Справа № 362/3328/18
Провадження 1-кп-11/22
ухвала

08 квітня 2022 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України,

В С Т А Н О В И В :

На розгляді в суді перебуває вказаний обвинувальний акт.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 10.02.2022 року запобіжний захід ОСОБА_4 обрано у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі, строки тримання під вартою обрано до 09 квітня 2022 року, також визначено розмір застави у вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198 480 грн. (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят гривень).

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 діб.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив проти клопотань прокурора про продовження строків тримання під вартою, також заявив клопотання в якому просив зменшити розмір застави визначений ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 10.02.2022 року.

Прокурор в судовому засіданні проти клопотання обвинуваченого про зменшення розміру застави заперечив.

Інші учасник процесу в судове засідання не з`явились.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу, суд приймає до уваги наступне.

Згідно п.2 ч.3 ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Станом на цей час завершити судове провадження до спливу продовженого строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою неможливо, оскільки станом на цей час розгляд кримінального провадження судом не завершено.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, враховуючи, дані про його особу, зокрема відсутність переконливих доказів про наявність сім`ї, відсутність офіційних місця роботи та джерела доходів, з огляду на те, що судове провадження по справі ще не закінчено, зважаючи на необхідність виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від суду, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, суд вважає доцільним продовжити строки тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, зокрема з огляду на його вік, рід занять, фактичні обставини справи, обраний раніше запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 .

При цьому зважаючи на недоведеність обвинуваченим зміни всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, зменшення або зникнення ризиків, які обумовлювали обрання та продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає непереконливими і необґрунтованими доводи обвинуваченого, відсутніми достатні підстави для зміни йому запобіжного заходу, оскільки судом не завершено розгляд кримінального провадження, а наявні ризики не зменшувались.

Доводи про суворість існуючого запобіжного заходу суд вважає необґрунтованими, оскільки вони належно оцінені чинним судовим рішенням при обранні запобіжного заходу.

Переконливих доказів на підтвердження обставин, які б вказували на зменшення або зникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які приймались до уваги при обранні обраного запобіжного заходу суду не подавалось. Надані раніше докази відносно підстав для зміни запобіжного заходу вже оцінювались судом у чинній ухвалі, нових аргументів та доказів суду не представлено.

Ризики, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу залишаються актуальними, оскільки станом на цей час розгляд кримінального провадження судом не завершено.

Крім того слід також звернути увагу на тривалий розгляд кримінального провадження, оскільки в судові засідання, які призначались судом, обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово не з`являвся, про поважність причин своєї неявки суду не повідомляв, у зв`язку з чим судом неодноразово застосувався привід до обвинуваченого, зокрема ухвалами суду від 08 серпня 2018 року, 09 листопада 2018 року, 30 листопада 2018 року, 29 серпня 2019 року, 19 листопада 2019 року, 20 грудня 2019 року, 25 червня 2020 року, 22 вересня 2020 року, 27 жовтня 2020 року. Крім того ухвалами суду двічі на обвинуваченого ОСОБА_4 було накладено грошове стягнення, обвинувачений оголошувався судом у розшук. Також останній обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, хронічних захворювань не має, соціальних зв`язків в місці свого проживання не підтримує, постійного місця роботи не має, під час проведення досудового розслідування на виклики слідчого до органу досудового розслідування не з`являвся, був відсутній тривалий час за місцем проживання, переховувався від органу досудового розслідування, таким чином перешкоджаючи проведенню досудового розслідування, внаслідок чого було оголошено розшук ОСОБА_4 , у зв`язку із чим з метою запобігання переховування ОСОБА_4 від суду, знищення або схову ним речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставини кримінального провадження, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, доцільно продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи сукупність вказаних вище і повідомлених сторонами кримінального провадження обставин, суд вважає, що продовження тримання ОСОБА_4 під вартою є виправданим, оскільки у даному випадку наявність конкретного суспільного інтересу щодо вирішення справи про вчинення суспільно небезпечних діянь превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Таким чином, вбачаються достатні підстави для продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи прокурора ґрунтуються на наданих судді доказах і є достатніми для задоволення клопотання. Достатніх правових і фактичних підстав для відмови у задоволенні клопотання прокурора суд не вбачає. Доводи клопотання прокурора суд вважає переконливими.

Вирішуючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 суд приймає до уваги наступне.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд вважав за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, розмір якої, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, має бути визначений в розмірі, від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини та тяжкість кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , його майновий та сімейний стан, відсутність місця роботи та джерела доходів, суд вважав за необхідне визначити розмір застави у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії», ухваленому Великою Палатою від 28 вересня 2010 року за № 12050/04, слід прийти до висновку, що вказаний розмір застави не є непропорційним, не порушує право на свободу та особисту недоторканість, передбачене ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і відповідає положенням ч.5 ст. 182 КПК України.

Також, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений до часу закінчення дії цієї ухвали, вважав за необхідне покласти на нього певні обов`язки.

Вислухавши думку прокурора та обвинуваченого суд вражає можливим задовольнити частково клопотання обвинуваченого та зменшити розмір застави визначений ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 10.02.2022 року до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 33, 176-178, 183, 194, 196-197 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 залишити тримання під вартою в державній установі «Київський слідчий ізолятор», продовживши строк тримання під вартою до 06 червня 2022 року включно.

Клопотання обвинуваченого задовольнити частково.

Зменшити розмір застави, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 99 240 грн. (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок гривень).
Ухвала в частині продовження строків тримання під вартою може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом семи діб з дня проголошення ухвали, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1