Єдиний унікальний номер 205/5567/22
Єдиний унікальний №205/5567/22
Провадження №1-кс/205/1525/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року м.Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м.Дніпропетровська - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваноного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погодженого прокурором Західної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000643, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.07.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.4, 263 ч.1 КК України, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого: 25.04.2019 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки, а також перевіривши надані матеріали клопотання, наглядового провадження та дослідивши докази по даних матеріалах,

В С Т А Н О В И В :

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи обізнаним про Указ президента України № 64/2022 вiд 24.02.2022 року про введення воєнного стану в Україні, вчинив корисливий злочин, а саме таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_6 .

Так, у невстановлені під час досудового розслідування місці та час, у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел та вчиняючи злочин повторно, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , 27 вересня 2022 року, в період часу з 13 години 15 хвилин до 17 години (більш точний час не встановлено), достовірно знаючи, що в приміщенні будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_6 , знаходяться предмети, які вони в подальшому визначать об`єктами свого протиправного посягання з метою особистого збагачення, прибули за вищевказаною адресою, де діючи таємно, із корисливих міркувань, за попередньою змовою, переконавшись у тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, через паркан проникли на територію домоволодіння, після чого шляхом віджиму вікна, проникли до приміщення буд. АДРЕСА_3 , звідки викрали майно, яке належить потерпілому, а саме: планшет ASUS MODEL K01N IMEI 1 НОМЕР_1 . IMEI 2 НОМЕР_2 білого кольору, в коричневому чохлі, ноутбук HP C 7451 SERIAL 2CE1472SGV темно коричневого кольору, ноутбук LENOVO G585 MODEL 20134 S/N CB22651505 чорного кольору та утримуючи викрадене при собі, покинули місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми кримінально протиправними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_7 спричинили потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 11 000 грн. (одинадцять тисяч гривень).

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України.
Крім того, досудовим розслідуванням також встановлено, що ОСОБА_4 , у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці незаконно придбав предмет схожий

на вогнепальну зброю з маркуванням «ЕКОL» та 5 набоїв до нього. Після чого, впевнившись, що придбаний ним предмет за конструктивними ознаками є вогнепальною зброєю, маючи умисел на носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, почав зберігати вказаний пістолет при собі. 27.09.2022 року, пересуваючись вулицями м. Дніпра, а саме поблизу будинку №1 по вул. Зелена, в м.Дніпро, ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції, які в ході обшуку, за поясом спортивних штанів ОСОБА_9 виявили та вилучили в передбаченому КПК України порядку предмет, схожий на вогнепальну зброю з маркуванням «ЕКОL» споряджений 5 набоями до нього. Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/104-22/30153-БЛ від 28.09.2022 вилучений у ОСОБА_4 пістолет є самозарядним гладкоствольним пістолетом калібру 9 мм Р.А., виготовлений шляхом переробки саморобним способом стартового пістолету «EKOL» моделі «Lady» шляхом видалення з каналу ствола захисного елемента та заглушення газохідного отвору та є вогнепальною зброєю. Пістолет придатний для проведення пострілів. Зазначений пістолет з магазином спорядженим патронами у кількості

5 шт. ОСОБА_4 незаконно придбав, зберігав та носив при собі

без передбаченого законом дозволу.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, як носіння, зберігання та придбання вогнепальної зброї, а також бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.
28.09.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст.263 КК України.
Прокурор у судовому засіданні вказане клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вважає обґрунтованими причини та підстави викладені у клопотанні та просив слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_4 залишив вирішення питання щодо клопотання прокурора на розсуд суду.
Заслухавши думки учасників провадження, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя доходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи із наявних та наданих слідчому судді матеріалів провадження, зокрема:

-прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 27.09.2022 року;

-протоколу огляду місця події від 27.09.2022 року;

-протоколу обшуку від 27.09.2022 року;

-протоколу огляду від 27.09.2022 року;

-протоколу допиту потерпілого ОСОБА_6 від 27.09.2022 року;

-протоколу додаткового огляду від 28.09.2022 року;

-протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 27.05.2022 року;

-протоколу затримання особи у порядку ст.208 КПК України;

-висновку судової експертизи зброї №СЕ-19/104-22/30153-БЛ від 28.09.2022 року, та іншими матеріалами кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку, що вказані вище докази, у їх сукупності, дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного до вчинення названого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що на вказаному етапі досудового розслідування він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати саме суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду вказаного клопотання наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України (ризику переховування від органів досудового розслідування та суду) та п.3 ч.1 ст.177 КПК України (ризику незаконного впливу на свідків та потерпілу особу у цьому ж кримінальному провадженні) та п.5 ч.1 ст.177 КПК України (ризик вчинення іншого кримінального правопорушення).

В даному випадку слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо того, що тяжкість можливого покарання сама по собі може бути суттєвим мотивом та підставою для підозрюваної особи переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Встановлені слідчим суддею обставини у сукупності з тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведення його вини, свідчать про існування цілком обґрунтованого ризику та наявності у підозрюваного реальної можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Також слідчий суддя звертає увагу і на те, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків, в даному випадку враховується встановлена КПК України процедура отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Таким чином, враховуючи характер і тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 та дані про його особу, які свідчать про відсутність будь-яких стримуючих факторів, які б переконували слідчого суддю в тому, що він не буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду у даному кримінальному провадженні, чи не буде намагатись впливати на свідків чи потерпілих, слідчий суддя вважає необхідним застосувати відносно вказаної особи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що в даному випадку жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризиків, а при обранні відносно підозрюваної менш суворого запобіжного заходу, останній із високою долею ймовірності може незаконно впливати на свідків чи потерпілих у даному кримінальному провадженні з метою уникнення від кримінальної відповідальності чи здійснити спробу переховування від органів досудового розслідування та суду а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом із цим, задовольняючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та враховуючи те що, запобіжний захід у вигляді застави у цьому провадженні йому раніше не обирався і не був порушений, а також враховуючи конкретні обставини інкримінованого кримінального правопорушення та наявні підстави, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу підозрюваної, суд приходить до переконання за необхідне визначити заставу відповідно до ч.5 ст.182 КПК України у розмірі 70 (сімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 182 000 (сто вісімдесят дві тисячі) грн. 00 коп., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 32, 110, 131,132,176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

1. Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погодженого прокурором Західної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню №0000643, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.07.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ст.185 ч.4, 263 ч.1 КК України - задовольнити.
2. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб, тобто до 00 години 00 хвилин 23 листопада 2022 року, включно.
3. Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

4. Заставу визначити у розмірі, що становить 70 (сімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 182 000 (сто вісімдесят дві тисячі) грн. 00 коп, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

5. Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

6. У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися із населеного пункту, де проживає, без дозволу суду;

- утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях;

- повідомляти суд, слідчого про зміну свого місця проживання.

7. Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту внесення застави.

8. Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави та з моменту його звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави. У разі порушення обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

9. Ознайомити та вручити підозрюваного під розпис копію ухвали про обрання запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Ухвалу мені оголошено та копію вручено: _________________ 2022 року.

___________________________/____________________/