ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2701/22 Номер провадження 11-сс/814/747/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7
підозрюваного- ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 20 червня 2022 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, а саме до 19 серпня 2022 року підозрюваному:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Мелітополь, Запорізької області, громадянину України, українцю, освіта вища, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому.
Одночасно визначено підозрюваному заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 496 200 гривень.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував наявність: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування чи суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, особу підозрюваного, та неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, щоб запобігти встановленим вище ризикам.

При визначенні застави підозрюваному у сумі 496 200 гривень, слідчий суддя вказав, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, яка підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 80 чи 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 20 червня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, з покладенням на нього обов`язків, визначених ст.194 КПК України, або визначити розмір застави- 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Свої вимоги апелянт мотивує, що суддею без будь-якого обгрунтування в ухвалі зазначено чотири ризики, передбачені п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, але при цьому ні в клопотанні слідчого, ні в судовому засіданні не було встановлено обставин, які свідчили б про існування даних ризиків, а також обставинb, які свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Вказує, що слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_8 визнав свою вину, дав щирі покази, добровільно з`явився до слідчого ДБР 08.06.2022, потім на допит та до суду.

Звертає увагу, що ОСОБА_8 має стійкі соціальні зв`язки у м.Харкові, на його утриманні мати, яка має захворювання, ОСОБА_8 має науковий ступінь кандидата наук, досвіду володіння зброєю фактично не мав.

Стверджує, що визначений судом розмір застави є надмірним для ОСОБА_8 , оскільки перевищує його заробіток за 2 роки, його мати є пенсіонеркою, тому розмір застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб цілком відповідає характеру злочину.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника- адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги, пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка просила не задовольняти апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження за клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , колегія суддів дійшла наступного висновку.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що в провадженні Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві перебувають матеріали досудового розслідування за № 0000149 від 15.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, у період воєнного стану, перебуваючи на посаді провідного наукового співробітника науково-дослідного відділу науково-дослідного управління наукового центру ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке виконувало бойове завдання та дислокувалося у м.Харкові, без відповідних дозволів командирів і начальників, без поважних причин, в умовах воєнного стану самовільно залишив місце несення служби, а саме позиції науково-дослідного відділу науково-дослідного управління наукового центру ІНФОРМАЦІЯ_3 , а вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язаний із несенням служби.
16.06.2022 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.
16 червня 2022 року старший слідчий Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві підполковник ОСОБА_9 за погодженням прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Київського районного суду м.Полтава, з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_4 з визначенням застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 496 200 грн., мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, ризиків того, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також неможливістю запобігти вказаним вище ризикам шляхом застосування ОСОБА_8 інших більш м`яких запобіжних заходів.

Так, слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, застосував відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та відповідно до ч.3 ст.183 КПК України одночасно визначив підозрюваному заставу у сумі 496 200 гривень з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, SeriesA, № 182).
З матеріалів провадження вбачається, що необхідність застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 учасниками провадження не оскаржується.
У свою чергу, розглядаючи клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу підозрюваномуу вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а саме у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого з використанням умов воєнного стану, поширеного на території України, особи підозрюваного, а також неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, щоб запобігти встановленим вище ризикам.

Обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема даними:повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_5 про вчинення кримінального правопорушення від 12.03.2022, доповіддю т.в.о. начальника Харківського національного університету Повітряних Сил від 26.02.2022 про самовільне залишення підполковником ОСОБА_8 військової частини; показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

При цьому, колегія суддів зауважує, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.
Ураховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку та зазначено вище.
У свою чергу, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді у частині доведеності наявності у даному кримінальному провадженні зазначених у клопотанні ризиків, передбачених п.п.1, 3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.
У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Так, наявні у матеріалах провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні та доведені прокурором в судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, що у свою чергу дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 178 КПК України, колегія суддів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_18 кримінального правопорушення та дані про особу підозрюваного, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатний забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.
З викладеного вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею у судовому засіданні.
На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеними прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу тому як просить апелянт.
Одночасно застосувавши підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України визначив підозрюваному заставу як альтернативний запобіжний захід у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 496 200 гривень. З таким висновком погоджується і колегія суддів, оскільки наведений розмір застави, з урахуванням обставин злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_19 , сукупності даних про його особу, ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, здатний забезпечити виконання ОСОБА_8 , який підозрюється, зокрема, у вчиненні тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків. Крім того, слід зазначити, що виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Колегія суддів враховує те, що підозрюваний, як зазначає захисник, має стійкі соціальні зв`язки, має на утриманні маму пенсіонера, проте наведені доводи не спростовують висновки слідчого судді про неможливість запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Тому, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження за клопотанням органу досудового розслідування про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.
З огляду на вказане підстав для скасування ухвали слідчого судді щодо підозрюваного ОСОБА_8 , про що йдетьсяв апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено.
Отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Полтава від 20 червня 2022 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4