ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/3752/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/91/22 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - в порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 17 березня 2022 року про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 ,- ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою клопотання прокурора Зборівського відділу Бережанської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000236 від 09.09.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, щодо ОСОБА_7 передбачених ч. 2 ст. 189, ч.2 ст.355 КК України, задоволено повністю. Продовжено строк дії застосованого до ОСОБА_7 запобіжого заходу у виді тримання під вартою до 14.05.2022 року.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 25 березня 2022 року, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 до 14.05.2022 року значно перевищує строк досудового розслідування та є втручанням у право особи на свободу, що є порушенням п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод оскільки у відповідності до вимог ч.2 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжено слідчим суддею в межах строків досудового розслідування.

Посилається на те, що строк тримання під вартою при ознайомленні з матеріалами досудового розслідування, жодним процесуальним законом не визначений, а тому врахування його в строк досудового розслідування обовязкво призведе до невиправданого та незаконного тримання підозрюваного під вартою та буде порушувати принцип верховенства права.

Вважає необгрунтованим висновок слідчого судді про те, що заявлені прокурором ризики не зменшились посилаючись на те, що з плином часу вказані ризики втратили свою актуальність оскільки жодних доказів намагання ОСОБА_7 переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, впливу ним на свідків, потерпілих чи інших підозрюваних у вказаному провадженні немає.

Також зазначає що протягом досудового слідства не було встановлено фактів, які свідчили б про те, що ОСОБА_7 має не зняту чи не погашену судимість, схильний до протиправної поведінки чи скоєння кримінальних правопорушень.

Крім того, посилається на неврахування слідчим суддею стану здоровя ОСОБА_7 , який має хронічне захворювання, пов`язане з роботою кишково-шлункового тракту, потребує особливого режиму харчування та додаткового медичного догляду, що не може бути реалізоване в умовах тримання під вартою, наявність на його утриманні батьків пенсійного віку та неповнолітньої дитини, позитивні характеристики з місця проживання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, захисника та підозрюваного, які підтримали вимоги апеляційної скарги з викладених у ній моитвів, доводи прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як слідує з матеріалів провадження, ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000236 від 09.09.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189 КК України за трьома фактами вимаганння ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб грошових коштів у потерпілих за неіснуючі зобовязання з погрозою застосування тяжких тілесних тілесних до потерпілих та їх родичів, а також знищення та пошкодження належного їм майна та за ч. 2 ст.355 КК України - примушуванні до виконання цивільно-правових зобовязань, а саме у вимозі виконати договір з погрозою насильства над потерпілим, пошкодження і знищення його майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень та застосоввано до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, який продовжено до 22.03.2022 року.

Задовольняючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що існує обгрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому правопорушення та ризики, які стали підставою для застосування вказаного запобіжного заходу, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились і продовжують існувати, його застосування відповідає особі обвинуваченого, характеру, тяжкості та обставинам кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються та покаранню, що може бути призначене, в разі визнання його винуватим, є співмірним задля запобігання настанню ризиків та виправдовує тримання особи під вартою.

За наслідками перевірки рішення місцевого суду, колегія суддів погоджується, що обставини, які встановленні судом, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених ч.1 ст.177 КПК України,

Як зазначено у п.58 рішення ЄСПЛ у справі «Бекчієв проти Молдови, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Окрім цього, слідчий суддя вірно врахував враховує практику ЄСПЛ відповідно до якої: тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу (рішення у справі Летельє проти Франції); розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно, вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Слідчим суддею досліджено доводи клопотання прокурора щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання під вартою ОСОБА_7 та встановлено, що необхідно вимоги ст.290 КПК України- здійснити доступ стороні захисту до матеріалів кримінального провадження.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає що слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що вони продовжують існувати з огляду на тяжкість злочинів та покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винним - до 7 років позбавлення волі, конкретні обставини кримінального правопорушення, його характер, тривалість та суспільну небезпечність, відсутності у підозрюваного джерела доходу, його обізнаністю з місцем проживання потерпілих та анкетними даними свідків, які можуть змінити свої показання у судовому засіданні, наявністю на розгляду судах інших кримінальних проваджень щодо нього, підозри у скоєнні кримінальних правопорушень з погрозою застосування насильства до потерпілих, ситуацію у країні.

Зокрема, наявні в матеріалах провадження докази і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення .

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, в сукупності із вищезазаначеними обставинами, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, стан його здоровя, наявність соціальних звязків, та дійшов до обгрунтованого висновку про те, що більш мякі запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватись з урахуванням конкретних обставин провадження. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до ососбистої свободи.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов вірного висновку про необхідність продовження щодо ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що на даний час продовжують існувати ризики передбачені ст.177 КПК України, які не зменшились з часу застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу та жоден із більш мяких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти настанню цих ризиків.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_7 протягом нетривалого періоду часу звільнення з-під варти не впливав на свідків та потерпілого, не переховувався від органів досудового слідства та суду та не продовжував вчинення кримінального правопорушення, у скоєні якого підозрюється, не вчиняв інших правопорушень перевірялись слідчим суддею та були вірно відхилені з огляду на те, що не вчинення протягом короткого періоду часу дій спрямованих на настання ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не нівелює їх існування та настання у майбутньому.

У звязку з незадовільним станом здоровя підозрюваного йому надається медична допомога в умовах лікувального закладу УВП, що підтверджується відповідною довідкою, а тому підстави вважати що він не може утримуватись в умовах установи попереднього увязення в колегії суддів відсутні.

Доказів того, що ОСОБА_10 опікується батьками пенсійного віку та неповнолітньою дитиною під час розгляду клопотання та перегляду ухвали слідчого суддді в апеляційному порядку не надано.

Перевіряючи доводи захисника щодо продовження строку запобіжного заходу всупереч вимогам ст.197 КПК України поза межами строку досудового розслідування колегія суддів вважає їх необгрунтованими з огляду на наступне.

Ухвалою слідчого судді продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до шести місяців, який без виконання вимог ст.290 КПК України чи зупинення досудового розслідування закінчувався б 25.03.2022 року.

4 березня 2022 року в порядку ст.290 КПК України сторонам кримінального провадження направлено повідомлення про завершення досудового розсілдування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

Згідно ч.5 ст.219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, визначеному ст.290 КПК України не включаються у строки, передбачені цією статтею.

Відповідно до ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.

Третя судова палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у постанові від 17.02.2021 року( справа № 344/6630/17) наголосила, що досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом, має три ключові віхи: початок - визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення- повязується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику відповідно до положено ст.290 КПК України; закінчення - фіксується направленням обвинувального акту до суду. Тобто кінцевим моментом строку досудовго розслідування є його закінчення, як це передбачено у ст.219 КПК України, яке не має точок дотику із завершенням досудового розслідування.

При цьому, згідно з ч.5 ст.219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, визначеному с.290 КПК України, не включається у строки, визначені цією статтею.

Таким чином, законодавцем передбачено, що саме з моменту відкриття матеріалів досудового розслідування в порядку, визначеному ст.290 КПК України, строки ознайомлення з матеріалами досудового розслідування не включаються у загальний строк досудового розслідування.

Оскільки наразі органом досудового розслідування стороні захисту відкрито матеріали досудового розслідування для ознайомлення, то строк досудового розслідування не закінчився, а не рахується до моменту здійснення прокурором однієї з дій, зазначених в ч.2 ст.283 КПК України. Крім того, під час апеляційного розгляду сторона захисту підтвредила, що ознайомлення з матеріалами досудового розслідування ними на даний час не завершено.

Відповідно до ст.197 КПК України сукупний строк тримання під вартою не повинен перевищувати 12 місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких злочинів.

Відповідно до п5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування- стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Таким чином, в силу норм п.5 ч.1 ст.3 та ст.219 КПК України досудове розслідування у цьому кримінаьному провадженні завершено, однак, воно не вважається закінченим, оскільки у даному випадку обвинувальний акт до суду не направлено, у звязку з тим, що здійснюється виконання вимог ст.290 КПК України - ознайомлення з матеріалами досудового розсілдування сторонами кримінального провадження, на виконання яких строки досудового розслідування не поширюються.

Так, згідно ч.4 ст.199 КПК України, слідчий суддя, суд зобовязаний визначити в ухвалі про застосування запобіжного заходу дату закінчення її дії в межах строку, передбаченого цим Кодексом(60 днів).

Ухвалою слідчого судді продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до шести місяців, який не сплив.

При цьому посилання сторони захисту на те, що вказаний строк закінчився 25.03.2022 року колегія суддів вважає некоректним з огляду на вищенаведені вимоги чинного законодавства.

А тому, продовжуючи запобіжний захід щодо ОСОБА_7 слідчий суддя діяв в межах строку досудового розслідування, не перевищивши граничного строку тримання під вартою особи у кримінальному провадженні щодо тяжкого злочину та обмеживши строк дії ухвали 60 днями, оскільки встановити скільки часу сторона захисту буде ознайомлюватись з матеріалами кримінального провадження не можливо.

Отже, скаргу захисника слід відхилити, а ухвалу слідчого судді про продовження запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 183,191,199,419,422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 24 листопада 2021 року про продовження тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді