Справа № 159/5729/21
Провадження № 1-кс/159/813/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2022 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в :

24.03.2018 за повідомленням ОСОБА_4 розпочато кримінальне провадження №0000030 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що в період перебування ОСОБА_4 та Кульбачинського в шлюбі, останньому рішенням Ратнівської селищної ради Волинської області № 8/74 від 10 серпня 2011 року була надана у приватну власність земельна ділянка площею 0,1151 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Дана земельна ділянка приватизована на ім`я ОСОБА_5 , про що свідчить Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий 29 серпня 2012 року, кадастровий номер :01:002:0435. Згодом сім`я перевезла на цю земельну ділянку із с. Самари Ратнівського району Волинської області дерев`яний житловий будинок, який належав родичу ОСОБА_4 - ОСОБА_6 , та облаштувала його для проживання. Право власності на житловий будинок за ОСОБА_7 не зареєстровано.

У 2016 році щодо ОСОБА_5 розпочато кілька виконавчих проваджень по стягненню коштів, в межах яких державними виконавцями ІНФОРМАЦІЯ_1 проведено через систему електронних торгів ДП «СЕТАМ» реалізацію належної ОСОБА_5 земельної ділянки за ціною 35 701,04 грн.

Реалізація земельної ділянки проведена на підставі акту опису державного виконавця, як вільна від забудови.

За висновками судових експертиз дійсна вартість земельної ділянки та житлового будинку могла становити на час реалізації відповідно 102 000,00 грн та 131 685,00 грн.

Номінальним покупцем земельної ділянки виступив ОСОБА_8 .

Про причетність до купівлі цієї землі повідомив свідок ОСОБА_9 .

Наприкінці 2017 року особа, яка виступала державним виконавцем у виконавчу провадженні щодо ОСОБА_5 на своїй фейсбук сторінці розмістила оголошення про продаж цієї земельної ділянки за ціною 320 000 грн, вказавши контактний телефон ОСОБА_9 .

07.09.2017 ОСОБА_8 за договором купівлі - продажу відчужив земельну ділянку ОСОБА_3 .

26.09.2017 ОСОБА_3 отримала будівельний паспорт на житловий будинок, розміщений на цій земельній ділянці, як на нове будівництво та 11.01.2018 за нею було зареєстровано право власності на будинок.

Ухвалою слідчого судді від 17.10.2018 на земельну ділянку та житловий будинок по АДРЕСА_1 накладено арешт із забороною користуватись, відчужувати і розпоряджатись.

Рішення про арешт майна мотивовано наявністю вагомих доказів існування підозри, що відносно майнових прав потерпілих вчинено кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим вжиті заходи задля збереження цього майна.

Досудове розслідування у справі триває, строк досудового розсування неодноразово продовжено.

11.05.2022 до суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту, яке мотивовано непропорційним, тривалим обмеженням її прав, як законного власника земельної ділянки та житлового будинку.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилась, просила судовий розгляд проводити у її відсутності.

Слідчий суддя вивчивши матеріали клопотання дійшов такого висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

В силу ч.1 ст.170 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За матеріалами справи земельна ділянка та житловий будинок, про які йдеться у цій справі, відповідають критеріям речового доказу, тому відсутні підстави стверджувати про необґрунтоване накладення на них арешту.

Водночас арешт майна повинен бути найменш обтяжливим для його власника (ч.11 ст.170 КПК).

З огляду на те, що власником майна є третя особа, добросовісність володіння якої в судовому порядку не спростовано, а об`єктом арешту є зокрема земельна ділянка, слідчий суддя з урахуванням тривалості досудового розслідування, вважає необхідним клопотання задовольнити частково і дозволити власнику користуватись арештованим майном.

Що стосується вимоги про скасування арешту в частині заборонити розпоряджатись і відчужувати, то вони задоволенню не підлягають, оскільки в рамках даного кримінального провадження перевіряється правомірність вибуття арештованого нерухомого майна із власності потерпілого. Розпорядження речовим доказом може призвести до його зміни, що не припустимо для виконання завдань кримінального провадження.

Керуючись статтями 173,174 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :
Клопотання задовольнити частково.

Скасувати визначену ухвалою слідчого судді від 17.10.2018 заборону користуватись земельною ділянкою із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 1151 м.кв., кадастровий номер :01:002:0435, реєстраційний номер об`єкта 42, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та житловим будинком, що знаходиться на даній земельній ділянці (реєстраційний номер 242).

Залишити чинною заборону відчуження та розпорядження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1