Справа № 937/8225/20
У Х В А Л А

іменем України

15.07.2022 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в с-щі Томаківка Дніпропетровської області клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області у кримінальному провадженні по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Мелітополь Запорізької області, громадянин України, який має середню освіту, не одружений, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий ;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець місто Торецьк Донецької області, громадянина України, який має середню освіту, не працюючий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий,
за ч. 3 ст. 186 КК України про продовження строку дії застосованого стосовно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
В С Т А Н О В И В:
29.10.2020 до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Мелітопольською окружною прокуратурою по кримінальному провадженню № 0002408 від 06.10.2020 направлено обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186 КК України.
Відповідно до ч.7 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", розпорядження Голови Верховного суду України №4/0/9-22 від 10.03.2022, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ в умовах воєнного стану, а саме змінено територіальну підсудність Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області на Томаківський районний суд Дніпропетровської області.
07.07.2022 року до Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
У судовому засіданні прокурор заявив клопотанням про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
Захисник обвинувачених проти даного клопотання заперечує, так як клопотання необгрунтоване, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні та недоведені.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
З поданих матеріалів суд вбачає, що ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 20.05.2022 продовжено строк запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до 18.07.2022.
Також Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 20.05.2022 продовжено строк запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до 18.07.2022.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Заслухавши клопотання прокурора про необхідність продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.
Заслухавши прокурора, суд дійшов висновку, що існують наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України.
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , будучи раніше не одноразово судимими особами за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, обґрунтовано підозрюються у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, та у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, є достатні підстави вважати, що обвинувачені, з метою ухилення від покарання за вчинений ним злочин, будуть переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню. На це також вказують ті обставини, що обвинувачені офіційно не працює, та не має міцних соціальних зв`язків.
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачуються у вчиненні умисного корисливого тяжкого злочину, злочин вчинили, будучи особами раніше неодноразово судимими за вчинення інших умисних злочинів проти власності, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, що свідчить про те, що на шлях виправлення вони не стали, що дає підстави вважати, що обвинувачені в подальшому вчинять нове кримінальне правопорушення.
Також, проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відоме місце проживання потерпілої ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 по кримінального провадженню, що свідчить про наявність ризику того, що вони, перебуваючи на свободі, можуть незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Таким чином, суд вважає, що існують наступні ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 можуть: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років. Також, під час досудового розслідування встановлено обставини, які обтяжують покарання обвинуваченим відповідно до ст. 67 КК України, а саме вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та повторність.
Суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:
- при обранні особистого зобов`язання/домашнього арешту підозрюваний/обвинувачений зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи особистість обвинувачених, які, будучи раніше неодноразово судимими, вчинили новий тяжкий умисний корисливий злочин, з метою уникнення відповідальності та покарання вони можуть безперешкодно залишити місце свого проживання та переховуватися від органів досудового слідства та суду, вчинити інші кримінальне правопорушення, а тому, обрання відносно них вказаних запобіжних заходів неможливе.
- особи, які заслуговують на довіру та поручаться за виконання підозрюваним/обвинуваченим обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні. Відсутність таких осіб, а також достатнього рівня доходів унеможливлює також застосування відносно них запобіжних заходів у вигляді особистої поруки;
- запобіжний захід у вигляді застави судом може не встановлюватися щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, що, з урахуванням відсутності у підозрюваного будь-яких джерел постійного доходу, унеможливлює застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави.
Тобто будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченим необхідно продовжити строк тримання під вартою не більше ніж 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 187, 199, 331 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 186 КК України, строк тримання під вартою на 60 днів, починаючи з 15.07.2022 р. по 12.09.2022 р.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 186 КК України, строк тримання під вартою на 60 днів, починаючи з 15.07.2022 р. по 12.09.2022 р.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019.
Суддя: ОСОБА_1

15.07.2022