Справа № 128/2541/21
Провадження №11-кп/801/429/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 21.03.2022, якою відмовлено в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт та задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто до 20 травня 2022 включно, -

встановив:

Суд, відмовляючи в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт та задовільняючи клопотання прокурора і продовжуючи відносно ОСОБА_8 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивував прийняте рішення тим, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість покарання за скоєний злочин, відсутність соціально стримуючих факторів, дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

В апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 21.03.2022 та зміну відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, з покладенням додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ризики, зазначені в оскаржуваній ухвалі, є упередженими та формальними. Обвинувачений ОСОБА_8 позитивно характеризується, має постійне місце проживання, має неповнолітню дитину, тобто міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий.

Заслухавши суддю-доповідача, думку адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу захисника; міркування прокурора, яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню - не підлягає.

Як убачається з матеріалів провадження ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто, у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винним за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, перебуваючи на волі може переховуватись від суду, впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Крім того, ОСОБА_8 не має постійного місця роботи.

Доводи захисника, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання та неповнолітню дитину, колегія суддів приймає до уваги та вважає обґрунтованими, однак зазначені обставини не можуть бути підставою для скасування ухвали суду та не спростовують існуючих ризиків, наведених прокурором.

Твердження, що ризики, наведені прокурором, формальні, суд не бере до уваги, тому, що обвинувачений саме тому і не переховувався, не впливав на потерпілу, свідків, не перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином, тому що перебував під вартою, а при зміні запобіжного заходу обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання судом винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, зможе переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню.

Суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала Вінницького районного суду Вінницької області від 21.03.2022, якою відмовлено в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт та задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідає вимогам ст. ст. 184, 199 КПК України та містить суть обвинувачення, обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України

Згідно п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів приходить до переконання, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою не може запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України.

Судом першої інстанції не завершено судовий розгляд кримінального провадження, а тому строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 вірно продовжено за наявності ризиків, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Керуючись ст.ст.117, 376, 405, 407, 419 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 21.03.2022, якою відмовлено в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт та задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто до 20 травня 2022 включно, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4