Справа № 728/1770/21
Провадження № 1-кп/740/84/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2022 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000289 від 20.05.2018, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Огіївка Сахновщинського району Харківської областi, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працює, не судимий, проживає по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2018 року близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_3 , керуючи тракторним автопоїздом в складі трактора колісного марки К-701, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в зчепленні з бороною глибокого рихлення БГР-4,2 «Солоха», який є великогабаритним, в порушення вимог п.22.5 Правил дорожнього руху (за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажiв, рух транспортних засобiв та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м…) та в порушення вимог п.22.6 Правил дорожнього руху (транспортнi засоби, що здійснююють дорожнє перевезення небезпечних вантажiв, повинні рухатися з увімкненим ближнiм світлом фар, задніми габаритними ліхтарями та встановленими розпiзнавальними знаками, передбаченими пунктом 30.3 цих Правил, а великовагові та великогабаритні транспортні засоби - також з увімкненим проблисковим маячком (проблисковими маячками) оранжевого кольору) виїхав та став рухатися в темну пору доби автомобiльною дорогою загального користування державного значення, міжнародною трасою М-02, без увімкнених задніх габаритних ліхтарів, розпізнавальних знаків та проблискових маячків, в порушення вимог визначення терміну «узбіччя» п.1.10 та вимог Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобiв, автомобільними дорогами, вулицями та залiзничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, продовжив рух з частковим виїздом на узбіччя, рух яким заборонений, в порушення вимог п.19.4 Правил дорожнього руху (пiд час зупинки на дорозі в темну пору доби i в умовах недостатньої видимості на транспортному засобі мають бути ввiмкнені габаритні або стоянкові ліхтарі, а при вимушеній зупинці додатково - аварійна світлова сигналізація. В умовах недостатньої видимості дозволяється додатково увімкнути ближнє світло або протитуманні фари та задні протитуманні ліхтарі. Якщо габаритні ліхтарі несправні, транспортний засiб слiд прибрати з межi дороги, а якщо це неможливо, його необхідно позначити відповідно до вимог пунктів 9.10 і 9.11 цих Правил, а саме разом з увімкненням аварiйної світлової сигналізації слiд установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, шо забезпечує безпеку дорожнього руху, але ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах i 40 м поза ними, у разі:.. б) вимушеної зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м. Якщо транспортний засiб не обладнано аварійною світловою сигналізацією або вона несправна, треба встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар: а) ззаду на транспортному засобі, зазначеному в пункті 9.9 («в», «г», «ґ») цих Правил; б) з боку гіршої видимості для інших учасників дорожнього руху у випадку, зазначеному в підпункті «б» пункту 9.10 цих Правил), здійснив зупинку тракторного автопоїзду з частковим виходом на проїзну частину, без вмикання аварійної сигналізації i без встановлення знаку аварійної зупинки або миготливого червоного ліхтаря.

В цей момент на 112 км + 480 м позаду в попутному напрямку рухався автомобіль марки «Ліфан», реєстраційний номер НОМЕР_2 , НОМЕР_3 керуванням ОСОБА_9 , який, не маючи технічної можливості уникнути зіткнення шляхом застосування екстренного гальмування, зіткнувся з тракторним автопоїздом.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «Лiфан», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 отримала наступні тiлеснi ушкодження: в областi шиї у вигляді закритого осколкового перелому правої бокової маси та задньої дуги першого шийного хребця; в областi тулуба у вигляді саден передньої поверхні грудної клітки та живота, закритого перелому 6-го лівого ребра по середньо-ключичній лінії та закритих компресійних переломів тіл 1-го та 2-го грудних хребців; в областi кінцівок у виглядi множинних саден правого плеча, правого передпліччя та обох кистей рук, якi в своєму комплексi відносяться до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкостi, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою позицію щодо пред"явленого йому обвинувачення змінював від невизнання вини повністю, як і позовних вимог потерпілої, на стадії визначення обсягу дослідження доказів, до визнання вини повністю після допитів потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_9 .

За змістом наданих суду показань вину не визнав. Суду повідомив, що їхав на тракторі К-701 в зчепленні з бороною «Солоха» після виконання робіт по дискуванню з села Бутовка у Конотоп. Позаду його супроводжував ОСОБА_10 на автомобілі ВАЗ з увімкненими освітлювальними приладами. Після виїзду на трасу М-02 "Київ-Глухів-Бачівськ" до моменту ДТП проїхав близько 500 метрів у напрямку Конотопа. При цьому, після виїзду на вказану догору ОСОБА_10 поїхав вперед сам і не супроводжував його позаду. Час, місце, транспортні засоби за участю яких відбулася ДТП не оспорює. Зазначає, що трактор не зупиняв, а повільно рухався з увімкненими чотирма фарами спереду, трьома фарами для підсвітки борони ззаду та габаритними вогнями. На бороні були катафоти. Трактор з бороною під час руху розташовані були таким чином, що правий край проїзної частини по напрямку його руху перебував під трактором приблизно посередині, а лівий крайній край борони не виходив на смугу зустрічного руху, і перебував приблизно у півметрі до розділювальної смуги і середини проїзної частини. До ДТП його неодноразово обганяли автомобілі як легкові, так і вантажні, та ніхто з них не подавав йому ні світлових, ні звукових сигналів. Перед ДТП у дзеркало заднього виду бачив, що за ним їхали автомобіль ВАЗ 2106 червоного кольору, за яким - автомобіль «Ліфан». Бачив початок маневру його обгону автомобілем ВАЗ 2106, на час якого у зустрічному напрямку рухалися два сідлові тягачі на відстані до трактора близько 200 метрів, перший з яких вказаному автомобілю - ВАЗ 2106 шляхом увімкнення ламп на даху кабіни подав світловий сигнал про небезпеку маневру. Автомобіль ВАЗ 2106 меневр його обгону встиг завершити. Автомобіль "Ліфан", розпочавши маневр обгону керованого ним трактора у зчепленні з бороною, зіткнувся з лівою частиною борони. Після зіткнення ОСОБА_3 від"їхав від місця ДТП близько 50 метрів у попутному напрямку та зупинився поза межами проїзної частини. Також зупинилися водії вантажівок, що рухалися на зустріч, та підійшовши до водія і пасажира автомобіля "Ліфан" сказали, що вони живі, але налякані. Також під"їхав червоний ВАЗ 2106, водій якого як виявилося супроводжував автомобіль "Ліфан".

Попри невизнання обвинуваченим вини, вчинення ним кримінального правопорушення знайшло підтвердження дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпіла ОСОБА_7 надала суду показання про те, що у вказані в обвинувальному акті час і місці вона з чоловіком ОСОБА_9 їхали на автомобілі "Ліфан" зі швидкістю 70-80 км/год, було сухо, прохолодно, опади відсутні, ніч дуже темна, на небі не було ні місяця, ні зірок. Знаходилась на передньому пасажирському сидінні. Чоловік був за кермом. Здається було увімкнене ближнє світло фар. Після роз"їзду із зустрічною вантажівкою, на певний час від світла її фар видимість дороги погіршилася. Серед темноти по переду завиднівся чорний згусток як силует якогось предмету більш темніший, ніж інша темрява навкруги. Вона закричала чоловікові зупинятися, на що він почав зменшувати швидкість та зміщуватися лівіше по напрямку їх руху, після чого у світлі фар їхнього автомобіля вона побачила блиск металевих дисків борони і відбулося зіткнення. Вогнів, ліхтарів, будь-якого освітлення трактора чи борони не було. Трактор не рухався, ніхто його не супроводжував ні спереду, ні позаду. В результаті ДТП отримала тілесні ушкодження, проходила лікування.

Свідок ОСОБА_9 надав суду показання про те, що по цій дорозі він їздив десь два рази щомісяця. Рухався зі швидкістю близько 90 км/год з увімкненим ближнім світлом фар, автомобіль розташовувався лівим колесом приблизно на розділовій смузі. Виявив, що попереду руху якийсь предмет десь за 50-60 метрів до нього, після чого почав гальмувати та намагатися об"їхати його справа, однак правою передньою стороною зачепив борону і відбулося зіткнення. Ніяких габаритних вогнів чи проблискових маячків або ж іншого освітлення у трактора і борони не було. Пізніше, коли на місце під"їхали інші люди, на тракторі увімкнули освітлення. Окрім зустрічної вантажівки, з якою вони роз"їхалися перед зіткненням, інших транспортних засобів на зустріч не рухалося.

Крім того, вина обвинуваченого підтверджується даними протоколів огляду місця ДТП, проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 , висновком судової інженерно-транспортної експертизи від 21.06.2018 №231, згідно з яким на момент експертного огляду через технічну несправність у вигляді окислів і корозії саморобних електричних дротів їх живлення, задні габаритні ліхтарі трактора були в стані повної відмови, а задні ліхтарі освітлення робочої зони в стані часткової відмови (первинно спрацьовували два з трьох ліхтарів), технічні несправності у вигляді саморобної електричної проводки, її корозії та як наслідок відсутності живлення задніх ліхтарів трактора, виникли до події ДТП і могли бути виявлені водієм перед виїздом, а також висновками судових інженерно-транспортних експертиз від 13.06.2018 №230, від 22.06.2018 №232, згідно з якими система рульового керування автомобіля Ліфан знаходиться у працездатному стані, в робочої гальмівної системи даного автомобіля не було виявлено технічних несправностей, первинний контакт відбувся між передньою правою частиною автомобіля Ліфан та лівою частиною другої батареї борони, а також висновком судово-медичного експерта Ніжинського МРВ СМЕ КЗ "ЧОБ СМЕ" від 15.06.2018-19.06.2018 №121, згідно з яким у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження: в областi шиї у вигляді закритого осколкового перелому правої бокової маси та задньої дуги першого шийного хребця; в областi тулуба у вигляді саден передньої поверхні грудної клітки та живота, закритого перелому 6-го лівого ребра по середньо-ключичній лінії та закритих компресійних переломів тіл 1-го та 2-го грудних хребців; в областi кінцівок у виглядi множинних саден правого плеча, правого передпліччя та обох кистей рук, якi в своєму комплексi відносяться до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкостi, за ознакою небезпеки для життя. Їх виникнення не виключено внаслідок зіткнення рухомого автомобіля з рухомим трактором.

Згідно з висновком судової інженерно-транспортної експертизи від 26.11.2019 №468, є наочно очевидним і без застосування спеціальних знань, що в діях водія тракторного автопоїзду вбачається невідповідність вимогам п. 22.5, 22.6, 30.3г), терміну "узбіччя" п.1.10 ПДР, за умов зупинки з частковим виходом на проїзну частину без вмикання аварійної сигналізації і без встановлення знаку аварійної зупинки або миготливого червоного ліхтаря вбачається невідповідність вимогам п. 19.4, 9.10, 9.11 ПДР. Тракторний автопоїзд в складі трактора колісного марки К-701 в зчепленні з бороною глибокого рихлення БГР-4,2 «Солоха» є великогабаритним, і не є великоваговим.

Згідно з висновком судової інженерно-транспортної експертизи від 07.04.2021 №СЕ-19/125-21/2900-ІТ, в умовах місця події, викладених у постанові, водій ОСОБА_9 , рухаючись зі швидкістю як 79 км/год, так і 58,2 км/год, відповідно до видимості елементів дороги - 30 м при включеному ближньому світлі фар не мав технічної можливості запобігти наїзду на трактор з бороною шляхом своєчасного застосування екстренного гальмування з зупинкою транспортного засобу до місця наїзду.

Відповідно до висновку судового експерта ОСОБА_11 від 23.03.2021 № 174-03/21, який згідно висновку має право проведення інжерено-технічних експертиз за спеціальністю 10.1 - дослідження обставин і механізму ДТП, з технічної точки зору в діях водія автомобіля "Ліфан" невідповідностей вимогам ПДР не вбачається. З технічної точки зору в діях водія трактора ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам п. 22.5, 22.6, 30.3 г), 19.1, 11.1 (з урахуванням визначення термінів "проїзна частина" та "узбіччя" п. 1.10) 9.8, 19.6 ПДР та вимог Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобiв, автомобільними дорогами, вулицями та залiзничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, а за умов зупинки тракторного автопоїзду з частковим виходом на проїзну частину, без вмикання аварійної сигналізації і без встановлення знаку аварійної зупинки або миготливого червоного ліхтаря не відповідали вимогам п. 19.4, 9.10, 9.11 ПДР, і такі невідповідності вимогам ПДР перебувають у причинному зв"язку із виникненням ДТП.

При наданні оцінки дослідженим доказам суд ураховує, що жоден з них сторонами не оспорюється і під сумнів не ставиться. Клопотань про допит інших осіб, окрім допитаних, а також надання суду на дослідженян будь-яких інших документів, речових доказів, висновків експертів чи призначення експертиз, сторонами не заявлялися.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілу ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_9 , дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому діяння повністю доведено і вірно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тiлеснi ушкодження.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення згідно із ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, який карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.

ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності притягується вперше, є зрілим чоловіком, згідно з його показаннями проживає з цивільною дружиною і на утриманні має чотирьох неповнолітніх дітей, що стороною обвинувачення не заперечується та узгоджується з відомостями досудової доповіді, за місцем проживання характеризується позитивно, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліках у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.

Внаслідок кримінального правопорушення шкоду заподіяно одній людині у вигляді тілесних ушкоджень, що відносяться до тяжких за ознакою небезпеки для життя. Потерпіла при наданні показань позицію щодо міри покарання обвинуваченому не висловила. При подальшому судовому розгляді участі у судових засіданнях не брала, через представника подала заяву про проведення розгляду справи без її участі, також не зазначивши позицію про міру покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у виді позбавлення волі у наближених до мінімальних межах санкції ч. 2 ст.286 КК України, з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на мінімальний передбачений законом строк.

Суд не знаходить підстав для не призначення додаткового покарання з огляду на те, що подія ДТП і її наслідки настали саме через порушення обвинуваченим Правил дорожнього руху. Як слідує з показань потерпілої і обвинуваченого він не відразу підійшов до потерпілої і водія автомобіля "Ліфан" і не проявляв активності у забезпеченні надання медичної допомоги, усунення і відшкодування заподіяної шкоди. Виключних обставин, які б свідчили про крайню важливість для обвинуваченого користуватися правом керування транспортними засобами матеріали провадження не містять, як і обставин, які б вказували на те, що з урахуванням його поведінки, зокрема після ДТП, він заслуговує, щоб він такого права позбавлений не був.

З досудової доповіді, складеної Конотопським МРВ філії ДУ "Центр пробації" в Сумській області відносно обвинуваченого ОСОБА_3 вбачається, що виправлення обвинуваченого без позбавлення чи обмеження волі на певний строк можливе. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та рівень небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб) оцінено як низький.

Ураховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та обставини даної справи, необережну форму вини щодо наслідків, те, що потерпілою не висловлено позицію про суворе покарання, досудову доповідь органу пробації, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і вбачає підстави для звільнення ОСОБА_3 , від відбування покарання з випробуванням та визначення йому іспитового строку в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України.

Потерпілою ОСОБА_7 та цивільним позивачем ОСОБА_9 через їх представника - адвоката ОСОБА_8 подано заяву про залишення цивільного позову без розгляду.

Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Як визначено ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Оскільки подання заяви про залишення позову без розгляду є диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, і у цьому випадку ОСОБА_7 та ОСОБА_9 скористалися таким правом, позовну заяву слід залишити без розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. Ураховуючи, що витрати на залучення експерта в розмірі 8000 грн для проведення інжерено-технічної експертизи (висновок від 23.03.2021 № 174-03/21) понесені не потерпілою, а ОСОБА_9 (а.п. 138), підстав для стягнення відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь потерпілої відповідних процесуальних витрат не має.

Документально підтверджені витрати на залучення експертів становлять 10 958,44 грн і відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Позовну заяву ОСОБА_7 та ОСОБА_9 до ОСОБА_3 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної і моральної шкоди - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 10 958 (десять тисяч дев`ятсот п`ятдесят вісім) гривень 44 копійки витрат на залучення експерта.

Речові докази: трактор колісний К-701, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з бороною глибокого рихлення БГР-4,2 «Солоха» - повернути ОСОБА_12 , який є його власником згідно свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 ; автомобіль марки «Ліфан», реєстраційний номер НОМЕР_2 , - повернути власнику ОСОБА_9 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1