Справа № 357/5075/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.07.2022 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні, в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, у судовому розгляді у кримінальному провадженні №0000032 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Глухів, Сумської області, громадянина України, розлученого, має на утриманні одну малолітню дитину, має сім`ю без реєстрації шлюбу, військовослужбовця військової служби за контрактом, у званні старшого солдата, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4
захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5
обвинувачений ОСОБА_3
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, у порушення вимог ст. ст. 4, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, у період часу з 14 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. 18.04.2022 без поважних причин та без дозволу командування, в умовах воєнного стану, самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_3 , та ухилявся від проходження військової служби до 21 год. 13 хв. 02.06.2022, тобто до моменту затримання останнього, у порядку статті 208 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, визнав повністю. При цьому дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам щодо обставин вчинення злочину. Зазначив, що він прибув до м. Біла Церква в розташування військової частини НОМЕР_1 для відбування адміністративного стягнення у виді 7 діб гауптвахти. Оскільки перед цим з початку військової агресії він постійно перебував у зоні бойових дій йому стало прикро, що його вивели звідти для відбування стягнення та 18.04.2022 він без дозволу командування самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_3 , та поїхав до дружини в м. Глухів, де перебував до 02.06.2022, тобто до моменту коли зустрів працівника поліції який йому повідомив, що його розшукують. Жалкує про скоєне, запевнив суд, що зробив для себе належні висновки, готовий нести покарання за вчинений злочин.

Ооскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачений, прокурор, захисник, не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані:

- за ч. 5 ст. 407 КК України як самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 вчинив закінчений умисний тяжкий злочини. Суд також враховує наслідки, які настали від його вчинення.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується формально. Обвинувачений розлучений та має на утриманні одну малолітню дитину, Під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Має сім`ю без реєстрації шлюбу. Має статус учасника бойових дій. Під час проходження служби притягувався 21.02.2022 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Суд критично оцінює та не бере до уваги службову характеристику на обвинуваченого від 28.04.2022 року, з якою останній не ознайомлений та викладені у ній дані не підтверджуються відповідними документами.

Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений є особою, яка характеризується ймовірністю вчинення повторного кримінального правопорушення, а тому становить суспільну небезпеку для суспільства.

З огляду на вищевказані обставини, поведінку обвинуваченого в суді, який негативно поставився до своїх вчинків, суд визнає вказану в обвинувальному акті обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, щире каяття.

На підставі ч. 2 ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючими покарання обставинами:

визнання обвинуваченим своєї вини.

перебування на утриманні обвинуваченого малолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд не встановив.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
З огляду на вказане, з урахуванням позиції учасників провадження, зважаючи на наявність трьох пом`якшуючих покарання обставин і відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що вони істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та з урахуванням особи обвинуваченого дають суду підстав для призначення йому в порядку ст. 69 КК України покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 5 ст. 407 КК України.
На переконання суду, такий розмір покарання відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Крім того, на підставі ст. 62 КК України, суд, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, який на даний час є військовослужбовцем військової служби за контрактом, вважає за можливе замінити покарання у вигляді позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.
Цивільні позови не заявлялися.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 , винуватим у пред`явленому обвинуваченні вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.5 ст.407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 62 КК України замінити ОСОБА_3 покарання у виді одного року позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні на той самий строк- строком один рік, зарахувавши до покарання час з моменту фактичного затримання і перебування у місцях попереднього ув`язнення у даній справі з 02.06.2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день тримання у дисциплінарному батальйоні.

Строк відбування покарання рахувати з 27.07.2022 року

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1