Справа № 545/1671/22
Провадження № 1-кс/545/60/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2022 року. Слідчий суддя Полтавського районного суду Полтавської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 , розглянувши в залі судового засідання Полтавського районного суду м. Полтави клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000368 від 06.05.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До Полтавського районного суду Полтавської області 27.05.2022 року надійшло клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області - ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000368 від 06.05.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, де прохає поновити пропущений із поважних причин строк на звернення з клопотанням про арешт майна та винести ухвалу про арешт майна, вилученого в ході проведення огляду місця події 05.06.2022 року на території подвір`я за адресою : АДРЕСА_1 , а саме на :

- автомобіль «РЕUGEOT PARTNER», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 ;

- ключ запалювання від автомобіля «РЕUGEOT PARTNER», білого кольору, д.н.з.. НОМЕР_1 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «РЕUGEOT PARTNER», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ;

- картонну коробку з вмістом контейнерів, всередині яких міститься речовина рожевого кольору;

- картонну коробка, в якій міститься ємність білого кольору з дозатором, з вмістом рідини прозорого кольору;

- картонну коробку, всередині якої містяться пластикові ємності з рідиною;

- картонну коробку з етикетками, на яких містяться надписи «ЭСТЕТ»;

- картонну коробку з пластиковим контейнером, всередині якого міститься речовина рожевого кольору;

- картонну коробку з етикетками, на яких містяться надписи «ЭСТЕТ»;

- картонну коробку, в якій містяться пластикові ємності білого кольору з рідиною;

- картонну коробку, в якій містяться пластикові контейнери з вмістом речовини білого кольору;

- картонну коробку, в якій містяться пластикові ємності білого кольору, всередині яких знаходиться рідина;

- картонну коробку, в якій містяться етикетки з надписом «ЭСТЕТ»;

- картонну коробку з пластиковими ємностями білого кольору з рідиною;

- картонну коробку з пластиковими ємностями з дозатором з рідиною;

- картонну коробку з пластиковими ємностями з дозатором з вмістом рідини;

- картонну коробку з пластиковими ємностями білого кольору з вмістом рідини;

- картонну коробку з пластиковими ємностями білого кольору з вмістом рідини;

- картонну коробку з пластиковими ємностями білого кольору з дозатором, з вмістом рідини;

- картонну коробку з пластиковими ємностями білого кольору з рідиною;

- картонну коробку з пластиковими ємностями білого кольору з рідиною;

- картонну коробку з пластиковими ємностями білого кольору з рідиною;

- картонну коробку з пластиковими ємностями білого кольору з рідиною;

- картонну коробку з пластиковими ємностями білого кольору з дозатором з вмістом рідини шляхом позбавлення права на користування, відчуження та розпорядження зазначеним майном.

Прохав визначити місцем зберігання майна - відділ поліції № 3 ( м. Мерефа ) Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області.

Клопотання прокурор обґрунтовує тим, що у провадженні СВ відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління. Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000368 від 06.05.2022р. за ознаками злочину, передбаченого ч, 2 ст. 190 КК України. Встановлено, 05.05.2022р. до ЧЧ відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що невстановлені особи на авто марки «ПЕЖО» д.н.з. НОМЕР_1 шляхом зловживання довірою заволоділи грошовими коштами громадян. Органом досудового розслідування 05.05.2022р. в період часу з 14:59 до 17:10 год. проведено огляд місця події на території подвір`я за адресою: АДРЕСА_1 , а саме було проведено огляд автомобіля «РЕUGEOT PARTNER», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .?
В ході огляду вказаного автомобілю виявлено та вилучено наступне :
- автомобіль «РЕUGEOT PARTNER», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 ;
- ключ запалювання від автомобіля «PEUGEOT PARTNER», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 ;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «PEUGEOT PARTNER», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ;
- картонну коробку з вмістом контейнерів, всередині яких міститься речовина рожевого кольору;

- картонну коробка, в якій міститься ємність білого кольору з дозатором, з вмістом рідини прозорого кольору;

- картонну коробку, всередині якої містяться пластикові ємності з рідиною;

- картонну коробку з етикетками, на яких містяться надписи «ЭСТЕТ»;

- картонну коробку з пластиковим контейнером, всередині якого міститься речовина рожевого кольору;

- картонну коробку з етикетками, на яких містяться надписи «ЭСТЕТ»;

- картонну коробку, в якій містяться пластикові ємності білого кольору з рідиною;

- картонну коробку, в якій містяться пластикові контейнери з вмістом речовини білого кольору;

- картонну коробку, в якій містяться пластикові ємності білого кольору, всередині яких знаходиться рідина;

- картонну коробку, в якій містяться етикетки з надписом «ЭСТЕТ»;

- картонну коробку з пластиковими ємностями білого кольору з рідиною;

- картонну коробку з пластиковими ємностями з дозатором з рідиною;

- картонну коробку з пластиковими ємностями з дозатором з вмістом рідини;

- картонну коробку з пластиковими ємностями білого кольору з вмістом рідини;

- картонну коробку з пластиковими ємностями білого кольору з вмістом рідини;

- картонну коробку з пластиковими ємностями білого кольору з дозатором, з вмістом рідини;

- картонну коробку з пластиковими ємностями білого кольору з рідиною;

- картонну коробку з пластиковими ємностями білого кольору з рідиною;

- картонну коробку з пластиковими ємностями білого кольору з рідиною;

- картонну коробку з пластиковими ємностями білого кольору з рідиною;

- картонну коробку з пластиковими ємностями білого кольору з дозатором з вмістом рідини.

За результатами огляду місця події складено відповідний протокол із додатками до нього.
Вилучене в ході проведення огляду майно буде використане як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою встановлення осіб, причетних до вчинення вказаного злочину.
06.05.2022р. вилучені з ході проведення огляду предмети ( майно ), визнано речовими доказами та направлено на зберігання до відділу поліції № 3 ( м. Мерефа ) Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області.
Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора.
Згідно з ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих ( розшукових ) дій та негласних слідчих ( розшукових ) дій, проведення процесуальних дій, передбачених КПК України.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та ( або ) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися ( використовувалися ) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено
Вищеперераховане майно має значення для досудового розслідування, оскільки зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, тобто відповідає критеріям, зазначеним у п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно указу № 64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022р. ( № 2102-ІХ ), відповідно до п. 31 ч. 1 ст. 85 Конституції України та ст. 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено військовий стан, у зв`язку із військовою агресією РФ проти України. На території Харківської області з 24.02.2022р. по теперішній час тривають бойові дії.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Органом досудового розслідування та прокурором безпосередньо здійснювались заходи щодо невідкладного звернення з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, однак даний строк був пропущений за певних причин, а саме:
- у зв`язку із військовою агресією РФ проти України, м. Харків та м. Мерефа піддавались неодноразовим обстрілам, що в свою чергу обумовлювали обставини, через які небезпечно переміщатися вказаними містами;
- дефіцит пального та порушення логістики;
- відсутність належного інтернет - зв`язку задля звернення до суду онлайн.
Розпорядженням Верховного Суду від 08.03.2222р. № 2/0/9-22, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність Харківського районного суду Харківської області на Полтавський районний суд Полтавської області.
З огляду на що виникла необхідність у накладенні арешту, а саме позбавлення осіб права на відчуження, розпорядження та/або користування зазначеним майном, оскільки існує сукупність підстав та обґрунтованих підозр вважати, що воно є доказом злочину.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та прохав його задовольнити із викладених в ньому підстав.

Захисник ОСОБА_5 надав суду відзив на клопотання прокурора про арешт майна, пославшись на те, що власник майна ОСОБА_6 категорично заперечує проти арешту, вважає його необгрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З 2007 року ОСОБА_6 є ФОП, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 340904 від 10.04.2012 року.

Починаючи з 01.01.2012 року, свою діяльність останній здійснює на другій групі спрощеної системи оподаткування з такими видами класифікації господарської діяльності :

- 47.75. роздрібна торгівля косметичними товарами та туалетними приналежностями в спеціалізованих магазинах;

- 46.45. оптова торгівля парфумними та косметичними товарами;

- 47.78. роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах.

- 46.19. діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту;

- 77.21. прокат товарів для спорту та відпочинку;

- 46.90. неспеціалізована оптова торгівля;

- 20.42. виробництво парфумних і косметичних засобів.

05.05.2022 року ОСОБА_6 близько 06:00 год. знаходився вдома за адресою: АДРЕСА_2 . В цей же час, він погрузив належний йому товар з косметикою до свого автомобіля «Peugeot Partner», д.н.з. НОМЕР_4 , належний йому на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 .

Зазначений товар був придбаний для перепродажу ще до подій 24.02.2022 р., частина якого була замовлена через мережу інтернет, а інша частина придбана на ринку «Барабашово».

Даний товар планував відвезти до м. Полтави та реалізувати у салонах краси.

Проте, близько 07:00 год. 05.05.2022 р. проїжджаючи блокпост в смт. Високий, ОСОБА_6 був зупинений працівниками поліції. Інспектору поліції були надані для перевірки водійське посвідчення та документи на ТЗ. Після чого, інспектор здійснив огляд автомобіля та побачив в ньому коробки з товарами, в якому знаходилась косметика. На вимогу представника поліції надати документи та накладні на зазначену продукцію та матеріали, ОСОБА_6 пояснив, що таких документів він немає, оскільки підприємницьку діяльність здійснює на спрощеній системі оподаткування, а чинним законодавством не передбачено необхідності їх зберігання.

Однак, інспектор поліції даним доводам жодної оцінки не надав та повідомив ОСОБА_6 , що від буде доставлений до відділу поліції з метою проведення подальшої перевірки.

Після зазначених подій, близько 15:00 год. працівниками Відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області було проведено огляд місця події, складено відповідний протокол та вилучено у ОСОБА_6 , належний йому транспортний засіб «Peugeot Partner», д.н.з. НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ, ключі запалювання від ТЗ та 21 коробку з косметичними матеріалами та товарами.

Вважає, що зазначені дії працівників Відділу поліції № 3 Харківською РУП № 1 ГУ НП в Харківській області с необгрунтованими та незаконними, оскільки жодних підстав для затримання вищевказаного транспортного засобу та вилучення товарів, належних ОСОБА_7 , останні не мали.

Як вбачається з рапорту ст. інспектора Відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області - ОСОБА_8 , долученого до клопотання прокурора, до вказаного відділу поліції по телефону 05.05.2022р. об 14:32 год. надійшло звернення інформаційного характеру, що на посту «Високий» було зупинене підозріле авто марки «Пежо», д.н.з. НОМЕР_4 .

Зазначене звернення було зареєстровано в ЖЄО за № 3244, а в подальшому на його підставі 06.05.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про кримінальне провадження № 0000368 від 06.05.2022 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Проте, станом на 14:32 год. ОСОБА_6 вже перебував у Відділі поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області понад 5 год.

Тобто, звернення від невідомої особи про «підозрілість» авто марки «Пежо» надійшло до відділу поліції вже після фактичного зупинення ОСОБА_6 на блокпосту у смт. Високий близько 07:00 год., його доставлено до відділу поліції та лише за 25 хвил. до початку проведення слідчої дії у вигляді огляду транспортного засобу.

Як вбачається з витягу з ЄРДР по кримінальному провадження № 0000368, 05.05.2022р. до ЧЧ ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що не встановлені особи на авто марки «Пежо», д.н.з. НОМЕР_4 шляхом зловживання довірою заволоділи грошовими коштами громадян. Жодної конкретики.

У фабулі реєстрації кримінального провадження не вказано ані місця можливого скоєння кримінального правопорушення, ані його часу, ані способу скоєння злочину, не зазначено навіть розміру заволодіння грошових коштів та жодної особи, якій була завдана шкода. Міститься лише посилання на транспортний засіб, який належить на праві власності ОСОБА_6 .

Вищевикладене свідчить, що Відділом поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області були штучно створені формальні обставини для подальшого затримання та вилучення у ОСОБА_6 автомобіля «Peugeot Partner», д.н.з. НОМЕР_4 , та косметичних товарів, які йому належать.

У своєму клопотанні в якості обгрунтування підстав для накладення арешту прокурор зазначає, що майно, вилучене у ОСОБА_6 в ході огляду місця події, має значення для досудового розслідування, оскільки зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, тобто відповідає критеріям, зазначеним у п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України.

Також вказує, що виникла необхідність у накладенні арешту, оскільки існує сукупність підстав та обгрунтованих підозр вважати, що воно с доказом злочину.

Проте, викладене не відповідає дійсності та є лише суб`єктивною думкою прокурора.

Вимог КПК України при зверненні до суду з клопотанням про арешт майна прокурор не дотримався.

Так, будь-яких можливих слідів кримінального правопорушення автомобіль «Peugeot Partner» не містить. Під час огляду місця події 05.05.2022 року їх також встановлено та зафіксовано не було. Вилучений ТЗ та нібито косметичні товари не є предметом даного кримінального правопорушення, оскільки як вбачається з витягу по кримінальному провадженню - «невідомі» особи заволоділи саме грошовими коштами «невідомих громадян».

При проведення огляду місяця події ані у ОСОБА_6 , ані у ТЗ грошових коштів виявлено та вилучено не було.

Крім того, жодних доказів або обґрунтувань того, що косметичні товари, які були вилучені, є незаконно набутими або виготовленим, а отже мають ознаки речових доказів, органом досудового слідства не надано і в клопотанні не зазначено.

До клопотання прокурор в якості документів, якими воно обгрунтовується надано лише витяг з кримінального провадження, рапорт та протокол огляду місця події.

За понад ніж 20 днів, які минули з часу вилучення у ОСОБА_6 транспортного засобу та належних йому товарів, по кримінальному провадженню № 0000368 жодної особи в якості потерпілого визнано не було.

Більш того, як вбачається з матеріалів клопотання органом досудового розслідування не були встановлені конкретні обставини, час та місце скоєння кримінального правопорушення, про яке йдеться у фабулі його реєстрації, не допитані свідки, оскільки їх не має і бути не може, не проведені будь-які інші слідчі та/або процесуальні дії.

Таким чином, прокурор до суду не надав належних та допустимих доказів, якими він обґрунтовує доводи клопотання про арешт майна.

При розгляді заяв про втручання Держави у здійснення права власності ЄСПЛ спершу розглядає, чи таке втручання здійснювалося для досягнення соціально значущої мети, а також у межах існуючого законодавства.

Щодо першого критерію, суд залишає Державі можливість самостійного оцінювання.

Як свідчить аналіз практики ЄСПЛ, найчастіше втручання у право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді - органів судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Втручання має бути законним, тобто здійснено на підставі закону.

При цьому, під «законом» «Конвенція…» розуміє нормативний акт, що має бути «доступним» ( accessible ) та «передбачуваним» ( forseable ). Також, закон має відповідати всім вимогам нормативного акта. «Доступність закону» означає наявність доступу та знань щодо цього закону в суспільстві та у осіб. «Передбачуваність» означає можливість передбачити певні дії або наслідки, що можуть виникнути в зв`язку із застосуванням закону.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, EC HR 1999-11 ).

Вимога щодо законності у розумінні «Конвенції…» вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля ( рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п, 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року ).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому у структурі ст, 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар серед інших джерел ( рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series А N 52 ).

Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти ( рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50. Series А N 98 ).

При здійсненні оцінки правомірності та виправданості допустимих обмежень прав і свобод ЄСПЛ послідовно вирішує чотири групи питань :

1) чи було оскаржуване обмеження ( втручання ) передбачене законом;

2) чи переслідувало воно одну з легітимних цілей, зазначених у «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини»;

3) чи було воно «необхідним у демократичному суспільстві»;

4) чи було воно пропорційним до тієї правомірної мети, якої намагалися досягти.

Вважає, що жодних із даних принципів прав і свобод ЄСПЛ, при втручанні державного органу у право на мирне володіння майном ОСОБА_9 дотримано не було.

Вилучення у ОСОБА_6 ТЗ та товарів, належних йому на праві власності, що було здійснено без жодних на те підстав, с грубим порушенням не тільки національного закону, а й положень, що випливають із зазначеної практики та положень ЄСПЛ з прав людини.

В той час коли, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, найвищі органи державної влади закликають кожного українця якнайшвидше повернутися до робити та ведення бізнесу з метою підтримання національної економіки, Відділ поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області, навпаки, своїми незаконними діями блокує можливість здійснення ОСОБА_6 підприємницької діяльності, вилучивши у нього автомобіль та товари, який останній міг реалізувати.

Крім того, перебування транспортного засобу ОСОБА_6 на території відділу поліції за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Дніпровська, 211, становить очевидну та реальну небезпеку його знищення, оскільки на даний час м. Мерефа перебуває під безпосередньою зоною артилерійських обстрілів військових РФ.

Зазначене також становить небезпеку не тільки для майна ОСОБА_6 , але й безпосередньо для його життя і здоров`я та його сім`ї, оскільки в разі необхідності екстреної евакуації з місць активних бойових дій, останній, у зв`язку із відсутністю транспортного засобу, не зможе цього зробити.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Враховуючи вищевикладене та те, що основним принципом судочинства, закріпленим Конституцією, є законність, і що відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя, на засадах верховенства права забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів суспільства і держави, вважаємо, що слідчий суддя у даній справі має відмовити у повному обсязі в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, здійснивши тим самим захист права власності ОСОБА_6 .

Прохав :

1. У задоволенні клопотання прокурора про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000368 від 06.05.2022 року по справі № 545/1671/22 - відмовити у повному обсязі.

2. Автомобіль «Peugeot Partner», д.н.з. НОМЕР_1 , ключ запалювання від нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та інше майно, вилучене в ході проведення огляду місця події 05.05.2022 року на території подвір`я за адресою: АДРЕСА_1 - повернути законному власнику ОСОБА_6 .

Власник майна ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_5 заперечували щодо клопотання прокурора із підстав, зазначених у відзиві.

Суд, вивчивши письмові матеріали, надані на підтвердження заявленого клопотання прокурора вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя з`ясовує всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення ( цивільний позов ), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя діє у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантує дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, 132, 173 КПК України, враховує : існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу «Конвенції про захист прав та основоположних свобод», будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону прокурор, який вніс клопотання про арешт майна, не дотримався.

Як вбачається з матеріалів провадження за клопотанням прокурора, власник майна ОСОБА_6 не має статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000368 від 06.05.2022 року, порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а отже не є суб`єктом ст. 170 КПК України, на підставі чого правових підстав для накладення арешту на майно, яке перебувало в його власності, немає.

Крім того, визначаючи правову підставу для накладення арешту на майно, прокурор в клопотанні вказав, що вказане майно має відношення до кримінального провадження і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Проте, зі змісту норм Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких прокурором вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Однак, прокурор в клопотанні про арешт майна взагалі не обґрунтував, яким саме чином вказане майно, що належало ОСОБА_6 , якому не повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні, має відношення до кримінального провадження, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України

Жодними доказами, що вказані речі здобуті злочинним шляхом, чи були або є об`єктами кримінального правопорушення не доведено, а відтак вони не мають ознак речового доказу, визначених у ст. 98 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні прокурор не довів необхідності у накладенні арешту на майно, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

У рішеннях ЄСПЛ у справах : «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до «Європейської конвенції з прав людини» полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також, суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Керуючись ст. 234, 235, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області - ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000368 від 06.05.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України - відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1