печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням слідчого другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 0000142 від 11.03.2022,

В С Т А Н О В И В:
18.05.2022 у провадженні слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , надійшло клопотання слідчого другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 0000142 від 11.03.2022.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, Управлінням з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000142 від 11.03.2022 за підозрою колишнього командира ПМОП «Беркут» при ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 371 та ч. 3 ст. 28, ст. 340 КК України; колишніх міліціонерів ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 384 та ч. 3 ст. 28, ст. 340 КК України; ОСОБА_11 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 371 та ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ст. 340 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи призначений наказом від 30.08.2012 № 488 о/с ГУМВС України в м. Києві на посаду міліціонера штурмового взводу № 3 роти спеціального призначення ПМОП «Беркут» при ГУ МВС України в м. Києві (далі ПМОП «Беркут»), та маючи спеціальне звання «сержант міліції» присвоєне наказом ГУ МВС України в м. Києві від 31.01.2013 № 64 о/с, згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993, будучи працівником правоохоронного органу, на якого відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України від 28.06.1996, ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 покладено обов`язки діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією і законами України, та являючись представником влади і службовою особою, обґрунтовано підозрюється у вчиненні 20.01.2014 низки кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності та проти авторитету органів державної влади.

Зокрема, у січні 2014 року в місті Києві невстановленими слідством службовими особами із числа керівництва МВС України була надана незаконна вказівка працівникам ГУ МВС України в м. Києві, спецпідрозділу ПМОП «Беркут», військовослужбовцям внутрішніх військ та іншим правоохоронцям виявляти і за участю цивільних осіб, так званих «тітушок» затримувати громадян, які нібито можуть бути причетні до участі у масових мирних акціях протесту, із застосуванням до них насильства викрадати, незаконно позбавляти волі і примусово доставляти до районних управлінь ГУМВС України в м. Києві для подальшого притягнення їх до кримінальної відповідальності нібито за участь у масових заворушеннях.

Такі дії правоохоронців, на думку організаторів, повинні були залякати інших учасників мирних акцій та спонукати їх відмовитися від участі в них.

До складу організованої групи, діяльність якої у січні 2014 року була спрямована на вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, скоєння яких було необхідною умовою для реалізації злочинного умислу, спрямованого на насильницьке перешкоджання проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, зокрема незаконне викрадення та позбавлення волі осіб учасників мирних акцій протесту в центральній частині м. Києва, залякування таких осіб, входили зокрема наступні учасники: міліціонери роти спеціального призначення ПМОП «Беркут» ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , яких ОСОБА_12 залучив до доставлення безпідставно затриманих, викрадених та незаконно позбавлених волі учасників акцій протесту до районного управління міліції і які супроводжували незаконно затриманих осіб до відповідних слідчих, надавали слідчим завідомо неправдиві показання, складали та підписували офіційні документи рапорти про затримання осіб, з внесенням до таких документів завідомо неправдивих відомостей, з метою штучного створення доказів причетності затриманих осіб до нібито участі у масових заворушеннях в центральній частині м. Києва.

Прибувши до Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві близько 06 год. 50 хв., ОСОБА_5 , відповідно до відведеної йому ролі в організованій групі, на виконання завідомо незаконної усної вказівки ОСОБА_12 , надав слідчому завідомо неправдиві показання з приводу затримання ним ОСОБА_13 безпосередньо під час масових заворушень на АДРЕСА_1 та склав про це рапорт, до яких вніс завідомо неправдиві відомості про його затримання о 06 год. 00 хв. на вул. Грушевського в м. Києві, а також про нібито вчинення ним протиправних дій, пов`язаних з участю у масових заворушеннях.

У вчиненні вказаних злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 365 (в редакції Закону України від 07.04.2011); ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 371; ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 384; ч. 3 ст. 28, ст. 340 Кримінального кодексу України обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Обухів, Київської області, громадянину України, з середньою освітою, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 .

07.05.2020 у кримінальному провадженні № 0000020 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 384, ст. 340 Кримінального кодексу України.

У зв`язку із не встановленням місцезнаходження підозрюваного, що позбавило орган досудового розслідування можливості особисто вручити йому письмове повідомлення про підозру, вказане повідомлення відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, 111, 135 КПК України вручене у спосіб передбачений КПК України для вручення повідомлень шляхом направлення поштою на адресу реєстрації підозрюваного ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 .

22.02.2022 у кримінальному провадженні № 0000020 складено письмове повідомлення про нову підозру та про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 146; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 365 (в редакції Закону України від 07.04.2011); ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 371; ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 384; ч. 3 ст. 28, ст. 340 Кримінального кодексу України.

У зв`язку із не встановленням місцезнаходження підозрюваного, що позбавило орган досудового розслідування можливості особисто вручити йому письмове повідомлення про підозру, вказане повідомлення відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, 111, 135 КПК України вручене у спосіб передбачений КПК України для вручення повідомлень шляхом направлення поштою на вказану вище адресу реєстрації підозрюваного ОСОБА_5 .

22.02.2022 слідчим прийнято процесуальне рішення про оголошення в міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_5 , виконання якого доручено співробітникам оперативного підрозділу СБУ.

Повістка про виклик ОСОБА_5 для виконання вимог ст. 278 КПК України, відповідно до вимог ч. 8 ст. 135, ст. 297-5 КПК України, публікувалась у друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, яким на 2022 рік відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1425-р визначена газета «Урядовий кур`єр», а саме у випуску № 33 (7154) від 17.02.2022, за якою останній не прибув.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджуються наявними в матеріалах досудового розслідування доказами.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у виді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

На даний час у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 ухиляється від слідства та його місцезнаходження не відоме, останній органом досудового розслідування оголошений в розшук.

У судовому засіданні прокурор внесене клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, просили обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить наступних висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку,встановлених законом.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Luigi Ferrari Bravo v. Italy» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Murray v. the United Kingdom» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Таким чином, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_5 буде продовжувати переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Cloot v. Belgium, § 40, серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.
Крім того, варто зазначити, що ризик перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні доводиться з огляду на початкову стадію досудового розслідування (рішення ЄСПЛ у справі Jarzynski v. Poland, § 43).
Слідчий суддя також враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статей Конвенції випадків до процедури, встановленої законом.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого, так як матеріали клопотання обґрунтовано та прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, а саме, те що підозрюваний має можливість переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду та фактично вже переховується від слідства; може знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; має можливість незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; схильний вчинити інше кримінальне правопорушення, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою обрання більш м`якого запобіжного заходу та наряду з вказаним доведено, що підозрюваний перебуває у міжнародному розшуку.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, ч. 6 ст. 193, 194, 575 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання - задовольнити.

Обрати підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000142 від 11.03.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженецю м. Обухів, Київської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У разі затримання особи, відносно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1