Провадження № 1-кс/359/572/2022
Справа № 359/2343/22
У Х В А Л А
Іменем України
11 квітня 2022 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль з технічною фіксацією клопотання слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000416, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2022 року підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ірпінь Київської області, громадянину України, українцю, не одруженому, утриманців не має, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.4 ст.185 КК України-
в с т а н о в и в:
Слідчий слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_5 , за згодою прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , звернувся із зазначеним клопотанням, в якому просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що відповідно до указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України передбачається наступне: 1. Ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. 2. Військовому командуванню разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. 3. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Досудовим слідством встановлено, що 09.04.2022 року близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_7 спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_4 , шляхом віджиму метало пластикового вікна, проникли на територію гуртожитків, які належать ПрАТ «ЮПП», що розташовані за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Мартусівка вул. Промислова 74, де у них виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, яке належить ПрАТ "ЮПП".
В цей же час, ОСОБА_4 спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , в умовах воєнного стану, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення майна ПрАТ «ЮПП», переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи в одній з кімнат гуртожитку, віднайшли там електричні дроти, які в подальшому склали до заздалегідь підготовлених сумок, але не вчинивши усіх дій, які вважали необхідними та не змогли довести свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від їх волі, оскільки були затримані на місці події з викраденим майном працівниками охорони підприємства.
09.04.2022 року о 18 год. 40 хв. ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
09.04.2022 року о 19 год. 30 хв. ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність вказаних ризиків свідчать наступні факти, зокрема:

-підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки розуміє, що за вчинення інкримінованого йому тяжкого злочину загрожує реальне покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.
-підозрюваний може продовжити вчинення кримінальних правопорушень, оскільки органом досудового розслідування встановлено, що на разі підозрюваний безробітній та не має постійного джерела доходу і тому, з метою отримання грошових коштів може продовжити вчиняти свою протиправну діяльність, або вчинити інші злочини.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Виходячи з вище викладеного, відповідно до вимог ч. 1 ст.184 КПК України, орган досудового розслідування вважає за доведене під час досудового розслідування те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування і суду.

Підставою застосування до підозрюваного запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому умисного злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, що зазначені в пунктах 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації.

Не можливе і застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 саме такого запобіжного заходу.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло, не зможе унеможливити вчинення останнім ризиків передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ураховуючи відсутність законних та постійних джерел заробітку у підозрюваного ОСОБА_4 до нього не можливо застосувати запобіжний захід у вигляді застави.
Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію вищевикладених ризиків, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечував, просив застосувати відносно підозрюваного інший запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, а саме домашній арешт.

Підозрюваний в судовому засіданні проти клопотання заперечував. Просив застосувати відносно нього інший запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, а саме домашній арешт.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

З долучених до клопотання матеріалів вбачається, що слідчим відділом Бориспільського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000416 від 09.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України.

09.04.2022 року СВ Бориспільського РУП ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

09.04.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення та в умовах воєнного стану, тобто у вчиненнікримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.04.2022 року близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_7 спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_4 , шляхом віджиму метало пластикового вікна, проникли на територію гуртожитків, які належать ПрАТ «ЮПП», що розташовані за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Мартусівка вул. Промислова 74, де у них виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, яке належить ПрАТ «ЮПП».
В цей же час, ОСОБА_4 спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , в умовах воєнного стану, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення майна ПрАТ «ЮПП», переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи в одній з кімнат гуртожитку, віднайшли там електричні дроти, які в подальшому склали до заздалегідь підготовлених сумок, але не вчинивши усіх дій, які вважали необхідними та не змогли довести свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від їх волі, оскільки були затримані на місці події з викраденим майном працівниками охорони підприємства.
Відповідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.04.2022 року від ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 09.04.2022року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 09.04.2022року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09.04.2022року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 09.04.2022року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 09.04.2022року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 09.04.2022року.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені дані у клопотанні та в матеріалах долучених до нього є всі підстави вважати про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше правопорушення кримінальне правопорушення.

У ч.1 ст. 178 цього Кодексу закріплено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності цих ризиків слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання; майновий стан підозрюваного та наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є, зокрема, запобігання спробам переховуванням від органів досудового розслідування та суду.

Так, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за санкцією якого передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Даний злочини є умисними, а також суспільно небезпечним, оскільки посягають на право власності.

Як вбачається із матеріалів клопотання, підозрюваний ОСОБА_4 ні де офіційно не працює, корисно-суспільною працею не займається, не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків та постійного джерела прибутку. Ці обставини в сукупності, обґрунтовано переконують слідчого суддю у великій вірогідності існування ризику переховування підозрюваним від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнути відповідальності за вчинене, у разі визнання його винуватим.

На підставі вище викладеного та враховуючи дані про особу підозрюваного, його поведінку після вчинення злочину, а також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, та усвідомлення підозрюваного в тому, що йому загрожує покарання у виді позбавлення волі, само по собі може спонукати сховатись від органів досудового розслідування, суду та вживати заходи щодо створення перешкод для правосуддя іншим чином, зокрема шляхом неявки на виклики слідчого, прокурора та суду.

При цьому слідчий суддя виходить не тільки з конкретних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , та тяжкості покарання, яке йому загрожує, а й з відсутності у останнього вагомих стримуючих факторів, які б могли свідчити, що вони переважають незворотність понесення покарання за вчинений злочин, у зв`язку з чим вважає, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні органу досудового розслідування.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня ("Панченко проти Росії"). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню ("Бекчиєв проти Молдови").

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні. Зокрема про наявність таких ризиків свідчить поведінка підозрюваного, яка мала місце під час вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею враховано, що ОСОБА_4 засуджений вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.12.2021 року за ч.3 ст. 185. ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70, 71, 72, 78 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі рахується з моменту затримання ОСОБА_4 після звернення вироку для виконання.
Однак, станом на момент розгляду даного клопотання, ОСОБА_4 не відбув покарання, призначене вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.12.2021 року.

Наведене вище свідчить про відсутність підстав для застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Дані, що підозрюваний не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору суду не надані.

Встановлено, що запобігання наведених вище ризиків становить суспільні інтереси, які полягають в забезпеченні правопорядку, відновленні порушених прав і свобод особи, зокрема потерпілого, та відправлення кримінального судочинства. Ці інтереси мають превалююче значення та виправдовують обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, приймаючи до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, у т.ч. вік, відсутність соціальних зв`язків, постійного місця роботи, обставини вчинення злочину, та інші дані, що характеризують особу підозрюваного, аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти існуючим ризикам.

З огляду на ці обставини слідчий суддя вважає допустимим обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави. В ухвалі слідчого судді зазначаються, які обов`язки будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави.

Згідно з п.3 ч.5 ст.182 цього Кодексу застава щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а тому йому належить визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. У разі внесення застави на підозрюваного слід покласти обов`язки: прибувати по першому виклику до слідчого, що провадить розслідування кримінального провадження, на визначений ним час; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора суду; утримуватися від спілкування із іншими учасниками кримінального провадження потерпілими та свідками.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-187, 192-194, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 днів та утримувати його у Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 09.04.2022 року.

Встановити для ОСОБА_4 заставу в розмірі 49620 грн.

При внесенні застави в розмірі 49620 грн., начальнику слідчого ізолятора негайно звільнити ОСОБА_4 з під варти.

У разі звільнення з під варти покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати по першому виклику до слідчого, що провадить розслідування кримінального провадження, на визначений ним час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора суду;

- утримуватися від спілкування із іншими учасниками кримінального провадження потерпілими та свідками.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 або заставодавцю, що застава повинна бути внесена на наступний рахунок: отримувач Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області; код отримувача: 26268119; рахунок: UA0018661; банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ). Документ про внесення застави повинен бути наданий слідчому.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави, а міра запобіжного заходу буде змінена.

Ухвала слідчого судді діє протягом шістдесяти днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 07.06.2022 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Оголошення повного тексту ухвали слідчого судді здійснено 13.04.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1