279/5563/21
1-кс/279/571/22
У Х В А Л А

Зважаючи на вище викладене, з метою відшкодування збитку, що було спричинено в ході вчинення вказаного кримінального правопорушення, виникла необхідність в накладенні арешту на майно підозрюваної ОСОБА_7 , зокрема на 1/3 частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказав, що вищевказане майно в повній мірі відповідає положенням ст. 98 КПК України та постановою слідчого від 30.07.2020 визнано речовим доказом.
Підставою арешту майна є в сукупності підстав та розумних підозр вважати, що вилучене майно є предметом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення - доказом злочину.
Клопотав про накладення арешту на 1/3 частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що в відповідності до витягу з реєстру речових прав власності на нерухоме майно належить ОСОБА_4 .
- збереження речових доказів
- відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Згідно ст.170 ч.1 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення :
1) збереження речових доказів
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
У відповідності до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
У відповідності до ч.6 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Судом встановлено, що підстави вважати, що майно, про накладення арешту на яке подано клопотання, може бути предметом, знаряддям злочинного посягання, нести на собі його сліди, тому може бути використано як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчим не доведено.
Оскільки на час внесення клопотання позов про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди (збитків) потерпілою особою не подано, то накладення арешті відповідно до п.4 ч.2 ст.170 КПК України є безпідставним.
Крім цього, згідоно доданого до клопотання витягу з реєстру належне ОСОБА_4 майно знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а не в м.Коростень.
Відповідно до ст.173 КПК України суд прийшов до висновку, що слідчим не доведено можливість арешту зазначеного вище майна, тому клопотання задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.167, 170-173 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання про накладення арешту на 1/3 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , відмовити.
Копію ухвали направити слідчому, ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ).
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1