УХВАЛА
01 вересня 2022 року

м. Київ
справа № 159/3855/20
провадження №51-2580ск22
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши матеріали касаційної скарги захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 листопада 2021 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 24 травня 2022 року,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.
Проте наведених положень процесуального закону захисником не дотримано.
Так, у поданій скарзі захисником не наведено в аспекті приписів статей 412, 413, 414 КПК у їх взаємозв`язку допущення судами обох інстанцій таких порушень норм матеріального та процесуального права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування та/або зміну судових рішень.
У касаційній скарзі захисник наводить лише доводи, зміст яких стосується невідповідності висновків суду, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, неповноти судового розгляду та правової оцінки доказів, наданої судами першої та апеляційної інстанцій, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом касаційної перевірки.
Крім того, остання, заперечуючи правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК, не наводить у скарзі належного обґрунтування своєї позиції, адже як убачається з долученої до касаційної скарги копії оскаржуваної ухвали, доводи захисникапро недоведеність наявності в діях ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК та необхідність їх кваліфікації за ч. 2 ст. 185 цього Кодексу, а також інші доводи касаційної скарги, були предметом перевірки судом апеляційної інстанції при перегляді вироку за апеляційною скаргою сторони захисту. у той же час у своїй скарзі захисник не зазначає на які саме доводи апеляційної скарги цей суд не дав відповіді, а відтак немає й обґрунтування незаконності ухвали апеляційного суду, зважаючи на приписи ст. 419 КПК.
Також касаційна скарга має містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Такі вимоги мають узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у касаційній скарзі захисника згаданого обґрунтування й недотримання вимог ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно з положеннями ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу було подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення її без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 листопада 2021 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 24 травня 2022 року залишити без руху та надати їй строк для усунення вказаних недоліків упродовж десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.
У разі неусунення недоліків в установлений строк скарга буде їй повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3