Справа № 216/1462/22
провадження 1-кс/216/627/22
УХВАЛА
іменем України

17 травня 2022 року місто Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача,

ВСТАНОВИВ:
12 травня 2022 року адвокат ОСОБА_3 , звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зі скаргою на бездіяльність дізнавача, в якій зазначив, що 11.05.2022 слідчим суддею Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було розглянуто клопотання дізнавача СД Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000135 від 06.05.2022, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України. За результатами розгляду клопотання накладено арешт на автомобіль «Ford mondeo», державний знак НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 ; ключі до транспортного засобу «Ford mondeo», державний знак НОМЕР_1 , шляхом заборони власнику, іншим уповноваженим власником особам відчуження, розпорядження та користування майном. При цьому, на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 арешт накладено не було. 11 травня 2022 року заявник подав клопотання до СД Криворізького РУП про повернення вказаного свідоцтва водію автомобіля «Ford mondeo», державний знак НОМЕР_1 ОСОБА_6 . Проте, до теперішнього часу свідоцтво не повернуто. Не погоджуючись з такою позицію дізнавача заявник звернувся до слідчого судді з вказаною скаргою, в якій просив визнати бездіяльність дізнавача СД Криворізького РУП ОСОБА_4 та зобов`язати її негайно повернути ОСОБА_6 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

У судове засідання заявник не з`явився, причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Особа, чиї дії (бездіяльність) оскаржуються у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду скарги повідомлялась належним чином, причини неявки не повідомила.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, подані заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України).

За правилами ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні ЄСПЛ від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти України» зазначено, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ від 09.06.2005 р. у справі «Бакланов проти Російської Федерації», від 24.03.2005 р. по справі «Фрізен проти Російської Федерації», судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу №1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів.

Під час розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що 11.05.2022 на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000135 від 06.05.2022, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України, було накладено арешт на автомобіль «Ford mondeo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 та ключі до вказаного транспортного засобу. При цьому, в частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 дізнавачу було відмовлено, зокрема, з тієї підстави, що останнє не вважається тимчасово вилученим майном через відсутність ознак майна, передбачених ч. 1 ст. 190 та ст. 179 ЦК України.

Поряд з цим свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому, в силу вимог ст. 100 КПК України, зберігається у сторони кримінального провадження, якій воно надано. Документ повинен зберігатися протягом усього часу кримінального провадження.

З огляду на такі обставини, підстави для повернення заявнику свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу відсутні, внаслідок чого скарга задоволенню не підлягає

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 303, 306-308, 311, 532-533 КПК України слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7