Справа № 342/758/22
Провадження № 1-кс/342/91/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2022 року м. Городенка

Слідчий суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Городенківського відділу Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000086 від 10.08.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Городенка Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, який інвалідом не являється, не одруженого, який має троє неповнолітніх дітей, депутатом не обирався, не працюючого, раніше не судимого згідно ст. 89 КК України

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України
В С Т А Н О В И В :
До суду 12 серпня 2022 року поступило дане клопотання в кримінальному провадженні №0000086 від 10.08.2022.

Клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Підтвердженням надання підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику ОСОБА_4 копії клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, є відмітка на клопотанні написана власноручно ОСОБА_5 про отримання копії клопотання на 5 аркушах та копії документів на 54 аркушах з датою, часом та підписом підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України. Законом України про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 № 2263-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, до 22 серпня 2022 року включно.

Так, 10.08.2022 близько 11:05 год. ОСОБА_5 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, під час воєнного стану із подоланням перешкод, перелізши через паркан на подвір`я, що за адресою АДРЕСА_2 , без законної на те згоди власника чи користувача приміщення проник на територію подвір`я, після чого шляхом відкриття дверей проник до приватного будинку АДРЕСА_2 , що розташований за вказаною адресою та де проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У подальшому ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні житлового будинку ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливими мотивами спрямованими на відкрите викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 є інвалідом 2 групи, пересувається за допомогою милиці та не в змозі чинити перешкод, у присутності знайомого останнього ОСОБА_8 , застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя, а саме кулаком правої руки наніс біля 8 (восьми) ударів у грудну клітку потерпілого ОСОБА_7 та підійшовши до столу, у присутності останнього та ОСОБА_8 , розуміючи протиправний характер своїх дій, всупереч волі потерпілого, відкрито викрав мобільний телефон ОСОБА_7 «Samsung Galaxy j3» чорного кольору та покинув приміщення житлового будинку. Тоді за ОСОБА_5 вибіг на подвір`я ОСОБА_8 з вимогою повернути викрадений мобільний телефон, однак наздогнати останнього не зміг.Таким чином, встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, поєднаному з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

11 серпня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, поєднаному з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Городенка, Івано-Франківської області, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, інвалідом не являється, не одружений, неповнолітніх дітей на утримані не має, не працюючий, депутатом не обирався, раніше не судимий згідно ст. 89 КК України, однак відповідно до вироку Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 30.08.2013 року засуджений за ч. 3 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком 2 роки.

Злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями, викладеними у протоколі допиту потерпілого ОСОБА_7 та протоколі допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, згідно якого у ОСОБА_5 вилучено викрадений мобільний телефон на який вказав потерпілий; протоколом огляду місця події та іншими матеріалами в їх сукупності.

В ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду (вказаний ризик існує, оскільки покарання за злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 , передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що свідчить про можливість підозрюваного здійснити спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду. Також, враховуючи суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, а також ту обставину, що ОСОБА_5 на даний час ніде не працює, проживає по вказаному адресу один, не має офіційних джерел для здобуття необхідних для існування речей, розлучений, що в свою чергу призводить до відсутності стримуючих факторів та створює умови для переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, а як наслідок уникнення від кримінальної відповідальності;
- незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_7 , який являється інвалідом 2 групи та пересувається виключно за допомогою милиці, а також свідка ОСОБА_8 , оскільки в основу обвинувачення взято до уваги саме показання вказаних осіб, а також підозрюваний ОСОБА_5 особисто знайомий з ними, проживає в одному місті, йому відоме їх місце проживання, відповідно останній може впливати на них шляхом залякування, погроз або іншим чином з метою зміни показання чи схиляння потерпілого чи свідка в свою користь щодо надання недостовірних показань з приводу події вчиненого злочину;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином так як на даний час підозрюваний вину у скоєному злочині не визнає, добровільно видати викрадений мобільний телефон відмовився, а також може вживати заходів щодо спотворення існуючих доказів або створювати інші докази як алібі для доведення своєї не винуватості;
- може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_5 будучи раніше не судимий згідно ст. 89 КК України, однак відповідно до вироку Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 30.08.2013 ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за умисний тяжкий корисливий злочин за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком 2 роки, що у свою чергу свідчить про те, що судом надано можливість виправлення засудженого без відбуття покарання, однак ОСОБА_5 для себе належних висновків не зробив, нехтуючи попередньою м`якістю суду, знову вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного неможливо запобігти ризикам, передбаченими п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжних заходів у виді особистого зобов`язання та особистої поруки є недостатнім для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідка у цьому ж провадженні, оскільки не встановлено осіб, які б взяли його на поруки та заслуговують на довіру чи особливу довіру, а тому такі не можуть забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

Також, застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 є недоцільним, оскільки підозрюваний усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у вигляді позбавлення волі, незважаючи на покладені на нього обов`язки, може покинути місце постійного проживання з метою уникнення від кримінальної відповідальності, на даний час ніде не працює, не має офіційних джерел для здобуття необхідних для існування речей, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, зокрема, за вчинення адміністративного правопорушення у вигляді домашнього насильства, розлучений, що в свою чергу призводить до відсутності стримуючих факторів та створює умови для переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. У поданому клопотанні слідчий покликаючись на ст. 183 КПК України та ч. 4 ст. 183 КПК України, в якій зазначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному проваджені: в тому числі щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрози його застосування просить не визначати розмір застави та керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176-179, 183, 194 КПК України просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити з викладених у ньому підстав. Вказав, що обґрунтованість підозри підтверджується зібраними доказами у кримінальному провадженні, підозрюваний хоч згідно ст.89 КК України не судимий, однак є особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності згідно вироку Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 30.08.2013 ОСОБА_5 був визнаний винним та засуджений за умисний тяжкий корисливий злочин за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком 2 роки, для себе належних висновків не зробив, знову вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж). Крім того, пояснив, що підозрюваний розлучений, має 3-ох неповнолітніх, однак згідно встановлених обставин на досудовому слідстві, підозрюваний участі у утриманні та вихованні дітей не бере. Також звернув увагу суду на те, що до клопотання додана довідка КНП «Городенківська БЛІЛ» про те, що ОСОБА_5 знаходиться на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті КНП «Городенківська БЛІЛ», діагноз: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Однак, не знаходиться на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті. Щодо злочину в якому підозрюється ОСОБА_5 за ч.4 ст.186 КК України пояснив, що даний злочин вчинений із застосуванням насильства до потерпілого, що підтверджується до госпітальним клінічним протоколом, де вказано, що хворий ОСОБА_7 звернувся із скаргами на болі в ребрах, травми отримав 10.08.2022 близько 10:30 внаслідок побоїв знайомим ОСОБА_5 , діагноз: забій грудної клітки. Враховуючи ризики наведені в клопотанні зазначив, що є всі підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 пояснив, що клопотання з додатками отримав завчасно, ознайомився із ними. Заперечив проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив обрати підозрюваному ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту, а якщо все ж таки суд дійде до переконання, що підозрюваному слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, то просив застосувати заставу у розмірі не більше 40000 грн.

Підозрюваний ОСОБА_5 ствердив, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та долучені до клопотання документи отримав завчасно, ознайомився із ними. Заперечив щодо застосування щодо нього за побіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що проживає один, мати на даний час перебуває за кордоном, розлучений, ніде не працює, має троє дітей.

Слідчий суддя, заслухавши осіб, які беруть участь в розгляді клопотання, дослідивши клопотання та копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.
Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Витяг з кримінального провадження №000086 від 10.08.2022 року свідчить про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про те, що 10.08.2022, приблизно о 11 год. 10 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель м.Городенка, перебуваючи в житловому будинку АДРЕСА_3 , в умовах воєнного стану відкрито заволодів мобільним телефоном «Samsung Galaxy j3» чорного кольору, який належав потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сума збитків встановлюється; правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.4.ст.186 КК України.
Згідно з згаданим Витягом орган досудового розслідування: Відділення поліції №2 (м.Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області; слідчі, які здійснюють досудове розслідування: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 ; прокурори, які здійснюють процесуальне керівництво: ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13
10 серпня 2022 року о 12 годині 10 хвилин ОСОБА_5 було затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, що стверджується копією протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.08.2022.
11 серпня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4.ст.186 КК України.
Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.
У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).
При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну підозру».
В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
За змістом ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваного, та інші обставини в їх сукупності.
Так, дослідивши матеріали клопотання та оглянувши матеріали кримінального провадження слід дійти висновку, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України, що підтверджується, зокрема зібраними органом досудового розслідування доказами у кримінальному провадженні, а саме: показаннями, викладеними у протоколі допиту потерпілого ОСОБА_7 та протоколі допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, згідно якого у ОСОБА_5 вилучено викрадений мобільний телефон на який вказав потерпілий; протоколом огляду місця події та іншими матеріалами в їх сукупності.

Аналізуючи заявлені слідчим та прокурором ризики передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, слід зазначити, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, за який передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що заслуговує на увагу те, що підозрюваний ОСОБА_5 , зважаючи на можливість бути притягнутим до відповідальності у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може незаконно впливати шляхом залякування, погроз або іншим чином на потерпілого ОСОБА_7 , який являється інвалідом 2 групи, а також свідка ОСОБА_8 з метою зміни показання чи схиляння потерпілого чи свідка в свою користь щодо надання недостовірних показань з приводу події вчиненого злочину оскільки ОСОБА_5 особисто знайомий з ними, проживає в одному місті, йому відоме їх місце проживання; може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_5 будучи згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, однак є особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності (відповідно до вироку Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 30.08.2013 ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за умисний тяжкий корисливий злочин за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком 2 роки), що у свою чергу свідчить про те, що ОСОБА_5 належних висновків не зробив, нехтуючи попередньою м`якістю суду, знову вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж); може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином так як на даний час підозрюваний вину у скоєному злочині не визнає, добровільно видати викрадений мобільний телефон відмовився, а також може вживати заходів щодо спотворення існуючих доказів або створювати інші докази як алібі для доведення своєї не винуватості.
Крім того, слідчим суддею враховується: суспільна небезпечність злочину в якому підозрюється ОСОБА_5 , і те, що він на даний час ніде не працює, знаходиться на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті КНП «Городенківська БЛІЛ», є особою, яка раніше уже вчиняла корисливий злочин, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, проживає один, не має офіційних джерел для здобуття необхідних для існування речей, розлучений, що в свою чергу призводить до відсутності стримуючих факторів та створює умови для переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, а як наслідок уникнення від кримінальної відповідальності.

Також, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. А тому, слід прийти до висновку про підставність та доведеність клопотання про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обставин, які є перешкодою для обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2ст.183 КПК України, не встановлено.

Слідчим суддею не вважається спростуванням ризиків наведених прокурором, що зазначені в клопотанні про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , захисником підозрюваного, оскільки ці твердження не підтверджені жодними доказами.

Що стосується визначення розміру застави, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.186 КК України, який було ним скоєно із застосування насильства. У зв`язку з цим слідічий суддя вважає, що розмір застави на даний час визначати не доцільно.
Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом прокурором доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави і саме такий запобіжний захід буде співмірним та достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Городенка Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання з 10 серпня 2022 року о 12 годині 10 хвилин.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 закінчується 08 жовтня 2022 року.
Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.
Копію ухвали вручити підозрюваному та його захиснику, прокурору, слідчому.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1