Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/533/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2022 року. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 10 серпня 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченій:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Петропавловськ - Камчатський, Камчатського краю, Російської Федерації, громадянкі України, з середньою освітою, не працюючої, проживаючої без реєстрації ділянка АДРЕСА_1 , раніше не судимої; обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 14 год. 00 хв. 10 серпня 2022 року до 14 год. 00 хв. 08 жовтня 2022 року.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000188 від 06.05.2021 стосовно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час судового розгляду прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою.
Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 10 серпня 2022 року, зокрема, стосовно ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 14 год. 00 хв. 10 серпня 2022 року до 14 год. 00 хв. 08 жовтня 2022 року.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що при обранні та подальшому продовженні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою судом було враховано характер, особливу тяжкість та суспільну небезпечність кримінального правопорушення, наслідком якого є смерть людини, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , а також те, що ОСОБА_6 немає стійких соціальних зв`язків, до затримання не працювала, не мала постійного джерела доходу та місця реєстрації, може незаконно впливати на свідків, які ще не допитані судом, що свідчить про наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_6 просила скасувати ухвалу суду про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що вина по вказаному кримінальному провадженні не доведено, ризики зазначені прокурором також не доведені. Вказує, що в неї стійкі соціальні зв`язки, оскільки 13 років прожила в одному місці. На свідків вона також не може впливати, оскільки їх немає по справі. Ухилятись від суду та вчиняти інші кримінальні право порушення не має підстав.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Прокурор, обвинувачена, клопотань про участь сторін під час розгляду апеляційної скарги не заявляли, а тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 422-1 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 .

Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 є особливо тяжким, вчинене з особливою жорстокістю та посягає на найвищі соціальні цінності життя і здоров`я потерпілого, санкції статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 07 до 15 років.

Окрім цього, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що враховуючи характер, особливу тяжкість та суспільну небезпечність кримінального правопорушення, наслідком якого є смерть людини, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , а також те, що ОСОБА_6 немає стійких соціальних зв`язків, до затримання не працювала, не мала постійного джерела доходу та місця реєстрації, може незаконно впливати на свідків, які ще не допитані судом, що свідчить про наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Також те, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, не змінились, та не зменшилися, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, також, відсутність у матеріалах справи даних про появу нових обставин, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу або про існування інших перешкод для тримання обвинуваченого під вартою.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилається в своїй апеляційній скарзі обвинуваченої ОСОБА_6 колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченій ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченій злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зникли та не зменшилися, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Також суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про недоцільність визначення розміру застави у зв`язку із тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який спричинив загибель людини.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що недоведені прокурором наявність ризиків та не надано жодних доказів на підтвердження їх існування, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали правильно встановлено наявність ризиків, які продовжують існувати на даний час та не зменшились, що також підтверджується матеріалами справи.

Оскільки жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились ризики передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції надано не було.

Крім того, на переконання колегії суддів інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченої ОСОБА_6 не доведені.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції. Крім того, враховуючи вище викладене, колегія суддів, із урахуванням наявності вищевказаних ризиків, які не зменшилися та продовжують існувати, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченій більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 , а тому ухвалу суду першої інстанції стосовно обвинуваченої ОСОБА_6 від 10 серпня 2022 року, залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 10 серпня 2022 року, якою обвинуваченій ОСОБА_6 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 14 год. 00 хв. 10 серпня 2022 року до 14 год. 00 хв. 08 жовтня 2022 року залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)