ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:
Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю учасників судового провадження:
секретаря
судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001301 від 04.05.2022 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 на вирок Першотравневого районного суду м.Чернівці від 18 липня 2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Чернівці Чернівецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , з середньою освітою, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз 18.06.2021 року Шевченківським районним судом м.Чернівці за ч.2 ст.185 КК України до 5 місяців арешту,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,-

УСТАНОВИЛА:
Короткий зміст оскарженого судового рішення.
Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18 липня 2022 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено обраний тримання під вартою.
Строк відбування покарання встановлено рахувати з моменту затримання 04 травня 2022 року.
Вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.
На вказаний вирок обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_6 подали апеляційні скарги, в яких просять призначити обвинуваченому ОСОБА_7 більш м`яке покарання.
Апеляційні доводи обґрунтовують тим, що районним судом під час ухвалення вироку та призначення ОСОБА_7 покарання у виді п`яти років позбавлення волі не надано оцінки обставинам, що пом`якшують покарання, а саме те, що ОСОБА_7 , повністю
__________________________________________________________________
ЄУНСС: 725/3383/22 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Провадження №11-кп/822/330/22 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
визнав свою вину у вчиненому, відшкодував матеріальну шкоду потерпілій, щиро розкаявся, думку потерпілої, яка просила суд суворо не карати ОСОБА_7 . Крім того, не враховано те, що а утриманні обвинуваченого ОСОБА_7 перебуває двоє неповнолітніх дітей та хворі батьки.
Таким чином вважають, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання є надто суворим і не відповідає ступню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_7 , в період не знятої і не погашеної судимості, повторно став на шлях вчинення умисного злочину проти власності, який вчинив при наступних обставинах.
Так, 04.05.2022 р. близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_7 , переслідуючи мету особистого збагачення, з корисливих мотивів, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , реалізуючи раптово виниклий умисел на заволодіння чужим майном, розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання їх негативних наслідків підійшов до ОСОБА_9 діючи умисно, повторно, протиправно, шляхом вільного доступу з гаманця, який знаходився в її сумці, відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 100 доларів США (згідно курсу НБУ станом на 04.05.2022 року становить 2925 грн.) та 500 гривень.
Після чого з місця вчинення злочину втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними протиправними діями завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 3425 гривень.
Позиції учасників судового провадження.
Захисник підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_7 був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не подавав клопотання про участь в судовому засіданні, а тому, відповідно до ч.4 ст.401 КПК України, апеляційним судом не викликався.
Прокурор заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити без змін вирок районного суду.
Потерпіла, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, до апеляційного суду не з`явилася та не повідомила причини неявки, що у відповідності до положень ч.4 ст.405 КПК України, не перешкоджає подальшому судовому розгляду апеляційної скарги захисника.
Мотиви Суду.
Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників судового провадження стосовно поданих апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, заслухавши учасників судового провадження у судових дебатах, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Оскільки фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 та доведеність його винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, апелянтами не оспорюються, то ці обставини колегією суддів в апеляційному порядку не перевіряються.
Що стосується покарання, призначеного ОСОБА_7 , колегією суддів встановлено наступне.
Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України, п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції при ухваленні вироку вказаних вимог дотримався.
При призначенні покарання суд першої інстанції врахував ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, а також те, що на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей та хворі батьки. Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнав визнання вини та щире каяття.
Однак, враховуючи ступінь тяжкості та обставини даного кримінального правопорушення, особу винного, його ставлення вчиненого кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про можливість при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 застосувати вимоги ст.69 КК України та призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.186 КК України, оскільки даний вид покарання буде достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого.
Колегія суддів звертає увагу і на те, що ОСОБА_7 вчинив злочин в умовах незнятої та непогашеної судимості, неодноразово судимий за корисливі злочини на шлях виправлення не став і вчинив новий умисний злочин.
Доводи апелянта про те, що на його утриманні перебувають хворі батьки та неповнолітні діти колегія суддів оцінює критично, оскільки відсутні документальні підтвердження цього факту. Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_7 не працевлаштований, не має офіційного джерела заробітку та протягом тривалого часу знаходився у місцях позбавлення волі, зокрема 18 лютого 2022 року був звільнений з державної установи виконання покарань, а тому існує обґрунтований сумнів у тому, що він утримує хворих батьків та неповнолітніх дітей.
Інші твердження апелянтів, якими вони обґрунтовують необхідність призначення більш м`якого покарання, були предметом оцінки суду першої інстанції під час розгляду кримінального провадження та були повною мірою враховані при призначення покарання.
Погоджуючись з позицією суду першої інстанції, колегія суддів враховує також практику Верховного Суду (постанова ВС від 09.10.2018 у справі № 756/4830/17-к), згідно якої визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Отже, в результаті апеляційного перегляду судового рішення, колегією суддів не встановлено таких порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок.
Істотних порушень, які б стали безумовною підставою для зміни чи скасування вироку, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційні скарги обвинуваченого та захисника задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Першотравневого районного суду м.Чернівці від 18 липня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом
Суддя Чернівецького
апеляційного суду _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

27.09.2022 року
(дата засвідчення копії)