Справа № 202/2218/22
Провадження № 1-кс/202/1810/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Краматорську клопотання старшого слідчого Другого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську, ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000144 від 24.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.406 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26.05.2022 слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000144 від 24.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України за фактом того, що 23.05.2022 за місцем базування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , між військовослужбовцями солдатом ОСОБА_4 та солдатом ОСОБА_5 виникла сварка, в результаті якої, солдат ОСОБА_4 наніс один удар сокирою солдату ОСОБА_5 , в результаті чого, останній отримав рубану рану правого передпліччя, з пошкодженням артерії і нерву.

Допитаний як свідок командир відділення військової частини НОМЕР_1 військовослужбовець ОСОБА_6 надав покази зі змісту яких вбачається, що 23.05.2022 року на ранковому шикуванні в місці тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 на околиці АДРЕСА_1 , між військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 стався словесний конфлікт, який в подальшому переріс у бійку в ході якої ОСОБА_5 наніс кілька ударів ОСОБА_4 та повалив останнього на землю, після чого даних військовослужбовців розборонили. Діючи далі військовослужбовець ОСОБА_4 взяв сокиру, яка знаходилась поруч та вдарив сокирою ОСОБА_5 .

Допитаний як свідок навідник кулеметника 14 роти 2-го батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 , надав покази зі змісту яких вбачається, що 23.05.2022 року на ранковому шикуванні в місці тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 на околиці АДРЕСА_1 , між військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 стався словесний конфлікт, який в подальшому переріс у бійку в ході якої ОСОБА_5 наніс кілька ударів ОСОБА_4 та повалив останнього на землю, після чого даних військовослужбовців розборонили. Діючи далі військовослужбовець ОСОБА_4 взяв сокиру, яка знаходилась поруч та вдарив сокирою ОСОБА_5

24.05.2022 під час проведення огляду місця події в місці тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 на околиці АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено сокиру, яку використав ОСОБА_4 при нанесенні удару ОСОБА_5

24.05.2022 вилучену під час огляду місця події сокиру визнано речовим доказам у кримінальному провадженні та вона використовується як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки містить на собі сліди злочину, тобто відомості, що можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час проведення досудового розслідування.

З метою подальшого використання вилученого майна у кримінальному провадженні, виникла необхідність у накладенні на нього арешту, про що і просив слідчого суддю.

Повідомлений належним чином про час та місце розгляду клопотання слідчий у судове засідання не з`явився, що у відповідності до ч.1 ст.172 КПК України, не перешкоджає судовому розгляду.

Повно та всебічно дослідивши матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя прийшов до наступного.

У провадженні ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську, знаходиться кримінальне провадження №0000144 від 24.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.406 КК України.

26.05.2022 до слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області внесено клопотання про арешт майна, а саме сокири, яка, відповідно до постанови слідчого від 24.05.2022, визнана речовим доказом за провадженням.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Приписами ч.10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; можливість спеціальної конфіскації майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що 24.05.2022 у період часу з 12-54 год. до 13-31 год. під час проведення слідчим огляду місця події в місці тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 на околиці АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено сокиру, яку використав ОСОБА_4 при нанесенні удару ОСОБА_5 , що відображено у відповідному протоколі.

Встановити власника сокири не вдалося.

Отже, твердження органу досудового розслідування під час звернення із клопотанням про арешт майна про те, що зазначене у клопотання майно може бути використане у кримінальному провадженні як доказ, належним чином підтверджена допустимими в розуміння ст.86 КПК України доказами.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберігали на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінального протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

На час розгляду клопотання доведено, що сокира, відноситься до предметів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а тому вимоги про накладення арешту підлягають задоволенню з метою збереження речових доказів.

Керуючись ст. ст. 40, 98, 100, 131, 132, ч. 2 ст. 167, ч.2 ст. 168, ст. ст. 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 0000144 від 24.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України арешт на вилучене 24.05.2022 в ході огляду місця події майно, а саме на сокиру.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1