Справа № 201/6881/22
Провадження 1-кс/201/2568/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000609 від 23.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Досудовим слідством встановлено, що До ВП №5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_4 про те, що 22.09.2022 року приблизно о 14:10 годині, невідома особа, перебуваючи за адресою: м.Дніпро, вул.Якова Самарського, 6, використала завідомо підроблений документ.

23.09.2022 відомості за даним фактом зареєстровано до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000609 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

23.09.2022 року за адресою: м.Дніпро, вул.Якова Самарського, буд.6 в приміщенні приватної нотаріальної контори нотаріуса ОСОБА_4 був проведено огляд документу, який добровільно видав нотаріус ОСОБА_4 , а саме:

- тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано речовим доказам, оскільки вказане майно є матеріальними об`єктом, який та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до абзацу другого частини 1 статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, вилучені в ході проведеного обшуку речі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Оскільки існують ризики приховування, знищення вилученого майна, суд вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на зазначене в клопотання майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

УХВАЛИВ:

Накласти арешт на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до

ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1