ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1437/22 Номер провадження 11-кп/814/1640/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтавивід 08 червня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою суду у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000810 від 25.03.2019, № 0001595 від 15.07.2020, № 0000224 від 10.08.2020, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, задоволено клопотання прокурора та продовжено щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Строк застосування запобіжного заходу визначено рахувати з 08 червня 2022 року 14 год. 30 хв. по 07 серпня 2022 року 14 год. 30 хв. включно.

Мотивуючи своє рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, районний суд врахував доведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, запобігання яким було підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та його продовження і які на теперішній час не зникли, а також те, що, суд вважав, що застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, в тому числі домашнього арешту чи особистого зобов`язання, є неможливим, позаяк з огляду на дані про особу обвинуваченого, зміст пред`явленого обвинувачення та інші конкретні обставини справи, не здатне забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд прийшов до висновку про доведеність підстав для продовження застосування раніше обраного запобіжного заходу, та оскільки судовий розгляд справи не завершений, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також повного, всебічного та об`єктивного судового розгляду даної справи в розумні строки.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити запобіжний захід на більш м`який.

Вказує, що його дії неправильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, а характер та фактичні обставини справи, на думку обвинуваченого, можливо кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з чим вважає можливим застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Крім того, обвинувачений зазначає, що судом безпідставно, в порушення ч. 1 ст. 88 КПК України взято до уваги, що він неодноразово судимий, оскільки докази, які стосуються судимостей не являється предметом розгляду даного кримінального провадження.

Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції захисник та обвинувачений підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, при цьому заперечували правомірність оголошення ОСОБА_7 в розшук у даному кримінальному провадженні. Прокурор в суді просив відмовити у задоволенні скарги, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін.

Мотиви суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається із наданих матеріалів, на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000810 від 25.03.2019, № 0001595 від 15.07.2020, № 0000224 від 10.08.2020, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України.

Під час розгляду даного кримінального провадження прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
08.06.2022 ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави клопотання прокурора задоволено.
Не погоджуючись з даним рішенням, обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
У відповідності до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі, оцінив у сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.
Так ОСОБА_7 може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, оскільки обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186 КК України, які відносяться до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років з конфіскацією майна або без такої та від 4 до 6 років позбавлення волі відповідно, крім того будучи обізнаним про наявність кримінального провадження за ч. 2 ст. 289 КК України ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.07.2020 його було оголошено в розшук.
Може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, тобто даний фактор може свідчити про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, не має стійких соціальних зв`язків, не одружений, відсутнє постійне місце роботи, що свідчить про відсутність постійного прибутку, тобто даний фактор може сприяти вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Може впливати на свідків і потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню.
Вказані ризики, з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до цього часу, не перестали існувати.
За таких обставин, застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, з огляду на серйозність висунутого обвинувачення та суспільний інтерес, який превалює над принципом поваги до свободи особистості, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не буде сприяти повному та об`єктивному встановленню істини у справі протягом розумного строку, а обвинуваченим не наведено в апеляційній скарзі доводів які б переконали у зворотньому.
Також слід зазначити, що зважаючи на введення воєнного стану в Україні, зайнятість правоохоронних органів у діяльності з відсічі збройної агресії Російської Федерації, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах як то ухилення від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_7 , значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, на переконання колегії суддів, не зможе перешкодити обвинуваченому повернутися до протиправної діяльності та вчинити спроби ухилитися від суду.

Ствердження обвинуваченого про неправильність кваліфікації його дій не заслуговують на увагу, оскільки таке питання суд вирішує під час розгляду кримінального провадження по суті.

Щодо врахування слідчим суддею судимостей обвинуваченого, то колегія суддів в цьому не вбачає жодних порушень, оскільки такі відомості безумовно підлягають врахуванню при вирішенні питання запобіжного заходу, як відомості що характеризують особу, та які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) існуючих ризиків.

З огляду на викладене, підстави для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 08 червня 2022 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4