Справа № 192/1263/22
Провадження № 1-кп/192/115/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілої - ОСОБА_6 ,
законного представника - ОСОБА_7 ,
психолога ОСОБА_8 ,
обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Солоне Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000308 від 09.07.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в :

До Солонянського районного суду Дніпропетровської області 02 вересня 2022 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважав за можливе призначити судовий розгляд, заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на 60 днів, посилаючись на те, що розгляд кримінального провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання, ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу не зменшились та не перестали існувати ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення при обтяжуючих обставинах, вони ніде не працюють, щодо ОСОБА_9 в суді розглядається інше кримінальне провадження за ч.1 ст. 289 КК України за аналогічний злочин, до нього вже були застосовані заходи виховного характеру, що не дали позитивних змін у його поведінці, у ОСОБА_10 відсутні стримуючі фактори для належної процесуальної поведінки. Вказане свідчить про те, що вони можуть переховуватись від суду, впливати на свідків та потерпілу, які ще не допитані судом, з метою зміни ними свідчень під час розгляду справи, вільно спілкуючись з іншими особами, які зможуть чинити вплив на учасників провадження, тобто іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, та продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала думку прокурора щодо можливості призначення судового розгляду даного провадження.

Захисник ОСОБА_4 не заперечував проти призначення судового розгляду, заперечував проти продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою посилаючись на те, що він є неповнолітнім, йому може бути обрано більш м`який запобіжний захід у вигляд цілодобового домашнього арешту за місцем проживання бабусі, яка є його законним представником.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його законний представник погодились з думкою захисника ОСОБА_4 .

Захисник ОСОБА_5 не заперечував проти призначення судового розгляду, та проти продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_10 не заперечував проти призначення судового розгляду та продовження строку тримання під вартою.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду, оскільки дане кримінальне провадження підсудне Солонянському районному суду Дніпропетровської області, обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України та закриття кримінального провадження немає.

Щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до нього вказаного запобіжного заходу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12.07.2022 стосовно неповнолітнього ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20:00 год. 05 вересня 2022 року.
Ухвалою слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12.07.2022 стосовно ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20:00 год. 05 вересня 2022 року.
Закінчити судовий розгляд до спливу вказаного строку тримання під вартою обвинувачених неможливо, оскільки слід провести судовий розгляд даного кримінального провадження.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утриманні особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Неповнолітній ОСОБА_9 та повнолітній ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України - умисному тяжкому тілесному пошкодженні, що спричинило смерть потерпілої, санкція якого передбачає покарання від 7 до 10 років позбавлення волі.

Допит потерпілої та свідків у даному кримінальному провадженні судом ще не розпочато.

ОСОБА_10 не заперечував проти продовження строку тримання його під вартою. Суд вважає, що не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена ухвалою слідчого судді при обранні ОСОБА_10 запобіжного заходу, а саме: він може переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи, що кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання суд вважає обґрунтованим посилання на наявність ризику незаконно впливати на потерпілу та свідків, та вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки та ризикам, передбаченим п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В той же час доказів існування ризику щодо можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином суду не надано, як не надано було і слідчому судді при обранні запобіжного заходу.
Неповнолітній ОСОБА_9 не працює та не навчається, не має визначеного роду занять. Суд враховує, що відносно ОСОБА_9 на даний час в суді розглядається клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, про що в судовому засіданні зазначено захисником та неповнолітнім обвинуваченим, попередньо до нього вже були застосовані примусові заходи виховного характеру за якими він був переданий під нагляд матері, ОСОБА_9 мешкав з бабусею, яка є пенсіонером, всі ці обставини у сукупності, на думку суду свідчить про те, що бабуся неспроможна здійснити належний контроль за виконанням онуком процесуальних обов`язків.
Вказане свідчить про те, що не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена ухвалою слідчого судді при обранні запобіжного заходу ОСОБА_9 , а саме: він може переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи, що кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання суд вважає обґрунтованим посилання на наявність ризику незаконно впливати на потерпілу та свідків, та вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки та ризикам, передбаченим п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В той же час доказів існування ризику щодо можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином суду не надано, як не надано було і слідчому судді при обранні запобіжного заходу.
Із урахуванням всіх цих відомостей, у сукупності з покаранням, яке може загрожувати ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в разі визнання винними у вчиненні кримінального правопорушення, в якому вони обвинувачуються, суд дійшов висновку про недостатність застосування до кожного обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам, передбаченим п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених, тому слід продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на 60 днів кожному.

При цьому судом враховується що практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Неповнолітній вік обвинуваченого ОСОБА_9 , на що посилається сторона захисту, не є достатньою підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який, враховуючи дані про особу обвинуваченого, умови його життя та виховання, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, та наявність вказаних ризиків.

За таких обставин підстави для зміни або скасування запобіжного заходу у підготовчому судовому засіданні відсутні, клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченим під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 27, ч.1 ст. 31 КПК України кримінальне провадження слід розглядати у закритому судовому засіданні, оскільки обвинувачений ОСОБА_9 є неповнолітнім, суддею одноособово.

Відповідно до ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 , а також прийняття судового рішення про міру покарання у разі доведеності його вини слід доручити представнику уповноваженого органу з питань пробації скласти досудову доповідь щодо ОСОБА_9 .
Підстави для складання досудової доповіді щодо ОСОБА_10 відсутні, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та нижня межа санкції якого становить 7 років позбавлення волі.

Про розгляд справи необхідно повідомити службу у справах дітей та уповноважений підрозділ органів Національної поліції.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 314-316, 372, 376, 484 КПК України, суд

постановив:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України у закритому судовому засіданні 05 вересня 2022 року 15 год. 45 хвил.
Розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів по 04 листопада 2022 року включно.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 днів по 04 листопада 2022 року включно.

Строк дії даної ухвали в частині продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під вартою - по 04 листопада 2022 включно.

В судове засідання викликати учасників судового провадження, повідомити про розгляд справи службу у справах дітей та уповноважений підрозділ органів Національної поліції.

Відповідно до ст. 314 -1 КПК України доручити представнику уповноваженого органу з питань пробації скласти та надати суду досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_9 в строк до 23.09.2022 для долучення до матеріалів кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена лише в частині продовження строку тримання під вартою до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня оголошення, а обвинуваченими - з дня вручення їм копії ухвали, в інший частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1