ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1008/22 Справа № 932/1155/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_5 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2022 року щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кінгісепп, Ленінградської області, Російської Федерації, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України у кримінальному провадженні № 0002224,
за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А :
За вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2022 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі, без позбавленням права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не скоїть нового злочину та на підставі п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України на нього покладені відповідні обов`язки.
Судом вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних судових витрат.
За цим вироком ОСОБА_6 визнано винним за наступних обставин.
28.12.2020 року близько 22.30 год. водій ОСОБА_6 , керуючи власним технічно справним автомобілем DAF ТЕ75РС д/н НОМЕР_1 з напівпричепом HEIWO HZCT д/н НОМЕР_2 , рухався по вул. Запорізьке шосе з боку пр. Гагаріна у напрямку вул. Панікахи у м. Дніпро, після чого в районі перехрестя з пр. Праці зупинився в розриві між відбійниками, розташованими по вул. Запорізьке шосе, для подальшого виконання маневру повороту ліворуч на пр. Праці.
Далі, під час руху ОСОБА_6 , грубо порушуючи правила дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, перед початком свого руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, розпочав рух, виконуючи маневр повороту ліворуч з вул. Запорізьке шосе на пр. Праці, не надав дороги автомобілю Опель д/н НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_5 , яка рухалася у зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо, внаслідок чого скоїв з ним зіткнення.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля Опель д/н НОМЕР_3 ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, садна в проекції нижньої щелепи ліворуч; численних саден на тулубі; закритого перелому правої променевої кістки у нижній третині (в типовому місці) зі зміщенням уламків; відкритого перелому лівої стегнової кістки на межі середньої та нижньої третини зі зміщенням уламків, забійно-рваної рани на передньо-зовнішній поверхні лівого стегна на межі середньої та нижньої третини; закритих переломів лівої великогомілкової та малогомілкової кісток у нижній третині зі зміщенням уламків, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося у тому, що водій ОСОБА_6 , керуючи транспортним засобом - автомобілем DAF ТЕ75РС д/н НОМЕР_1 з напівпричепом HEIWO HZCT д/н НОМЕР_2 , порушив вимоги п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, які передбачають:
- п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху ;
- п. 16.13 Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортних засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі у зустрічному напрямку прямо чи праворуч , невиконання яких знаходиться у причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , що виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження, кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України.
В апеляції:
- потерпіла ОСОБА_5 просить скасувати вирок в частині задоволення її цивільного позову до ОСОБА_6 та ТОВ СК Кредо та постановити новий вирок, яким задовольнити в повному обсязі цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 та ТОВ СК Кредо.
Зазначає, що вирок в частині стягнення з ТОВ СК Кредо не в повній мірі відповідає фактичним обставинам справи встановленим під час судового розгляду, а сам вирок не ґрунтується на всебічному, повному, неупередженому та об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального правопорушення в їх сукупності.
Вказує, що вона отримала тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких. Також отримала моральну шкоду, яка виразилася в фізичних та душевних стражданнях, внаслідок тілесних ушкоджень, переживання за власне життя, порушенні нормальні життєві зв`язки, негативних спогадів та переживань, незручностей реабілітації, боязні автомобілів та транспортних засобів.
В апеляції потерпіла незгодна з розміром стягненої з ТОВ СК Кредо 26851грн.07 коп. та моральної шкоди 1342 грн. 55 коп., тоді як суду нею надані підтверджуючи документи на витрати в розмірі 41042,30грн., витрати на лікування (2052,1 грн. відшкодування завданої моральної шкоди у відповідності до вимог Закону).
Вважає, що визначена судом моральна шкода є такою, що не відповідає розумності та закону.
Потерпіла в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце слухання справи повідомлена належним чином, причин неявки до суду або заяв про відкладення справи не надала, що відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України не є перешкодою для проведення розгляду справи.
Заслухавши обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляції потерпілої, прокурора який частково підтримав вимоги апеляції потерпілої, в частині задоволення позову потерпілої в повному обсязі не заперечував, заперечував проти скасування вироку, зазначивши що задоволення вимог потерпілої в частині цивільного позову не тягне за собою скасування вироку, а їх можна задовольнити шляхом внесення змін до вироку, перевіривши і проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції, колегія суддів вважає вимоги апеляції такими, що не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки висновки суду стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 286 КК України, в апеляції не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Доводи апеляційної скарги потерпілої щодо невідповідності стягнення з розміру понесених нею витрат на лікування та моральної шкоди фактичним обставинам справи встановленим під час судового розгляду, є необґрунтованими.
Вирішуючи питання про обґрунтованість судового рішення в частині стягнення з ТОВ СК Кредо на користь ОСОБА_5 витрат на лікування та моральної шкоди, колегія суддів зазначає наступне.
Як слідує з вироку, суд першої інстанції належним чином і в повній мірі обґрунтував своє рішення про стягнення як з обвинуваченого моральної шкоди у розмірі 28 000 грн. так і ТОВ СК Кредо матеріальної у розмірі 26851 грн. 07 коп. та моральної 1342 грн.55 коп. на користь ОСОБА_5 , і дійшов висновку про часткове задоволення вимог потерпілої.
З таким рішенням суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки такий висновок суду відповідає встановленим обставинам даного кримінального провадження і узгоджується з вимогами норм матеріального права цивільного судочинства та не суперечить вимогам Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Посилання апеляційної скарги на підтвердженні витрати на лікування у сумі 41042,30 грн. не є такими у розумінні вимог Розділу 2 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якого відшкодовуються обґрунтовані витрати на лікування, які повинні бути підтвердженні документально відповідним закладом охорони здоров`я про необхідність їх здійснення і факт їх здійснення. Якщо таке документальне підтвердження відсутнє, то такі витрати не є обґрунтованими і відшкодуванню не підлягають.
Судом першої інстанції ретельно перевірені витрати на лікування, і документально підтвердженими наданими потерпілою є витрати на суму 26851,07 грн., яка і була стягнена судом з відповідача ТОВ СК Кредо, та відповідно положень зазначеного Закону до ст. 26-1 потерпілій стягнуто моральної шкоди у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду заподіяну здоров`ю, що становить суму 1342,55 грн.
Судом об`єктивно і в повній мірі обґрунтовано, з врахуванням фізичних і душевних страждань, внаслідок спричинених тілесних ушкоджень потерпілій, порушення нормальних життєвих зв`язків, негативних спогадів, переживань, незручностей реабілітації, на що посилається в апеляції і сама потерпіла, та враховуючи обставини кримінального правопорушення, визначено розмір спричиненої потерпілій моральної шкоди у сумі 100000грн., саме такий розмір є в повній мірі справедливим, обґрунтованим, що відповідає і узгоджується з вимогами закону, та з врахуванням виплати обвинуваченим моральної шкоди потерпілій у сумі 72000грн., стягнуто з обвинуваченого 28 000грн.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про необхідність стягнення як з обвинуваченого визначеного судом розміру моральної шкоди так і з ТОВ СК Кредо розміру витрат на лікування та моральної шкоди.
Підстав ставити під сумнів визначених та стягнених судом розмірів витрат на лікування та моральної шкоди на користь потерпілої, колегією суддів не встановлено, і потерпілою в апеляції не наведено.
З огляду на вищенаведене, підстав для задоволення апеляційної скарги потерпілої відсутні, оскільки, вирок суду ухвалений згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав, а висновки у судовому рішенні прямо випливають з аргументації, є чіткими, не допускають неоднозначного трактування, а тому апеляційну скаргу потерпілої слід залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_5 ,- залишити без задоволення.
Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2022 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,- залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3