Провадження №1-кс/523/2546/22
УХВАЛА
про відмову у наданні тимчасового доступу до речей та документів,
які містять охоронювану законом таємницю

05 жовтня 2022 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання дізнавача СД ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , подане у кримінальному провадженні №0000632 від 03.09.2022 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, про дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів,

у с т а н о в и в:
19.09.2022 року до Суворовського районного суду м.Одеси від дізнавача СД ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 надійшло погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 клопотання про дозвіл на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю та знаходяться у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за яким 02.09.2022 року приблизно о 19:17 годині невстановлена особа, шляхом довіри, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 у розмірі 11620 гривень.

Як слідує з матеріалів клопотання, за заявою ОСОБА_5 , СД ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000632 від 03.09.2022 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, в рамках якого дізнавач ОСОБА_4 звернулась з клопотанням про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні оператора телекомунікацій ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташоване по АДРЕСА_1 , із зобов`язанням оператора телекомунікації виготовити на електронному носії документ щодо з`єднань мобільних терміналів з сім-карткою № НОМЕР_1 , в період часу з 00:00 годин 02.08.2022 року до 09.09.2022 року.

В обґрунтування внесеного клопотання дізнавач ОСОБА_4 вказує про те, що вилучення зазначених у клопотанні документів, необхідне для використання при проведенні слідчих дій в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню, а також для ідентифікації осіб, причетних до скоєння злочину.

В судове засідання представник ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не з`явився, про день, час та місце судового розгляду клопотання повідомлявся належним чином, з огляду на що й з метою дотримання розумності строків, слідчий суддя в порядку ч.4 ст.163 КПК України, вирішив здійснити розгляд клопотання за відсутності вказаного представника.

Вислухавши в судовому засіданні прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного клопотання, дослідивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч.2 ст.160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах; неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно з ч.ч.5, 6 ст.163 вказаного Кодексу, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, у тому числі які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають, або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або у сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Положеннями ч.ч.3, 4, 5 ст.132 наведеного Кодексу встановлено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів, та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням, а для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний враховувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, та до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Часиною 1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Зі змісту ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 вказаного Кодексу слідує, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Проте, зміст розглядуваного клопотання дізнавача ОСОБА_4 не відповідає наведеним положенням ч.2 ст.160, ч.ч.2, 3, 6 ст.163 КПК України, а також не обґрунтовується доданими до нього матеріалами та не доведено прокурором ОСОБА_3 в судовому засіданні, виходячи з нижчевикладеного:

- зважаючи на кінцеву мету і завдання запропонованого стороною обвинувачення тимчасового доступу, про які йдеться у розглядуваному випадку, матеріалами означеного клопотання або прокурором в судовому засіданні всупереч приписам ч.2 ст.160 КПК України не доведено неможливість іншими способами встановити осіб, причетних до кримінально-протиправного діяння у даному випадку, оскільки в матеріалах клопотання відсутні будь-які доручення дізнавача чи прокурора на проведення саме таких розшукових заходів у цьому кримінальному провадженні;
- всупереч тим же нормам закону та приписам п.6 ч.2 ст.160 КПК України, матеріалами клопотання не доведено підтвердження перебування у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » інформації, про яку йдеться у цьому клопотанні та яка стосується певного абоненту цього оператора телекомунікацій, що у випадку надання тимчасового доступу до цієї інформації та її подальшого моніторингу або використання, може призвести до безпідставного втручання у права і свободи відповідної особи;
- означене клопотання всупереч вимогам ч.4 ст.132 КПК України, не містить відомостей щодо неможливості без запропонованого заходу забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ, отримати відповідні документи.

За таких обставин та виходячи з приписів ч.2 ст.93, п.1 ч.3 та ч.4 ст.132, ч.1 ст.223 КПК України, слідчий суддя вважає, що у розглядуваному випадку, поза увагою дізнавача ОСОБА_4 і прокурора ОСОБА_3 залишились ті положення закону, за якими збирання доказів з боку сторони обвинувачення, зокрема, задля встановлення особи, причетної до скоєного кримінального проступку у даному випадку, відбувається через інститут слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, а відтак ініціювання цього клопотання зазначеною стороною кримінального провадження поза існування обґрунтованої підозри є, за переконанням слідчого судді, фактичною підміною слідчих (розшукових) або негласних слідчих (розшукових) дій заходами забезпечення кримінального провадження.
Тотожну правову позицію висловив Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у справі №154/3213/16 (постанова від 28.03.2019 року, провадження №51-6359км18), який підтвердив, що збирання доказів з боку сторони обвинувачення шляхом застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема тимчасового доступу до речей та документів, - є неприпустимим.
Слід також відзначити, що правильність застосування стороною обвинувачення у конкретному випадку правової кваліфікації кримінального проступку за ч.1 ст.190 КК України викликає у слідчого судді сумніви, оскільки викладені у клопотанні обставини правопорушення свідчать про заволодіння невстановленою особою, шляхом довіри, майном ОСОБА_5 , із використанням саме електронної обчислювальної техніки, відповідальність за яке передбачена за ч.3 ст.190 КК України, що є підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій.
Опріч зазначеного, відповідно до ч.1 ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності, та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Однак, незважаючи на доводи розглядуваного клопотання, до матеріалів клопотання не додано постанов про призначення (визначення) групи дізнавачів у кримінальному провадженні №0000632, зокрема дізнавача ОСОБА_4 , що в теперішній час ставить під сумнів допустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування цього кримінального провадження, як таких, що зібрані неуповноваженою на те особою (органом), а відтак унеможливлює обґрунтування такими доказами процесуального рішення слідчого судді та перешкоджає переконатися у внесенні зазначеного клопотання належним суб`єктом.
Ідентичні правові позиції висловила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 22.02.2021 року (справа №754/7061/15, провадження №51-4584 кмо 18) та Третя судова палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 28.04.2021 року (справа №759/833/18, провадження №51-5977 кмо 20).
Сукупність наведених вище обставин унеможливлює в теперішній час задоволення розглядуваного клопотання.

Наряду з викладеним, додані до означеного клопотання й надані до суду копії матеріалів оформлені слідчим ОСОБА_6 всупереч вимогам «Інструкції з діловодства в органах Національної поліції», затвердженої наказом Голови Національної поліції України №414 від 20.05.2016 року (не прошиті, не пронумеровані, не складений опис та засвідчувальний напис є неповним, оскільки копії не містять дати їх створення, відсутній супровідний лист на матеріали клопотання та реєстраційний номер вихідної кореспонденції), що у свою чергу не надає слідчому судді можливості пересвідчитись у ідентичності таких копій документів та у дотримання порядку їх подання до суду.

Аналогічні висновки містяться в Розділі 1 та у п.п.5, 6, 7, 9 Розділу 2.5 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 року, погодженого Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 07.02.2014 року.
Оскільки з наданих до суду клопотання й доданих до нього матеріалів вбачається, що внесене до суду дізнавачем СД ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 та погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 клопотання про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, є необґрунтованим й безпідставним, та процесуальні повноваження вказаного дізнавача не підтверджені доданими до клопотання матеріалами, а саме клопотання не відповідає вимогам ст.ст.160, 163 КПК України, а відтак єдиним можливим судовим рішенням з розгляду цього клопотання уявляється його залишення без задоволення.

Керуючись ст.ст.3, 9, 26, 131-132, 159-163, 369-372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:
Клопотання дізнавача СД ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 та подане у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000632 від 03.09.2022 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю та перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », залишити без задоволення.

Копію ухвали направити до ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а також надати іншим заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили негайно після постановлення й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1