Справа № 392/780/22
Провадження № 1-кп/392/181/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року м. Мала Виска
Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000114 від 25.06.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мала Виска, Кіровоградської області, громадянина України, із повною середньою освітою, перебуваючого у шлюбі не офіційно, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей 2011 р.н., 2013 р.н., 2018 р.н., офіційно не працюючого, маючого підсобне господарство, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що відповідно до ст.89 КК України, не маючого судимостей,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

малолітньої потерпілої ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого представника служби в справах дітей Маловисківської міської ради Кіровоградської області ОСОБА_6 ,

психолога ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
23 червня 2022 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із малолітньою потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою спричинення останній тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання шкідливих наслідків щодо спричинення шкоди здоров`ю потерпілої та свідомо бажаючи їх настання, умисно взяв до рук дерев`яну лозину довжиною близько 0,5 метра, діаметром близько 25 мм., та тримаючи її у правій руці, розмахом зверху до низу, наніс один удар в область спини, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців правого передпліччя, яке відповідно до висновку судово-медичного експерта відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, 10 липня 2022 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою : АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із малолітньою потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою спричинення останній тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання шкідливих наслідків щодо спричинення шкоди здоров`ю потерпілої та свідомо бажаючи їх настання, умисно взяв до рук дерев`яну лозину довжиною близько 0,5 метра, діаметром близько 25 мм., та тримаючи її у правій руці, розмахом зверху до низу, наніс один удар в область спини, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, лівого плеча та задньої поверхні грудної клітки зліва, які відповідно до висновку судово-медичного експерта відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Вказаними діями, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, не заперечував щодо фактичних обставин кримінального правопорушення та пояснив, що він 23 червня 2022 року та 10 липня 2022 року, дерев`яною лозиною вдарив малолітню ОСОБА_8 в область спини, за те, що вона забирала в меншої сестри чіпси та телефон, на словесні зауваження не реагувала, тому вдався з метою виховних цілей до такого методу виховання. Зазначив, що після подій 10.07.2022 року не застосовував такі заходи виховання, та в подальшому не має наміру застосовувати. У вчиненому розкаявся, вказав, що зробив відповідні висновки. Просив призначити покарання у виді штрафу, має можливість його сплатити, оскільки тримає підсобне господарство та реалізовує власноруч виготовлену продукцію.

Законний представник та малолітня потерпіла не заперечували проти призначення покарання у виді штрафу. Претензій майнового характеру потерпіла не має, з цивільним позовом не зверталася.

Враховуючи те, що учасники провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд кримінального провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, та вивченням характеризуючих даних на особу, визнавши недоцільним допит малолітньої потерпілої, свідків, вивчення письмових доказів у провадженні.

Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено. З`ясувавши позиції прокурора та обвинуваченого, малолітньої потерпілої та її законного представника, суд дійшов висновку про правильність кваліфікації досудовим слідством дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України вчинення умисного легкого тілесного ушкодження, та доведеність вини обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

При призначенні обвинуваченому покарання суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Досліджуючи дані про особу, суд встановив, що ОСОБА_3 посередньо характеризується за місце проживання, офіційно не працює, проте має підсобне господарство, де сам працює, перебуває у шлюбі неофіційно, має на утриманні трьох малолітніх дітей, на диспансерному обліку у психіатричному кабінеті КНП «Маловисківська лікарня» не перебуває, на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті КНП «Маловисківська лікарня» перебуває з 2009 року з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності. Постійне вживання. Такий, що відповідно до ст.89 КК України не має судимостей. Також судом враховується, що представником служби в справах дітей Маловисківської міської ради, на запитання прокурора з метою доповнення характеризуючи даних на обвинуваченого, зазначено, що сім`я перебуває на обліку у службі в справах дітей Маловисківської міської ради.

Обставинами, відповідно до ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо малолітнього.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, у виді штрафу, в межах санкції статті ч. 1 ст. 125 КК України, при цьому судом враховуються відомості про майновий стан обвинуваченого, його (обвинуваченого) ствердження під час виступу у судових дебатах про можливість сплатити штраф, оскільки має дохід від підсобного господарства, а також суд бере до уваги, що саме такий вид покарання сприятиме наповненню державного бюджету України, та в подальшому такі кошти зможуть бути використані на потреби Збройних сил України.
Суд вважає, що призначення ОСОБА_3 саме такого виду та розміру покарання буде справедливим, необхідним та достатнім і досягне мети не лише покарати останнього за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів.
Підстав для застосування положень ст. 69 КК України не встановлено.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу, судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні. Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні. Речові докази відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинувачен(ому)ій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий
ОСОБА_9