Справа № 536/408/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0000065 від 02 лютого 2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука Полтавської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 за місцем свого спільного проживання з дружиною ОСОБА_5 та дитиною за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 16 жовтня 2021 року по 01 грудня 2021 року систематично вчиняв відносно своєї дружини психологічне насильство, за що був неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності згідно постанов Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03 листопада 2021 року та 10 грудня 2021 року за статтею 173-2 КУпАП.

Зокрема, 03 листопада 2021 року о 19.00 годині ОСОБА_4 за місцем свого спільного мешкання з дружиною ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 на грунті неприязних відносин, вчинив сварку з останньою, під час якої погрожував фізичною розправою та виражався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_5 , внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю, за фактом чого 29 жовтня 2021 року відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. За результатами розгляду вказаного вище матеріалу, 03 листопада 2021 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області винесено постанову, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

10 грудня 2021 року о 10.00 годині ОСОБА_4 за місцем спільного проживання з дружиною ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 на грунті неприязних відносин, вчинив сварку з останньою. Під час сварки ОСОБА_4 погрожував фізичною розправою та виражвся нецензурною лайкою в бік дружини, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю, за фактом чого 21 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_4 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 10 грудня 2021 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області винесено постанову, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім того, 15 січня 2022 року близько 12.00 години ОСОБА_4 за місцем свого спільного проживання з дружиною ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 на грунті неприязних відносин, вчинив сварку з останньою, під час якої погрожував фізичною розправою та виражався нецензурною лайкою в її бік, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю.

Таким чином, ОСОБА_4 в порушення вимог статті 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону Украни «Про запобігання та протидії домашньому насильству, будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за статтею 173-2 КУпАП у період часу з 16 жовтня 2021 року по 01 грудня 2021 року, безпричинно, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя, що виразилось у формі втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, у тому числі, втрати самооцінки та позитивних емоцій, посилення негативних переживань.

Отже, своїми умисними діями, які виразились у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статті 126-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, наведених в обвинувальному акті, щиро кається у вчиненому. Не заперечував щодо обмеження обсягу дослідження доказів та фактичних обставин справи його допитом та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо його особи.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечувала щодо обмеження обсягу дослідження доказів та фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо його особи. Щодо призначення покарання обвинуваченому, просила суд його суворо не карати.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі за обставин, зазначених в обвинувальному акті, інші учасники судового провадження фактичних обставин справи не оспорювали, суд, керуючись частиною 3 статті 349 КПК України, вважає за недоцільне досліджувати докази із тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, що характеризують обвинуваченого як особу. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Кваліфікація дій ОСОБА_4 за статтею 126-1 КК України є вірною, так як обвинувачений здійснив умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, та погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог статті 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, суди визначаючи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення.

Обставиною, яка в силу статті 66 КК України пом`якшуює покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставин, які в силу статті 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Визначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь та характер суспільної небезпеки вчиненого, те, що злочин відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, а також те, що ОСОБА_4 в силу статті 89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не працевлаштований, згідно довідки КНМП «Кременчуцька міська лікарня планового лікування» на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, думку потерпілої, яка просить суворо не карати обвинуваченого.

За викладених вище обставин, приймаючи до уваги ступінь тяжкості та обставини злочину, його наслідки, враховуючи перелічені вище дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, враховуючи відношення обвинуваченого до вчиненого, приймаючи до уваги його вік та стан здоров`я, суд дійшов до переконання, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів йому має бути призначено покарання у виді обмеження волі, у межах санкції статті 126-1 КК України.

Разом з тим, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину повністю у вчинені кримінального правопорушення, щиро розкаюється у вчиненому, то суд дійшов до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства та вважає за необхідне звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням, в порядку передбаченому статтями 75, 76 КК України.

Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись статтями 373, 375 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі статтей 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, поклавши на нього під час іспитового строку наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або робот.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Кременчуцький районний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Суддя ОСОБА_1