Романівський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А
08 квітня 2022 року смт. Романів
Романівський районний суд Житомирської області в складі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , начальника Житомирського районного сектору № 7 філії державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Житомирського районного сектору № 7 філії державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку,-

Начальник Житомирського районного сектору № 7 філії державної установи «Центр пробації» у Житомирській області (далі сектор з питань пробації) звернулась до суду із поданням, в якому зазначено, що згідно вироку Романівського районного суду Житомирської області від 20 листопада 2019 року ОСОБА_6 засуджений за статтею 185 частиною 2 Кримінального кодексу України (далі КК України) до двох років обмеження волі з іспитовим строком на один рік та шість місяців. Судом на нього було покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
З 28 грудня 2019 року ОСОБА_6 перебуває на обліку в Житомирському районному секторі № 7 філії державної установи «Центр пробації» у Житомирській області.
У зв`язку із тим, що ОСОБА_6 виконав обов`язки, покладені на нього судом, випробувальний термін закінчився, а також враховуючи на відсутність обвинувального вироку за нове кримінальне правопорушення, вчинене ним в період відбуття іспитового строку, начальник сектору з питань пробації просить вирішити питання про звільнення засудженого від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.
Дослідивши матеріали подання Житомирського районного сектору № 7 філії державної установи «Центр пробації» у Житомирській області, заслухавши думку прокурора, який проти задоволення подання заперечив, начальника сектору з питань пробації та засудженого, суд прийшов до висновку, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 20 листопада 2019 року був засуджений Романівським районним судом Житомирської області за статтею 185 частиною 2 КК України до двох років обмеження волі.
Відповідно до статті 75 КК України ОСОБА_5 було звільнено від відбування покарання з випробуванням та покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Іспитовий строк ОСОБА_7 був визначений судом тривалістю один рік та шість місяців.
Відповідно до частини 3 статті 75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно пункту 9 частини 1 статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема, про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.
Так, статтею 78 КК України регламентовано правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, які полягають у тому, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
З огляду на положення частини 2 статті 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є комплекс елементів, дотримання яких свідчить про виконання засудженим вимог статті 75 КК України та можливість застосування до нього положень частини 1 статті 78 КК України.
Зокрема, такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, зазначених в частині 4 статті 76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, передбачених статтею 76 КК України, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення.
Недотримання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень статті 75 КК України та не дає підстав для застосування статті 78 КК України навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.
Випробувальний термін, визначений судом ОСОБА_7 , закінчився, однак у період іспитового строку останньому пред`явлено обвинувачення у вчиненні нового кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 186 КК України.
Вказана обставина, з огляду на положення вище наведених норм закону, перешкоджає звільненню засудженого ОСОБА_5 на підставі частині 2 статті 78 КК України від призначеного покарання з випробовуванням.
Доводи, викладені в поданні про те, що за час перебування засудженого на обліку в органі пробації покладені вироком обов`язки останній виконував, а тому суд після закінчення цього строку має звільнити його від відбування призначеного покарання, не узгоджується з вищенаведеними вимогами кримінального закону, а також з вимогами частини 3 статті 75 КК України про те, що суд приймає рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання лише у разі, якщо засуджений протягом визначеного іспитового строку не тільки виконає покладені на нього обов`язки, а й насамперед - не вчинить нового кримінального правопорушення.
Одночасно, суд зазначає, що вчинення засудженим протягом іспитового строку будь-якого ступеня тяжкості нового кримінального правопорушення визнається законом найсуттєвішим порушенням умов випробування.
Закон не пов`язує вказані правові наслідки з наявністю обвинувального вироку суду, тому доводи подання з підстав порушення такої засади як презумпція невинуватості є безпідставними.
Сам факт вчинення нового кримінального правопорушення пов`язується з іспитовим строком, встановленим судом, який обчислюється з моменту проголошення вироку суду, а не з моментом, коли вирок за нове кримінальне правопорушення набере законної сили.
Вказані обставини не суперечать вимогам статті 62 Конституції України про те, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, оскільки лише у разі ухвалення обвинувального вироку за нові кримінальні правопорушення, суд зможе призначити засудженому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України, як про це зазначається в частині 3 статті 78 цього Кодексу.
Натомість, за наявності виправдувального вироку буде відсутньою обставина, яка на даний час перешкоджає застосуванню положень частини 2 статті 78 КК України. Між тим, у цей період на засудженого не покладені обов`язки, визначені статтею 76 КК України, а отже права ОСОБА_5 у контексті статті 78 КК України не порушуються.
Відтак наведені обставини не дають достатніх підстав для застосування відносно ОСОБА_5 частини 1 статті 78 КК України та звільнення його від покарання, призначеного йому за обвинувальним вироком суду.
Керуючись статтями 372, 537, 539 КПК України, суд, -
У задоволенні подання начальника Житомирського районного сектору № 7 філії державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Романівського районного суду Житомирської області від 20 листопада 2019 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Романівський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1