Провадження № 1-кп/734/205/22 Справа № 734/904/22
В И Р О К

іменем України

14 липня 2022 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000005, відомості про яке внесені 07 травня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, українця, громадянина України, не одруженого, із середньою спеціальною освітою, військове звання солдат, військовослужбовця військової служби за контрактом, водія автомобільної роти взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , не судимого,

із участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

24 липня 2020 року ОСОБА_3 призваний на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 . Строкову військову службу, а в подальшому військову службу за контрактом, ОСОБА_3 проходив у військовій частині НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_1 . За наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10 серпня 2020 року № 174 солдата строкової служби ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта навчального взводу 4-ї навчальної батареї навчального зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 , ВОС НОМЕР_2 . За наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10 вересня 2020 року № 199 із солдатом строкової служби ОСОБА_3 на підставі наказу командира НОМЕР_3 навчального зенітного ракетно-артилерійського полку (по особовому складу) від 10 вересня 2020 року № 85-РС укладений контракт про проходження військової служби, призначено на посаду водія автомобільного відділення автомобільного взводу роти матеріального забезпечення, поставлено на всі види забезпечення.

Згідно зі ст.ст. 17 і 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 і 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» солдат ОСОБА_3 вважається військовослужбовцем військової служби за контрактом, конституційним обов`язком якого є захист Вітчизни, незалежності і територіальної цілісності України, а також військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями. На час проходження військової служби у лавах Збройних Сил України на солдата ОСОБА_3 розповсюджується дія військових Статутів Збройних Сил України, які визначають загальні права та обов`язки військовослужбовців, їх взаємовідносини.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 303/2014, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 1126-VII, із 17 березня 2014 року в Україні почав діяти особливий період, який діє до цього часу.

Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення ст.ст. 17 і 65 Конституції України, ст.ст. 1,2, 4 і 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 4, 16, 127 і 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, знаючи про те, що повинен проходити військову службу за контрактом в умовах особливого періоду у військовій частині НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_1 , враховуючи стан у Державі, незаконно припинив виконувати конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України став на шлях протиправної діяльності, приблизно о 08.00 годині 23 квітня 2021 року під час перевірки наявності особового складу роти матеріального забезпечення виявлена відсутність солдата ОСОБА_3 , який без поважних на те причин та відповідного дозволу командування самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_1 . Під час незаконної відсутності у військовій частині обов`язків військової служби не виконував, а проводив час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби, до лікувальних закладів, органів місцевого самоврядування, військового управління з приводу подальшого проходження військової служби не звертався. У подальшому 03 червня 2022 року солдат ОСОБА_3 , усвідомивши протиправність своїх дій щодо самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_1 , самостійно прибув до Деснянської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону та заявив про себе і вчинене кримінальне правопорушення.

Отже, солдат ОСОБА_3 внаслідок самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_1 , обов`язки військової служби не виконував у період із 23 квітня 2021 року до 03 червня 2022 року, будь-яких заходів для повернення на військову службу та виконання військових обов`язків у зазначений період часу не вживав, перебував у АДРЕСА_2 , де займався особистими справами, не пов`язаними із проходженням військової служби.

Обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення визнав і показав, що проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 . 23 квітня 2021 року у зв`язку із сімейними обставинами самовільно залишив військову частину, знаходився вдома, займався будівельними роботами. 03 червня 2022 року добровільно повернувся до розташування військової частини НОМЕР_4 для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України. Висловив щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників кримінального процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким із учасників кримінального процесу не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При встановлених обставинах та оцінюючи перевірені докази, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує щире каяття у вперше вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що є обставинами, які пом`якшують покарання. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні. При цьому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який задовільно характеризується за

місцем проходження військової служби, і вважає необхідним за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання, та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, - перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення (ч. 4 ст. 407 КК України), - призначити покарання у виді штрафу. Призначене обвинуваченому ОСОБА_3 покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений, процесуальні витрати відсутні.Підстави для застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 і 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, і призначити покарання за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 700 (сімсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому виразі становить 11900 (одинадцять тисяч дев`ятсот) гривень 00 копійок, у дохід держави.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувати.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів із дня проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя