КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0002174 від 22.06.2021 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 04 листопада 2021 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костопіль Рівненської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: останній раз 16.02.2016 вироком Костопольського районного суду Рівненської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 03 (трьох) років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 01 (один) рік і 06 (шість) місяців,
по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 04 листопада 2021 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України та призначено йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 01 (один) рік;
- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 01 (один) рік;
Відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 01 (один) рік. Вирішено долю речових доказів.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, від обвинуваченого ОСОБА_5 надійшла апеляційна скарга, в якій він просить апеляційний суд змінити вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 04 листопада 2021 року та застосувати до нього положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком 01 (один) рік.
В обґрунтування апеляційних вимог, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеність вини та кваліфікації вчинених ОСОБА_5 дій, апеляційну скаргу обвинувачений вносить у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Фактичні обставині, встановлені судом першої інстанції.
За встановлених судом першої інстанції обставин, обвинувачений ОСОБА_5 , 21 червня 2021 року, у період часу з 07 години 00 хвилин по 12 годину 00 хвилин, будучи раніше судимим за ч. 3 ст. 185 КК України, проживаючи на той момент та перебуваючи в приміщенні кімнати АДРЕСА_3 , скориставшись відсутністю в даному приміщенні інших осіб, окрім потерпілого ОСОБА_7 , який в той час спав, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, діючи повторно, викрав майно, яке належить згаданому потерпілому, а саме: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А5», вартістю 3249 грн., гаманець чорного кольору з написом «Boss», вартістю 100 грн., в якому знаходились грошові кошти готівкою на суму 5980 грн., водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_8 і паспорт громадянина Киргизстану на ім`я ОСОБА_8 , а також банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , та дисконтні картки, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють, а всього майно на суму 9329 грн.
В подальшому, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись на власний розсуд викраденим майном, в тому числі паспортом та іншим важливим особистим документом.

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, доводи обвинуваченого, який підтримав власну апеляційну скаргу, їх пояснення, відповіді на запитання суду, заслухавши учасників кримінального провадження в судових дебатах та останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Апеляційна скарга обвинуваченим вноситься лише в частині призначеного йому покарання. Відтак, оскільки учасниками кримінального провадження фактичні обставини кримінального правопорушення, доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 не оспорюються, то згідно ч. 1 ст. 404 КПК України в цій частині вирок суду не перевіряється, адже ніким не ставиться під сумнів.
Як вбачається із вироку суду, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом у відповідності до ст. 65 КК України враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Вказаним обставинам місцевий суд надав у сукупності належну і обґрунтовану оцінку й дійшов законного і справедливого висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованого злочину, з його реальним відбуванням.
У результаті розгляду вказано кримінального провадження ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 01 (один) рік за ч. 2 ст. 185 та покарання у виді обмеження волі строком на 01 (один) рік за ч. 3 ст. 357 КК України. На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 01 (один) рік.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.
Згідно ч. 2 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Натомість, доводи, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_5 щодо невідповідності призначеного йому судом першої інстанції покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, колегія суддів апеляційного суду вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Згідно змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.
У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як слідує із мотивувальної частини вироку, суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання, врахувавступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, зокрема щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що обвинувачений неодноразово судимий за вчинення, зокрема, корисливих злочинів, що свідчить про його можливу схильність до кримінально-протиправного способу життя.
Щодо твердження обвинуваченого ОСОБА_5 про призначення покарання із застосуванням положень ст. 75, суд апеляційної інстанції переконаний, що, враховуючи суспільну небезпеку та характер вчиненого ОСОБА_5 злочину, той факт, що останній неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів і він вже звільнявся від покарання з іспитовим строком, місцевий суд вірно дійшов до висновку про те, що перевиховання та виправлення ОСОБА_5 можливо лише в ізоляції від суспільства і призначив покарання з урахуванням принципу індивідуалізації покарання, передбаченого ч. 2 ст. 65 КК України.

Таким чином, колегія суддів не знаходить законних підстав для зміни вироку і призначення покарання обвинуваченому із застосуванням положень ст. 75 КК України і відповідно для задоволення апеляційної скарги останнього.
Отже, призначене судом ОСОБА_5 покарання в повній мірі відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, й підстав вважати його занадто суворим, як і підстав для застосування до обвинуваченого положень 75 КК України, не убачається.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 04 листопада 2021 року відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, - залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Верховного суду протягом 03 (трьох) місяців шляхом подання касаційної скарги, а обвинуваченим, який тримається під вартою, з часу отримання копії ухвали суду апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3