Житомирський апеляційний суд
Справа №274/7648/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.4 ст.70 КК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Житомирі судове провадження №274/7648/21 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17.12.2021,
в с т а н о в и в :
ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17.12.2021, задоволено подання начальника ДУ «Райківська виправна колонія (№73)» та за наявності щодо засудженого ОСОБА_7 вироків Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.02.2021, яким його засуджено за ч.3 ст185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців та Вишгородського районного суду Київської області від 14.04.2021, яким його засуджено за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 та ч.3 ст. 185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі га строк 4 роки 3 місяці, на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 9 місяців.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_7 обраховано з 01.09.2019.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною, та просить її скасувати, а своїм рішенням визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 11.03.2019 по 19.03.2019 на підставі ч.5 ст.72 КК України, та зазначити початок строку відбуття ним покарання. При цьому, наголошує, що Бердичівський міськрайонний суд не може законно визначити йому остаточне покарання, оскільки не знає повністю матеріалів кримінального провадження, характеризуючих його, як особу, даний та ступінь його суспільної небезпечності. Звертає увагу, що слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 11.03.2019 (дата затримання по 19.03.2019 (внесення застави) на підставі ч.5 ст.72 КК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи засудженого на підтримку своїх апеляційних вимог, думку прокурора, який просив оскаржену ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали судового провадження, доводи апеляційної скарги, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Суд першої інстанції дотримався вказаних вимог кримінального закону.
Так, відповідно до п.11 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
В свою чергу, у відповідності до положень ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів провадження №274/7648/21, ОСОБА_7 був засуджений вироком Ірпінського міського суду Київської області від 25.11.2019 за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Початок строку відбування покарання обраховано з 01.09.2019.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироку законної сили.
Вирок набрав законної сили 30.06.2020. (а.п.3-4)
В подальшому, ОСОБА_7 було засуджено вироком Києво - Святошинського районного суду Київської області від 09.02.2021 за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково приєднано частину покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 25.11.2019 за ч.3 ст.185 КК України та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Початок строк відбування обвинуваченим призначеного покарання обраховано з моменту затримання - з 01.09.2019.
Вирок набрав законної сили 12.03.2021. (а.п.6-7)
Крім того, ОСОБА_7 засуджено вироком Вишгородського районного суду Київської області від 14.04.2021 за ч.3ст.15, ч.3 ст.185 та ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, приєднане до покарання, призначеного даним вирок і покарання призначене вироком Ірпінського міського суду Київської області від 25.11.2019, остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислено з 01.09.2019.
Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою залишено без зміни до набрання вироком законної сили.
Вирок набрав законної сили 15.09.2021. (а.п.8-10)
Разом з цим, у відповідності до копії вироку Вишгородського районного суду Київської області від 14.04.2021 на час постановлення цього вироку матеріали провадження не містили відповідних відомостей про попередню судимість останнього, а тому при призначенні покарання не було враховано призначене покарання за вироком Києво-Святошипського районного суду Київської області від 09.02.2024, який набрав законної сили 12.03.2021, тому питання про застосування остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.
Наведене стало підставою для внесення до суду першої інстанції подання начальником ДУ «Райківська виправна колонія №73» для визначення порядку застосування покарань засудженому ОСОБА_7 .
Як вважає апеляційний суд, враховуючи, що вище наведені вироки відносно засудженого ОСОБА_7 на момент розгляду подання набрали законної сили, того, що вироком Вишгородського районного суду Київської області від 14.04.2021 ОСОБА_7 засуджено за кримінальні правопорушення, скоєнні ним у 2018, тобто до постановлені вироку Києво - Святошипського районного суду Київської області від 09.02.2021, при призначенні ж покарання при ухваленні вироку Вишгородського районного суду Київської області від 14.04.2021 не були виконані вимоги ч.4 ст.70 КК України, тому суд першої інстанції, у відповідності до п.11 ч.1 ст.537 КПК України, належно застосовував положення ч.4 ст.70 КК України, застосовуючи остаточне покарання засудженому за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань визначеними цими вироками, з відповідним визначення остаточного строку основного покарання. В даному випадку, як вбачається з матеріалів провадження, судом першої інстанції при визначенні покарання ОСОБА_7 належно враховано характеризуючі особу засудженого дані, його суспільну небезпечність та тяжкість скоєних ним правопорушень, за які його засуджено.
Крім того, судом першої інстанції вірно встановлено і зазначено у оскаржуваному рішенні початок строку відбуття засудженим покарання - 01.09.2019.
Апеляційні доводи засудженого ОСОБА_7 , на думку апеляційного суду, є безпідставними та необґрунтованими.
Одночасно апеляційний суд звертає увагу на те, що вирішення питання зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання (ч.5 ст.72 КК України), на що посилається засуджений ОСОБА_7 , в даному випадку не вирішувалось судом першої інстанції, та підлягає вирішенню у відповідному процесуальному порядку та способу передбаченому ст.ст.537, 539 КПК України. Матеріали судового провадження (в тому числі наявні вироки) не містять будь-яких даних на підтвердження доводів засудженого про перебування його під вартою (попереднє ув`язнення) в період з 11.03.2019 по 19.03.2019.
З огляду на зазначене оскаржувана ухвала є законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстави для її зміни чи скасування відсутні, як і відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги засудженого.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17.12.2021, якою за наявності щодо засудженого ОСОБА_7 вироків Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.02.2021, яким його засуджено за ч.3 ст185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців та Вишгородського районного суду Київської області від 14.04.2021, яким його засуджено за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 та ч.3 ст. 185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці, на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань визначено остаточне покарання у вид позбавлення волі на строк 4 роки 9 місяців, та обраховано початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_7 з 01.09.2019, - без змін.
Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.
Судді :