Справа № 559/1768/22
Провадження № 1-кс/559/265/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" серпня 2022 р. м. Дубно

Слідчий суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали скарги представника скаржника - адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області стосовно не винесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,
встановив:
представник скаржника - адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області із скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області стосовно не винесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, в обґрунтування якої посилається на те, що 19.07.2022 ОСОБА_4 звернулася до Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області із письмовою заявою про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України. Суть заяви полягає у тому, що відповідно до рішення Дубенського міськрайонного суду від 06.02.2020 судом ухвалено рішення щодо виселення без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_5 з житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , в цій частині рішення суду першої інстанції залишено в силі постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду справа №559/1711/19 від 27.10.2021. Проте, із 20.05.2022 ОСОБА_5 без будь-якого дозволу та всупереч волі законного власника вселився у житловий будинок, що в АДРЕСА_1 , де незаконно проживає.
Представник скаржника подав до суду заяву про розгляд скарги без його участі та участі скаржника, свою скаргу підтримує у повному обсязі, просить її задовольнити.
Представник Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області належним чином повідомлений про розгляд зазначеної скарги до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, а відтак, відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу за його відсутності.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, зробив такі висновки:
скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії, передбачено ч. 1 ст. 304 КПК України.
На досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, перелік, яких вказаний в ст. 303 КПК України. Так, ч. 1 вказаної статті передбачено, що на досудовому провадженні зокрема може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Зі змісту ст. 9 КПК України слідує, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Частина 1 статті 214 КПК України зазначає, що слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Тобто зі змісту вказаної статті вбачається, що слідчий, прокурор здійснюють свої повноваження відповідно до вимог КПК України, починаючи з моменту надходження інформації про кримінальне правопорушення від заявника до правоохоронного органу, що фактично і є передумовою для початку досудового розслідування. Ця інформація подається у вигляді заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення як в усній формі, так і письмово. При цьому, якщо особа безпосередньо звертається до слідчого, прокурора або іншої службової особи, уповноваженої на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, - приймається заява про вчинене кримінальне правопорушення або складається протокол прийняття усної заяви. Джерелами інформації про вчинені або підготовлювані діяння, передбачені законом України про кримінальну відповідальність, яка надійшла до слідчого, прокурора, тобто приводами, є в тому числі заяви та повідомлення громадян, які можуть бути усними або письмовими.
Частиною 2 ст. 214 КПК України передбачений перелік відомостей, що вносяться до ЄРДР. У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що за приписами ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення, а відмова в прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Під час розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що повідомлення ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення від 19.07.2022, відповідає вимогам ст. 214 КПК України, вказаним вище, в ній містяться відомості, які можуть слугувати такими, що вказують на вчинення кримінального правопорушення і їх необхідно перевірити в процесі розслідування кримінального провадження та надати відповідну оцінку згідно діючого законодавства.
Необхідність існування судового порядку оскарження аналізованого виду бездіяльності ґрунтується на закріпленні в ст. 214 КПК України обов`язку слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР і розпочати розслідування. Тобто, на відміну від процесуального порядку реагування на заяви та повідомлення про злочин, який було встановлено в КПК України 1960 року, згаданий обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України, згідно з якою відмова в прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Окрім КПК України, нормативні засади, пов`язані з вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 року за №139, прийнятим на виконання вимог КПК.
Представник Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області в судове засідання для участі в розгляді зазначеної скарги не прибув і не надав відповідного обґрунтування згідно норм чинного законодавства, судової практики, правових позицій того, чому відомості, викладені в повідомленні скаржника про кримінальне правопорушення, не були внесені до ЄРДР у термін, передбачений КПК України.
Зі змісту імперативної норми ст. 214 КПК України слідує, що слідчий, прокурор, отримавши повідомлення про кримінальне правопорушення не повинен оцінювати його на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Таким чином, вимоги, передбачені ст. 214 КПК України не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження. А відтак, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.
Статтею 307 КПК України передбачений вичерпний перелік дій слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого чи прокурора. Так, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність під час досудового розслідування може бути в тому числі й про зобов`язання вчинити певну дію.
На окрему увагу заслуговує питання застосування до відповідних правовідносин Закону України «Про звернення громадян». Варто враховувати, що цей нормативно-правовий акт має свою мету і певним чином урегульовує питання взаємодії громадян з державними органами, у тому числі з органами, уповноваженими на здійснення досудового розслідування. Водночас слід зробити застереження щодо недопустимості підміни нормами цього закону положень, які визначають порядок реагування державних органів на одержання інформації про вчинені кримінальні правопорушення.
Так, відповідно до преамбули Закону України «Про звернення громадян» він регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Водночас, якщо особа звертається із певним документом до органів, відповідальних за реалізацію завдань кримінального провадження, пов`язаних із вчиненням, на її думку, кримінального правопорушення, то таке звернення недопустимо розцінювати як таке, в якому реалізується право особи на внесення пропозицій стосовно вдосконалення роботи органів досудового розслідування, викриття недоліків у їх роботі або як прояв участі у державних справах. Також неправильно (з цих же міркувань) розглядати заяви, які, на думку уповноважених суб`єктів органів досудового розслідування, містять відомості про кримінальне правопорушення, за правилами ст. 214 КПК, а які таких відомостей не містять, за правилами Закону України «Про звернення громадян», оскільки така ознака не може використовуватись як розмежувальна для цих двох видів звернень.
Враховуючи наведене вище, з огляду на чіткий обов`язок внесення слідчим, прокурором відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР із встановленням обмеженого процесуального строку для його виконання, за наявності лише загальних вимог до заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, при наявності встановлення факту звернення скаржника та констатації факту невнесення відомостей про кримінальні правопорушення в межах регламентованого ст. 214 КПК 24-годинного строку, необхідно постановити ухвалу про задоволення скарги.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 22, 214, 303-307, 309, 376 КПК України,
ухвалив:
скаргу представника скаржника адвоката - ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого стосовно не винесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР задовольнити.
Зобов`язати уповноважену відповідальну посадову особу Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області внести відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення на підставі заяви ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення від 19 липня 2022 року у відповідності до ст. 214 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1