Провадження № 1-кс/686/5817/22
УХВАЛА

01 липня 2022 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Славута Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000268,

встановив:
30.06.2022 року слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з заступником начальника відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та суду , незаконного впливу на свідків та експертів у даному кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що « ОСОБА_6 28.06.2022 близько 19 год. 05 хв., керуючи автомобілем «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Шепетівка Хмельницької області, по проспекту Миру, рухався зі швидкістю приблизно 80-100 км/год. в межах населеного пункту, де рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год., чим грубо порушував вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила).

Продовжуючи рух навпроти буд № 30 за кермом вказаного автомобіля ОСОБА_6 , порушивши вимоги п. 2,3 (б), 12.1, 12.3, 12,4 Правил, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку у вигляді руху через проїзну частину пішохода, що становив небезпеку для подальшого руху, яку він спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, в наслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який переходив проїзну частину дороги з ліва на право по відношенню до напрямку руху автомобіля.

Внаслідок вчинення ОСОБА_6 даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий пішохід ОСОБА_8 загинув на місці події.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_6 порушив вимоги пунктів 2.3 (б), 12.1, 12.3, 12.4, Правил, зміст яких полягає в наступному: 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог пунктів, 2.3 (б), 12.1, 12.3, 12.4, Правил знаходяться в прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками спричинення смерті потерпілому.

28.06.2022 о 21 год. 40 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.

29.06.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який санкцією ч. 2 ст. 286 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Слідчий у клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.»

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Із наданих матеріалів вбачається, що Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000268 від 28.06.2022 р., за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

28.06.2022 р. ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, фактичний час затримання 21 год. 40 хв. 28.06.2022 р.

29.06.2022 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Санкція ч.2 ст.286 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, тобто згідно зі ст.12 КК України даний злочин класифікується як тяжкий .

Твердження сторони захисту щодо необґрунтованості підозри є безпідставними, оскільки на первинній стадії досудового розслідування оцінка такої обґрунтованості робиться виходячи з наявності фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а представлені слідчим докази (протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.06.2022 р.; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 28.06.2022 р.; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 28.06.2022 р.; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 29.06.2022 р.), на переконання слідчого судді, є підтвердженням обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання беззаперечних доказів того, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення правопорушення, не встановлено.

При цьому слідчий суддя керується поняттям «обґрунтованості підозри», яка сформована практикою Європейського суду з прав людини та яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Зокрема, у своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Долучені до матеріалів клопотання докази об`єктивно доводять можливу причетність підозрюваного до інкримінованого кримінального правопорушення. При цьому факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних стадій кримінального провадження.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує особі у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є достатньо високим.

Слідство знаходиться на початковій стадії, не усі свідки встановлені та допитані, не проведенні експертні дослідження, а тому існує ризик незаконно впливу на свідків та експертів у кримінальному провадженні. При оцінці наявності зазначеного ризику слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1 та ч.2 ст.23, ст.224 КПК України).

Також, на думку слідчого судді, вказані обставини, обставини скоєння кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 та початковий етап досудового розслідування, дозволяють дійти до висновку про існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

За таких обставин по справі приходжу до висновку про наявність визначених ст.177 КПК України ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Аналізуючи особу підозрюваного слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 , який позитивно характеризується, раніше не судимий, має постійне місце проживання, родину.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин, враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, зважаючи на той факт, що запобіжний захід не може застосовуватися з метою покарання чи виправлення особи, а виключно задля запобігання ризикам, визначеним у статті 177 КПК України, вважаю, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 є занадто суворим заходом для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, тому підстав для застосування вказаного запобіжного заходу немає.

Взявши до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, особу підозрюваного, у відповідності з вимогами ч.4 ст.194 КПК України, приходжу до висновку, що забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків зможе запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням відповідних обов`язків.

Вважаю, що саме такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Інший, більш м`який запобіжний захід, в тому числі й домашній арешт із забороною залишати житло у певний період доби, на даному, початковому етапі досудового розслідування, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При визначенні адреси, за якою має знаходитись цілодобово ОСОБА_6 , слідчим суддею враховується, що ОСОБА_6 фактично проживає в квартирі АДРЕСА_2 .

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 29.06.2022 року, тому строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, слід застосувати межах вказаного строку, а саме по 26.08.2022 року включно.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 181, 183 196 КПК України,

постановив:
Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком по 26 серпня 2022 року включно, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати місце свого проживання квартиру АДРЕСА_2 , цілодобово, з покладенням на нього зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування із свідками та експертами у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання у відповідний орган державної влади паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд за межі України.

Ухвала діє по 26 серпня 2022 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Підозрюваного ОСОБА_6 негайно доставити до місця проживання за адресою АДРЕСА_1 , і звільнити там його з-під варти.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя