Справа №463/4229/22
Провадження №1-кс/463/2880/22
У Х В А Л А

13 червня 2022 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання про визнання заявника потерпілим, -
встановив:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 16 травня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000054 від 03.02.2022 року.
Скаргу мотивує тим, що 09.05.2022 року він звернувся до слідчого ТУ ДБР у м. Львові із клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000054 від 03.02.2022 року.
Постановою слідчого ТУ ДБР у м. Львові від 16 травня 2022 року у задоволенні вказаного клопотання відмовлено, з тих підстав, що на даній стадії розслідування не має доказів того, що заявнику була нанесена матеріальна чи (або) моральна шкода вказаним кримінальним правопорушенням.
З урахуванням наведеного, вважає, що не можна вважати законним і таким, що прийняте з дотриманням принципу верховенства права та сприяє виконанню завдань кримінального провадження, рішення слідчого ТУ ДБР від 16 травня 2022 року, яким йому було відмовлено у задоволенні його клопотання, тому просить скаргу задовольнити.
В судове засідання скаржник не прибув, хоча був повідомлений про час та місце розгляду скарги належним чином. Однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій він просить слухати скаргу без його участі та прохання задоволити його скаргу в повному обсязі.
Слідчий ТУ ДБР у м. Львові на розгляд скарги не з`явився, причин неявки слідчому судді не повідомив, заперечення на скаргу не скерував, тому вважаю можливим проводити розгляд скарги у його відсутності, оскільки відповідно до вимог ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.
Постановою слідчого ТУ ДБР від 16 травня 2022 року у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 09.05.2022 року про визнання його потерпілим йому було відмовлено з тих підстав, що на даній стадії розслідування не має доказів того, що заявнику була нанесена матеріальна чи (або) моральна шкода вказаним кримінальним правопорушенням
Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Згідно з ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
У відповідності до п.33 рішення ЄСПЛ «Шмалько проти України та п.44 рішення ЄСПЛ «Далбан проти Румунії» визначено, що термін «потерпілий» у сенсі ст. 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності,яка є предметом судового розгляду. При цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди.
Зважаючи на той факт, що з матеріалів самої скарги вбачається факт можливості завдання останній моральної шкоди вважаю, що скарга підлягає до часткового задоволення в частині скасування вказаної постанови
Що ж стосується прохальної частини скарги щодо зобов`язання слідчого ТУ ДБР у м. Львові визнати ОСОБА_3 , потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, то слід зазначити, що слідчий суддя не вправі перебирати на себе функції інших учасників кримінального провадження, у тому числі і функцію процесуального керівництва досудового розслідування, а також втручатись у закріплену ст. 40 КПК України процесуальну самостійність слідчого,а тому така вимога не підлягає до задоволення.
Керуючись вимогами статей 303, 307, 372 КПК України, -
постановив:
Скаргу задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 16 травня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000054 від 03.02.2022 року.
Зобов`язати слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 09.05.2022 року про визнання його потерпілим з врахуванням обставин, які були зазначені у вказаній ухвалі .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1