ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/657/22 Справа № 209/5100/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 ,(в режимі відеоконференції)_
захисника ОСОБА_9 , (в режимі відеоконференції)_
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000282 від 10 жовтня 2021 року, за апеляційною скаргою прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_10 на вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 30 листопада 2021 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,-

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 30 листопада 2021 року ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено їй покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, від відбування якого звільнено на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік та поклавши на обвинувачену обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, за таких обставин.

09.10.2021, приблизно о 14.00 (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_8 перебувала в приміщенні будинку АДРЕСА_3 разом з потерпілим ОСОБА_11 , який проживає за вказаною адресою, де спільно з останнім вживала спиртні напої.
В цей час, ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні спальної кімнати вказаного будинку, побачила на дерев`яному столі мобільний телефон «Хіаоmі Redmi 6А», який належить ОСОБА_11 та у неї раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного мобільного телефону.
Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 09.10.2021, приблизно о 14.05 (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_8 , перебуваючи у вищевказаному місці, скориставшись відсутністю в приміщенні кімнати будинку ОСОБА_11 , цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи, що своїми діями здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, перебуваючи, при цьому, у стані алкогольного сп`яніння, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрала належний ОСОБА_11 мобільний телефон «Хіаоmі Redmi 6А», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 6047-21 від 22.11.21, складає 2399 грн.25 коп.
В подальшому ОСОБА_8 викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_11 майнової шкоди на вказану суму.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 80 годин громадських робіт.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Прокурор зазначає, що всупереч положення ч. 3 ст. 61 КК України суд призначив обвинуваченій, яка має малолітню дитину, покарання у виді обмеження волі.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, захисника та обвинувачену, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, у цьому кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції переглядає вирок в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з апеляційної скарги, висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом та викладених у вироку, прокурором не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядаються.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає, що вони є обґрунтованими.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, у відповідності з вимогами ч. 3 ст. 61 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.
Як вбачається з матеріалів провадження, наведених вимог закону судом дотримано не було.
Матеріалами провадження підтверджується, що ОСОБА_8 має малолітню дитину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1, а.п. 104).
За цих обставин, суд дійшов безпідставного висновку про необхідність призначення їй покарання у виді обмеження волі.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
У відповідності з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.
Враховуючи те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, через застосування закону, який не підлягає застосуванню, колегія суддів вважає слушними доводи прокурора та приходить до висновку про необхідність скасування вироку в частині призначення покарання з наведених вище мотивів.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 420 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.
З огляду на те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, внаслідок чого призначив обвинуваченій покарання, яке не відповідає положенням ст. 61 КК України, колегія суддів вбачає підстави скасувати оскаржуване судове рішення в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок в цій частині, з огляду на необхідність призначення обвинуваченій покарання, яке належить відбувати реально.
Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінального проступку, а також особу обвинуваченої, яка раніше не судима, не працює, не заміжня, має на утриманні дитину, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: психічні та поведінкові розлади в результаті вживання алкоголю, має на утриманні малолітню дитину.
В якості обставин, що відповідно до ст. 65 КК України пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття, а в якості таких, що його обтяжують, - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у виді громадських робіт у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, що відповідатиме меті покарання та сприятиме виправленню останньої.
Отже, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора та приходить до висновку про необхідність її задоволення та скасування вироку щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання з ухваленням нового у відповідності з вимогами ст. 420 КПК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.
Вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 30 листопада 2021 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, скасувати в частині призначення покарання.
Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Вирок набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4