Справа № 308/3901/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за №0000150, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:

24 березня 2022 року старший слідчий СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000150, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна.

Згідно вказаного клопотання з метою забезпечення збереження речових доказів слідчий просить накласти арешт на речі, вилучені в ході проведення огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 23.03.2022, а саме: транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_7 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, залишивши вказаний транспортний засіб на зберіганні на спец майданчику ВП №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області, що за адресою: м. Мукачево, вул. Об`їзна, б/н, а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , який упаковано до паперового конверту, передати на відповідальне зберігання в камеру зберігання речових доказів при ВП №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області, що за адресою: м. Мукачево, вул. Об`їзна, б/н, до моменту вирішення питання в суді по суті.

Слідчий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності. Власник транспортного засобу ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, подав заяву про розгляд клопотання в його відсутності, проти накладення арешту не заперечив.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчим відділенням ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000150 від 24.03.2022 за ч.1 ст. 286 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2022, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.03.2022 року/.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР відповідно наданого витягу стало те, що « ОСОБА_7 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ», моделі «2105», д.н.з. НОМЕР_1 у населеному пункті Холмець, Ужгородського району, Закарпатської області, рухаючись зі сторони населеного пункту Руські Комарівці у напрямку населеного пункту Підгорд, Ужгородського району, а саме: по вул. Дружби навпроти магазину ABC, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , який стояв на проїзній частині дороги по смузі руху автомобіля, внаслідок чого пішохода від удару відкинуло на проїзну частину дороги та отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого підвертлюгового перелому правої стегнової кістки та рваної рани правого вуха».

24.03.2022 року транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , визнані речовими доказами в кримінальному провадженні /постанова про визнання речовими доказами від 24.03.2022 року/.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна слідчий визначив забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Власником транспортного засобу марки марки «ВАЗ» моделі «2105» реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_7 / свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 /.

Незастосування арешту на майно може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Положеннями абзацу першого частини першої статті 170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом другим частини першої статті 170 КПК завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 частини другої статті 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

В свою чергу відповідно до частини третьої статті 170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

А частиною десятою статті 170 КПК передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини першої статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Слідчий суддя наголошує, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див. наприклад пункт 53 рішення Європейського Суду у справі «Суханов та Ільченко проти України»).

Таким чином, право на володіння речами і документами не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення, з метою забезпечення збереження речових доказів слід накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 23.03.2022, що проводився в період часу з 19 год. 36хв., за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Холмець, навпроти магазину «АВС», а саме: на транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «2105» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_7 , та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , заборонивши користування та розпорядження вказаним майном, тимчасово, до скасування даного арешту у встановленому КПК України порядку.

Що стосується передання майна на відповідальне зберігання до певного місця, то зазначене не відноситься до компетенції слідчого судді, а являється прерогативою органу досудового розслідування.

Слідчий суддя звертає увагу власника майна ОСОБА_7 , що у відповідності до абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Окремо слідчий суддя наголошує, що сторона захисту в разі зволікання і затягування розслідування справи, вправі самостійно звернутись до слідчого судді з клопотанням про зняття арешту з майна.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 170-173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого ОСОБА_8 задовольнити частково.

З метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «2105» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_7 , із забороною розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, які зобов`язані письмово проінформувати заінтересованих осіб.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.

У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_10