Дата документу Справа № 336/3443/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 336/3443/22 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/475/22 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянула 5 вересня 2022 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2022 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, який має повну середню освіту, не одруженого, студента 1-го курсу Національного університету «Запорізька Політехніка», офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури ОСОБА_6 у межах досудового розслідування кримінального провадження № 0001104 від 26.07.2022 звернувся до слідчого судді із вищевказаним клопотанням, яким просив обрати щодо вищеназваного підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

За клопотанням ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за таких обставин.

26 липня 2022 року, приблизно у ранковий час, ОСОБА_7 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою його реалізації, діючи умисно, в умовах воєнного стану, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, упевнившись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, з метою особистого збагачення, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки «ZТЕ», моделі «А51», в корпусі темно-синього кольору, вартістю 3000 гривень 00 копійок.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , разом із викраденим мобільним телефоном, покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 3000 гривень 00 копійок.

У судовому засіданні прокурор наполягав на заявленому клопотанні за викладеними в ньому підставами.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2022 року частково задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 21.00 години до 05.00 години наступної доби строком до 26 вересня 2022 року включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки: не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21.00 години до 05.00 години наступної доби; прибувати до слідчого, прокурора, в суд за першим викликом; повідомляти слідчому, прокурору, суду про зміну свого місця проживання.

Задовольняючи частково клопотання слідчого про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовуючи до вказаної особи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя врахував наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення та дійшов висновку про необхідність застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що на думку слідчого судді забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна.
В обґрунтування доводів зазначає, що наявність ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , згідно ст.12 КК України, віднесено до категорії тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що дозволяє застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставі п.4 ч.2 ст.183 КПК України, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Окрім того встановлено, що підозрюваний не має місця роботи, в нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, що являється ризиком, передбаченим п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Зазначене дає підстави вважати, що застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, або не застосувавши його взагалі, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.
Разом з цим, підозрюваному достеменно відоме місце мешкання свідків, місце роботи, а також місце мешкання потерпілої ОСОБА_8 , що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України. Зазначене дає підстави вважати, що застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, або не застосувавши його взагалі, останній може незаконно впливати на потерпілу та свідків у вказаному кримінальному провадженні.
Зазначені вище факти свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам і застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_7 .
Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та обрати стосовноОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити

Підозрюваний висловив свої заперечення вимогам апеляційної скарги прокурора та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК України, судове рішення переглядається в межах апеляційної скарги.

Відповідаючи на доводи прокурора, судова колегія констатує, що слідчим суддею дотриманий порядок застосування запобіжного заходу, передбачений ст.194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинні враховуватися при вирішенні цього питання.

Так, відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно вимог ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України, з урахуванням того, що обґрунтованість висунутої стосовно ОСОБА_7 підозри в апеляційній скарзі та при апеляційному перегляді не оспорюється, зазначені висновки слідчого судді перевірці не підлягають.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.194 КПК України, враховано наявність обґрунтованої підозри, перевірені обставини щодо існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів, зокрема, можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам визначеним у клопотанні.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що надані сторонами докази та встановлені у ході розгляду клопотання обставини, доводять існування ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, однак рівень ризиків є мінімальним. З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.

Застосовуючи до вказаної особи альтернативний запобіжний захід, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про можливість досягти дієвості даного кримінального провадження та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Зазначений висновок слідчого судді, з огляду на явки ОСОБА_7 до суду, відсутність даних про порушення останнім покладених обов`язків, слід визнати аргументованим та таким, що знайшов своє підтвердження і одночасно цими обставинами спростовуються доводи прокурора про неможливість забезпечити дотримання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків через застосування іншого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу.

Колегія суддів наголошує, що відомостей про порушення ОСОБА_7 умов обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту чи ухилення від проведення слідчих, процесуальних дій після застосування відносно нього даного запобіжного заходу, при апеляційному розгляді прокурором не надано.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Наведені обставини дають можливість припускати, що підозрюваний ОСОБА_7 в очікуванні покарання дійсно може вдатися до переховування від органу досудового розслідування та суду.

Апеляційний суд, з урахуванням даних щодо особи підозрюваного, який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, погоджується з ймовірною можливістю існування ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливістю переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, але при цьому погоджується і з тим, що під час розгляду клопотання, та під час апеляційного розгляду провадження, стороною обвинувачення не було доведено, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти заявленим ризикам.

При цьому, під час розгляду клопотання, слідчий суддя також врахував дані про особу ОСОБА_7 , який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, навчається на денному відділенні вищого навчального закладу, має міцні соціальні зв`язки, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжного заходу, стан його здоров`я та дійшов висновку, що сукупність зазначених обставин істотно зменшують ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, та з метою запобігання вказаних ризиків можливо застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою (про який клопотав слідчий), у вигляді домашнього арешту в певний час доби з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, що може в достатній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На переконання колегії суддів, такий висновок в повній мірі відповідає меті забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Що стосується існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, то слідчим та прокурором у судовому засіданні не було доведено наявності зазначеного ризику. Більш того, підозрюваний ОСОБА_7 є особою раніше не судимою.

Одночасно слід зауважити, що обізнаність підозрюваного про адресу проживання потерпілої та свідків, за відсутності інших об`єктивних даних, не може свідчити про наявність обґрунтованого ризику впливу на них з боку підозрюваного. Більш того, надані суду матеріали містять відомості про допит потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Інших свідків, яких є необхідність допитати, слідчий не зазначив, як не зазначив і з приводу яких обставин, що мають значення по цьому кримінальному провадженню їх необхідно допитати.

Отже, посилання прокурора в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді на те, що ОСОБА_7 , перебуваючи під домашнім арештом в певний час доби може вдатися до негативної процесуальної поведінки, не заслуговують на увагу, оскільки ґрунтуються лише на припущеннях прокурора щодо можливості такої поведінки підозрюваного в майбутньому і нічим об`єктивно не підтверджені.

З огляду на доводи апеляційної скарги, вивчення змісту оскаржуваного рішення, судова колегія схиляється до висновку про необґрунтованість таких тверджень апелянта. Посилання прокурора в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді на те, що відносно ОСОБА_7 неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж запропоновано ініціатором клопотання, не заслуговують на увагу, оскільки такі твердження нічим об`єктивно не підтверджені, а тому слід визнати припущеннями.

Одночасно, колегія суддів зауважує на вимогах ч.5 ст.132, ч.3 ст.184 КПК України щодо обов`язку слідчого, прокурора надати докази на підтвердження обставин, на які посилаються.

Натомість, ініціатором клопотання та прокурором до відповідного клопотання, при його розгляді слідчим суддею і у апеляційній інстанції такі докази не надані.

Посилання прокурора щодо вчинення тяжкого злочину не можуть слугувати єдиною підставою для обрання ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу.

З цього приводу слід зазначити, що наявність підозри у вчиненні тяжкого злочину, відповідно до вимог ст.178 КПК України та усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка згідно ст.8 КПК України, є частиною національного законодавства, сама по собі не може слугувати підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, як на це посилається прокурор в апеляційній скарзі, не є виключними і достатніми обставинами для підтвердження неможливості застосування до ОСОБА_7 при вказаних обставинах більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання прокурор не доведе обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

На думку колегії суддів, з урахуванням даних про особистість підозрюваного та його процесуальну поведінку, прокурор не довів наявність обставин, які б свідчили про неможливість застосування до ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу.

Також, апеляційний суд не може погодитись з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що домашній арешт є занадто м`яким для підозрюваного через те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту також обмежує свободу особи та змушує підозрюваного відчувати на собі певний тягар заборон.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Крім того, матеріали провадження не містять відомостей, що підозрюваний після застосування запобіжного заходу порушував його умови. Навпаки, після застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, умов вказаного запобіжного заходу не порушував і дотримувався покладених на нього обов`язків, прибув в судове засідання під час апеляційного перегляду провадження. Доказів протилежного суду апеляційної інстанції прокурором не надано. Отже вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного, рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованим, оскільки ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2022 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4