Провадження № 1-кп/947/281/22
УХВАЛА
20.10.2022 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду кримінальне провадження №0000840 від 05.03.2019, в редакції обвинувального акту від 18.07.2019, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українка, громадянка України, уродженка м.Одеси, з середньою освітою, заміжня, раніше не судима, працює ріелтором агентства нерухомості, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Київського районного суду м.Одеси з 22.12.2017 перебуває кримінальне провадження №0000840 від 05.03.2019, в редакції обвинувального акту від 18.07.2019, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_7 07.07.2016, приблизно о 00 годині 10 хвилин, в темний час доби, керуючи належним їй технічно справним автомобілем «VW Polo», р/н НОМЕР_1 , здійснювала рух по вул. Варненська з боку вул. Генерала Петрова в напрямку вул. Валентина Терешкової в Київському районі міста Одеси. Рухаючись по вул. Варненська, поблизу розташування буд. №7-в, на якій організовано двосторонній рух, водій ОСОБА_7 , маючи об`єктивну та реальну можливість недопущення дорожньо-транспортної пригоди, діючи з необережності, допустила порушення вимог пунктів 1.5, 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України проявляючи злочинну самовпевненість, будучи неуважною під час зміни напрямку руху, виконуючи маневр розвороту ліворуч не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а саме мотоциклу «Lifan LF 250-19Р» р/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , що здійснював рух позаду в попутному напрямку по вул. Варненська. Продовжуючи маневрування, водій ОСОБА_7 не дала дороги транспортним засобам, що рухалися позаду в смузі попутного напрямку, створюючи тим самим аварійну ситуацію, внаслідок чого в смузі руху попутного напрямку сталося зіткнення правою передньою частиною мотоцикла «Lifan LF 250-19Р» р/н НОМЕР_2 із лівою бічною частиною кузову автомобіля «VW Polo», р/н НОМЕР_1 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла «Lifan LF 250-19Р» р/н НОМЕР_2 ОСОБА_9 , отримав наступні тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітки у вигляді переломів 4-8 ребер справа, які супроводжувались підшкірною емфіземою; неповний перелом акроміального кінця правої ключиці, перелом правої лопатки, відкриті підголовчаті переломи 3-4 пальців правої стопи, закрита черепно-мозкова травма в формі струсу головного мозку, двобічний перелом нижньої щелепи, забійно-рвані рани м`яких тканин обличчя, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості; та садна, гематоми тулуба, кінцівок, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Вказані умисні дії ОСОБА_7 органи досудового розслідування кваліфікували за ч.1 ст.286 КК України за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В період з 22.12.2017 по 10.10.2019 кримінальне провадження перебувало в провадженні судді, після виходу якого у відставку провадження було передано 10.10.2019 судді ОСОБА_1 .

12.12.2019 судом у складі судді ОСОБА_1 , який здійснював кримінальне провадження одноособово, було прийнято рішення відповідно до ч.2 ст.319 КПК України про відсутність необхідності розпочинати судовий розгляд спочатку та здійснювати повторно всі процесуальні дії, які вже були здійсненні під час судового розгляду до заміни судді.

Під час судового розгляду був допитаний потерпілий ОСОБА_9 , обвинувачена ОСОБА_7 , досліджені письмові докази.

За наявності підстав для закриття кримінального провадження на підставі ст.49 КК України та п.1 ч.2 ст.284 КПК України, обвинувачена ОСОБА_7 з серпня 2019 заперечувала проти закриття кримінального провадження за нереабілітуючою підставою у вчиненні інкримінованого їй у провину злочину, наполягала на розгляді кримінального провадження в загальному порядку.

Разом з тим, обвинувачена ОСОБА_7 , представлена захисником, 17.10.2022 звернулася до суду з письмовим клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку давності на підставі ст.49 КК України, ст.284 КПК України.
В судовому засіданні суд вкотре роз`яснив обвинуваченій право заперечувати проти закриття кримінального провадження за нереабілітуючою підставою та інші кримінально-правові наслідки, на що обвинувачена надала згоду на закриття кримінального провадження за наведеною підставою.

Адвокат ОСОБА_10 також не заперечував проти закриття кримінального провадження з наведеної підстави.

Потерпілий ОСОБА_9 з травня 2020 перестав з`являтися в судові засідання, і в жовтні 2020 звернувся до суду з клопотанням про проведення судових засідань в режимі відео конференції з Вінницьким міським судом.

В подальшому, в червні 2021 потерпілий ОСОБА_9 просив проводити судові засідання без його участі.

ОСОБА_9 , будучи заздалегідь, 13.10.2022, обізнаним про надходження клопотання обвинуваченої про закриття кримінального провадження з наведених вище підстав, і яке буде розглядатися в судовому засіданні 20.10.2022, своєї точки зору не висловив, клопотань чи заперечень з цього приводу не надав, на телефонний зв`язок перестав виходити, до Вінницького міського суду перестав з`являтися для проведення з ним відео конференції. Наведене судом сприймається як мовчазна згода потерпілого з порушеного перед судом питання про закриття кримінального провадження.

Прокурор, заявивши, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості щодо переривання чи зупинення перебігу строків давності, не заперечував проти задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки для цього маються всі законні підстави і норма ч.1 ст.49 КК України має імперативний характер і не залежить від позиції сторін, крім обвинуваченого.

Суд, не даючи оцінку зібраним і дослідженим у справі доказам, у т.ч. стосовно поданого цивільного позову, з`ясувавши наявність підстав для закриття кримінального провадження, дійшов висновку про те, що обвинувачена ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо неї підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до ч.4 ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, відноситься до нетяжкого злочину, за який санкцією статті передбачене найсуворіше покарання у виді обмеження волі.
Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, п.3 ч.1 ст.49 КК України п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого п.2 цієї частини.
Таким чином, з дня скоєння злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , сплили встановлені строки, а підстав для зупинення чи переривання строків давності у справі не виявлено.

За таких обставин кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 відповідно до 284 КПК України підлягає закриттю і на підставі ст.49 КК України вона підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

Потерпілим ОСОБА_9 в рамках кримінального провадження заявлений цивільний позов, який неодноразово уточнювався, про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_7 на його користь матеріальної шкоди в сумі 166765,64 грн., моральної шкоди в сумі 200000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.326 КПК України у зв`язку із закриттям кримінального провадження цивільний позов потерпілого підлягає залишенню без розгляду, що не позбавляє права потерпілого подати аналогічний позов в цивільно-правовому порядку.

Процесуальні витрати по справі відповідно до ст.124 КПК України підлягають віднесенню на рахунок держави. Згідно актів Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України витрати на залучення експертів складають суму 5790 грн. та згідно довідки Одеського науково-дослідного експертно-кримінальстичного центру МВС України складає 2059,44 грн. Загальна сума витрат на залучення експертів становить 7849,44 грн.

Питання щодо речових доказів вирішується на підставі ст.100 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-372, 288 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
На підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , та на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрити.

Цивільний позов в інтересах потерпілого ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної шкоди в сумі 166765 (Сто шістдесят шість тисяч сімсот шістдесят п`ять) грн. 64 коп., моральної шкоди в сумі 200000 (Двісті тисяч) грн., залишити без розгляду у зв`язку із закриттям кримінального провадження.

Роз`яснити потерпілому ОСОБА_9 його право подати аналогічний цивільний позов в цивільно-правовому порядку.

Речові докази у справі після набрання ухвалою законної сили, вказані в постанові слідчого від 07.07.2016 і передані на відповідальне зберігання ОСОБА_7 та ОСОБА_9 під розписки, вважати повернутими за належністю власникам ОСОБА_7 та ОСОБА_9 відповідно.

Процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 7849 (Сім тисяч вісімсот сорок дев`ять) грн. 44 коп. віднести на рахунок держави.

Медичні карти стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після набрання ухвали законної сили підлягають направленню в розпорядження: №777 інституту стоматології ДУ «ІС НАМН» України; №8809/768р/945хо до КУ «Міська клінічна лікарня №1».

На ухвалу учасниками судового провадження може бути подана апеляційна скарга, а експертом - лише в частині судового рішення про процесуальні витрати, до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя ОСОБА_1