Справа № 199/2166/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2022 року м. Дніпро
Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі в межах кримінального провадження №0000278 клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, про часткове скасування арешту майна на транспортний засіб,
ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням в інтересах ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, про часткове скасування арешту майна на транспортний засіб автомобіль BMW X5 № НОМЕР_1 , який передати в користування та на відповідальне зберігання останньому, без права відчужувати та передавати транспортний засіб в управління іншим особам.

Клопотання захисник обґрунтовує тим, що 24.02.2022 року почалася збройна агресія Російської Федерації проти України, у зв`язку з чим ОСОБА_5 призваний на військову службу по мобілізації та буде використовувати транспортний засіб за службовими цілями.

Відповідно до письмових заяв захисник, обвинувачений, які підтримали клопотання, та представник потерпілої, який залишив вирішення клопотання на розсуд суду, просили здійснити розгляду клопотання про скасування арешту майна за їх відсутності.

Враховуючи наявність зазначених письмових заяв захисника, обвинуваченого та представника потерпілої, враховуючи принцип диспозитивності, суд вважає можливим розгляд клопотання здійснити без участі зазначених учасників судового провадження.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання, оскільки під час досудового розслідування кримінального провадження зазначений автомобіль постановою слідчого визнано речовим доказом.

Також, прокурор наполягав, що захисником недостатньо обґрунтовано для якої мети обвинувачений ОСОБА_5 буде використовувати транспортний засіб, який є речовим доказом.

Суд, повторне вирішуючи заявлене захисником клопотання, вислухавши думку прокурора, приходить до висновку, що воно не може бути задоволено за наступних обставин.

Вирішуючи заявлене клопотання суд враховує, що ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Таким чином, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Приписом ч. 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладено виключно на майно підозрюваного, обвинуваченого або особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Суд ввважає за необхідне зазначити, що на даному етапі кримінального провадження потреби судового розгляду виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного майна може призвести до негативних наслідків, та не буде відповідати завданням кримінального провадження.

За даним кримінальним провадженням автомобіль BMW Х5 № НОМЕР_1 визнано речовим доказом, кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 знаходиться на стадії судового розгляду.

Відповідно до припису ст.374 КПК України під час знаходження у нарадчій кімнаті, суд має прийняти рішення щодо речових доказі та документів.

Крім того, потерпілими до суду подані цивільні позови про відшкодування шкоди, що може стати підставою для забезпечення цивільного позову та відшкодування шкоди у разі ухвалення обвинувального вироку.

Тобто, за даним кримінальним провадження суд враховує існування підстав для збереження речових доказів, та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) у випадку доведеності винуватості ОСОБА_5 у скоєнні злочину, тому повторне клопотання захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.170,174,369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні повторного клопотання захисника ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна на автомобіль BMW Х5 № НОМЕР_1 , та повернення його обвинуваченому ОСОБА_5 , відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Суддя: ОСОБА_1