Провадження № 1-кс/947/6862/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000526 від 21.07.2022 року, відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Київського районного суду м. Одеси 20.04.2022 року за ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, на підставі ст. 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності Малиновським районним судом м. Одеси за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 cт. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, 21.07.2022 року близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_8 , діючи в умовах воєнного стану, введеного в дію Президентом України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року № 2119-ІХ та від 18.04.2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 року № 2212-ІХ) та продовжено указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, маючи злочинний умисел спрямований на незаконне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись поруч складським приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , визначив об`єктом свого злочинного посягання майно потерпілого ОСОБА_9 , що знаходилось на той час, в середині складського приміщення за вищевказаною адресою. Після чого, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_8 , впевнившись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, через вікно, рама та скло в якому на момент злочину були відстуні, потрапили до складського приміщення, звідки таємно викрали автомобільні запчастини, а саме: ступицю, в кількості 1 шт, вартістю 1000 гривень; педальні блоки, в кількості 2 шт, загальною вартістю 2000 гривень; патрубок, в кількості 1 шт, вартістю 500 гривень; масляний насос, в кількості 1 шт, вартістю 8000 гривень; підкапотна проводка моторного відсіку автомобіля, вартістю 4000 гривень; блок електронного управління, в кількості 1 шт, вартістю 2000 гривень та головку блоку циліндра, в кількості 1 шт, вартістю 10000 гривень, маючи при собі викрадене майно, що було об`єктом їх злочинного посягання покинули вищевказане складське приміщення, але не зважаючи на це, не змогли довести свій злочинний намір до кінця, з обставин, які не залежали від їх волі, тим самим намагались завдати матеріального збитку потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 27500 гривень.

22.07.2022 року неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 15, ч. 4 cт. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний з проникненням у інше приміщення, вчинений за попередньою змовою осіб, в умовах дії воєнного часу.
Сторона обвинувачення звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 cт. 185 КК України, є судимим за вчинення корисливого злочину та на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності у іншому кримінальному провадженні Малиновським районним судом м. Одеси, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та враховуючи неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, орган досудового розслідування звертається до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримала у повному обсязі.
Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, цілодобовий домашній арешт.
Представник неповнолітнього також просила застосувати цілодобовий домашній арешт.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав захисника.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
21.07.2022 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
22.07.2022 року неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 15, ч. 4 cт. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний з проникненням у інше приміщення, вчинений за попередньою змовою осіб, в умовах дії воєнного часу.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які містяться у наступних джерелах: заява потерпілого ОСОБА_9 про вчинення злочину; протоколом огляду місця події; показах потерпілого ОСОБА_9 , показах свідка ОСОБА_10 , а також інших матеріалах кримінального провадження.
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 cт. 185 КК України.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 cт. 185 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, а також враховуючи те що підозрюваний не одружений, не працевлаштований, а кримінальне правопорушення має корисливий характер, раніше судимий, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Враховуючи те, що підозрюваний був засуджений вироком Київського районного суду м. Одеси 20.04.2022 року за ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, на підставі ст. 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, під час іспитового строку вчинив кримінальне правопорушення за яке на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України, 21.07.20022 року знов таки вчинив кримінальне правопорушення проти власності, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.
Також, підозрюваний ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме повідомити невстановленій досудовим розслідуванням особі інформацію про стан досудового розслідування кримінального провадження з метою уникнення його від кримінальної відповідальності, а тому наявний ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, не підтверджено ні матеріалами клопотання, ні прокурором в судовому засіданні.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_6 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.
З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 cт. 185 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, який протягом року вчиняє в третє кримінальне правопорушення, в тому числі перебуваючи на іспитовому строці, можливо лише шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Так, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 cт. 185 КК України, обставини інкримінованого кримінального правопорушення, встановлені в ході розгляду даного клопотання ризики, передбачені п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу, як альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень, що на думку слідчого судді, буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, у випадку її внесення, під загрозою звернення вказаного розміру застави в дохід держави за наявності відповідних для цього підстав (ч. 8 ст. 182 КПК України).
Керуючись ст.ст. 176-178, 181- 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000526 від 21.07.2022 року задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», строком до 18.09.2022 року, в межах строку досудового розслідування.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень.
Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 строком до 19.09.2022 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
1. Прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;
2. Не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;
3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4. Утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні;
5. Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1