Справа № 357/7536/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.09.2022 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0002444, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Вербівка Іллінецького району Вінницької області, із професійно-технічною освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 ,

УСТАНОВИВ:

09 жовтня 2021 року інспектор взводу №2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 та поліцейський взводу № 1 роти № 1 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_8 заступили на стаціонарне патрулювання в м. Біла Церква у складі екіпажу «Комета СП0201», а саме на 79 км автодороги М-05 (Київ-Одеса), відповідно до дислокації сил та засобів взводу №2 роти №2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції (далі УПП) в Київській області Департаменту патрульної поліції (далі ДПП), затвердженої командиром БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП капітаном поліції ОСОБА_9 .

Відповідно до посадових інструкцій інспектора, поліцейських батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції, затверджених Наказом Департаменту патрульної поліції від 31 січня 2020 року №187, поліцейський та інспектор:

- здійснює безперервно та цілодобово патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі;

- здійснює первинне реагування на повідомлення про правопорушення (в тому числі, що надходять на планшет), а також самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством;

- здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення, застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників, у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством;

- у разі отримання інформації про можливе вчинення корупційного чи дисциплінарного правопорушення негайно інформувати безпосереднього керівника та (або) служби моніторингу патрульної поліції і вживати заходів щодо його запобігання та припинення.

Згідно норм ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівниками правоохоронних органів є, у тому числі, працівники Національної поліції.

З урахуванням вимог ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», інспектор взводу №2 роти №2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 та поліцейський взводу № 1 роти № 1 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_10 , виконують функції офіційних представників органу виконавчої влади, які служать суспільству, шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто являються службовими особами правоохоронного органу представниками влади, на яких ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладаються обов`язки: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати права і свободи людини.

Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , згідно з ч. 3 ст. 18 КК України та приміткою 1 до ст. 364 КК України є службовими особами, оскільки постійно здійснюють функції представників влади.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» та Наказу Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18 грудня 2018 року «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомко, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису», працівники патрульної поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , були оснащені нагрудними відеокамерами.

Так, 09 жовтня 2021 року близько 20 год. 30 хв. під час здійснення стаціонарного патрулювання на 79 км автодороги М-05 (Київ-Одеса) інспектор взводу №2 роти №2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 та поліцейський взводу № 1 роти № 1 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_10 зупинили автомобіль марки «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 .

У подальшому, працівниками поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 після зупинки даного автомобіля повідомлено водія ОСОБА_3 про причину зупинки та висунуто вимогу пред`явити документи на право керування транспортним засобом та реєстраційні документи на автомобіль. При цьому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 почули від водія ОСОБА_3 запах алкоголю з ротової порожнини та помітили тремтіння пальців рук.

Після чого, водію ОСОБА_3 , у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатора «Drager Alcotest 7510», на що останній погодився. Так, за результатом проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_3 було встановлено цифровий показник спеціального технічного засобу 2,36 проміле алкоголю в крові, що відповідно до Інструкції, є установленням факту перебування водія в стані алкогольного сп`яніння.

Після цього, у ОСОБА_3 , який усвідомлював, що не мав права керувати транспортним засобом, оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння, а також те, що вчинив порушення Правил дорожнього руху, за яке передбачена адміністративна відповідальність, з метою уникнення настання негативних правових наслідків для себе за скоєне ним адміністративне правопорушення, у тому числі з можливим позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк та з метою уникнення адміністративної відповідальності, виник злочинний умисел, спрямований на пропозицію надати службовій особі неправомірну вигоду за невчинення службовою особою дії в його інтересах, з використанням службового становища, а саме нескладання відносно нього адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на пропозицію та надання службовій особі неправомірну вигоду за невчинення службовою особою дій в його інтересах з використанням службового становища, а саме нескладання відносно нього адміністративного протоколу за порушення ним Правил дорожнього руху, в період часу з 20 год. 48 хв. до 20 год. 51 хв. 09.10.2021 ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що інспектор взводу №2 роти №2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 та поліцейський взводу № 1 роти № 1 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_10 є службовими особами органів Національної поліції України, оскільки ті перебували в однострої, представились та мали при собі нагрудні жетони, в посадові обов`язки яких входить робота, пов`язана із застосуванням до порушників заходів адміністративного впливу, діючи умисно, з метою уникнення адміністративної відповідальності, розуміючи незаконність своїх дій в ході розмови висловив словесну пропозицію надати рядовому поліції ОСОБА_8 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 200 доларів США, що станом на 09.10.2021, відповідно до курсу НБУ, становило 5 266 гривень, за нескладення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

07.09.2022 під час підготовчого судового засідання прокурор Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_5 надав суду угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 . Згідно з угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 369 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення за кваліфікацією за ч. 1 ст. 369 КК України як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища.

Сторонами узгоджено, що у разі затвердження угоди, ОСОБА_3 буде призначене покарання за ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила кримінального процесуального та кримінального кодексів України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді про визнання винуватості міру покарання.

Обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину беззастережно визнав повністю, просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену в ній міру покарання. Також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого також підтримав угоду та просив її затвердити.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого повне розуміння ним своїх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а саме у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища.

Укладена угода за своїм змістом відповідає вимогам ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст.474 КПК України, і укладена сторонами угода - є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст.52, 53 КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, та при цьому обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Відтак дослідивши умови угоди та заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд вважає, що вказана угода може бути затверджена.

При цьому на переконання суду кваліфікація діянь обвинуваченого за ознаками ч. 1 ст. 369 КК України визначена правильно та суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, а саме: пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України відноситься до нетяжких злочинів, внаслідок якого шкода завдана суспільним інтересам.

Згідно зі ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Судові (процесуальні) витрати та речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов у провадженні не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 394, 474, 475, КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 07.09.2022, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 і обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника адвоката ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не застосовувати.

Речові докази, процесуальні витрати у справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим та захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя Тетяна КЛЕПА