Справа №705/1193/19
1-в/705/266/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2022 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника установи ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в режимі відеоконференції клопотання начальника державної установи «Старобабанівська виправна колонія №92» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Бушинка, Немировського району, Вінницької області, громадянина України, українця, з початковою освітою, не одруженого, проживаючого до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, який відбуває покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.09.2019 року, яким засуджений за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,
В С Т А Н О В И В:

Начальник державної установи «Старобабанівська виправна колонія № 92» направив до суду клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 , у якому зазначив про те, що останній відбуває покарання в установі за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.09.2019 року, яким засуджений за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання: 03.09.2019 року. Кінець строку відбування покарання: 17.06.2023 року.

Станом на 04.08.2022 року відбув 2/3 строку покарання 03 роки 07 місяців 17 днів, невідбута частина становить 10 місяців 13 днів.

Під час утримання в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» характеризувався негативно, до праці не залучався, 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашено. Заохочень не мав.

З 14.08.2020 року відбуває покарання в державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» Черкаської області. За період відбування покарання характеризується позитивно. Виконує обов`язки днювального відділення, до роботи ставитьься сумлінно, за що має 1 заохочення. Допустив 2 порушення вимог режиму відбування покарання. Стягнення погашено. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливо ставиться до персоналу установи, також дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня. На міри виховного характеру реагує позитивно та робить належні висновки.

Заборгованості за вироком суду не має та з державної виконавчої служби документи про утримання позовів не надходили.

Зобов`язується залишатися відданим українському народові.

У зв`язку із зазначеним просить суд звільнити умовно-достроково засудженого ОСОБА_5 .

Представник установи в судовому засіданні підтримав клопотання, вважає, що засуджений довів своє перевиховання, дотримується порядку та умов відбування покарання. Позитивно характеризується протягом останніх 6 місяців, раніше був працевлаштований, на цей час за станом здоров`я позбавлений можливості працевлаштуватися. Дійсно мав два стягнення але погашені у визначеному законом порядку, тому просить суд подання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання та звільнення умовно-достроково засудженого ОСОБА_5 . Зазначив, що засуджений ОСОБА_5 судимий 7 раз, відбував покарання в місцях позбавлення волі. Звільнявся від відбування покарання умовно-достроково. Останній злочин вчинив невдовзі після звільнення з місць позбавлення волі умовно-достроково. Позитивно характеризується за місцем відбування покарання лише за останні півроку.

Засуджений в судовому засіданні підтримав клопотання начальника установи та просив суд звільнити його від відбування покарання.

Представник спостережної комісії в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просить суд справу слухати у його відсутність, не заперечує проти задоволення клопотання.

Суд, вислухавши думку прокурора, вивчивши письмові матеріали клопотання та особової справи засудженого, вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення після фактичного відбування: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.09.2019 року, яким засуджений до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно довідки відділу по контролю за виконанням судових рішень Старобабанівської ВК №92 станом на 02.09.2022 початок строку відбування покарання засудженим: 03.09.2019 року, кінець строку: 17.06.2023 року. невідбута частина покарання становить 09 місяців 15 днів.

Відповідно до характеристики ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» Черкаської області ОСОБА_5 з 14.08.2020 року відбуває покарання в ДУ «Старобабанівська ВК №92». За період відбування покарання характеризується позитивно, але допустив два порушення режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені у встановленому законом порядку. Не конфліктний, дотримується правомірних відносин з персоналом установи. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує позитивно, робить належні висновки. Провину у скоєному злочині визнає повністю, розкаюється.

Згідно витягу з протоколу №16 від 04.08.2022 комісія ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» Черкаської області вважає, що засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення і тому більшістю вирішили подати матеріали в суд на умовно-дострокове звільнення.

Згідно витягу з медичної карти засуджений ОСОБА_5 під час відбування покарання проходив курси амбулаторного лікування, йому рекомендовано консультація лікаря фтизіатра.

У відповідності до частин 1 та 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

У відповідності до положень п. 17 зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Крім цього суд звертає увагу, що не можна вважати сумлінною поведінку засудженого лише останні шість місяців, а також через відсутність у засудженого не знятих або не погашених у порядку, встановленому статтею 134 КВК України, стягнень, оскільки дотримання вимог режиму відбування покарання є обов`язком засудженого. Також суд вважає недоведеним неможливість засудженого за станом здоров`я працевлаштуватися, оскільки наданий суду витяг з медичної карти засудженого не містить цьому належних та допустимих доказів.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 має 7 судимостей за вчинення злочинів проти власності, відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, який він почав скоювати через більше ніж півтора року після звільнення від відбування реального покарання умовно-достроково. За час відбування покарання вчинив 3 порушення режиму відбування покарання за що притягувався до дисциплінарної відповідальності (17.03.2020, 06.10.2020, 06.08.2020). За весь період відбування покарання має лише 1 заохочення від 04.07.2022 року, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, яке отримав в період що передував настанню пільги.

Враховуючи особу засудженого та його поведінку за весь період відбування покарання, тяжкість та характер скоєного злочину, суд вважає обґрунтованими сумніви, що ОСОБА_5 виправився та не буде скоювати нових злочинів після звільнення з установи виконання покарання і в майбутньому готовий стати законослухняним членом суспільства та заслуговує того, щоб до нього застосували умовно-дострокове звільнення від покарання. На даний час суд не вбачає підстав для застосування до нього норм ст.81 КК України, а тому клопотання про умовно-дострокове звільнення останнього не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 369, 371, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання начальника державної установи «Старобабанівська виправна колонія №92» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1