Справа № 592/2353/22
Провадження № 1-в/592/154/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2022 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення, яке мотивує тим, що вироком Подільського районного суду м. Києва від 06.06.2021 року його було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 13 років позбавлення волі. На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 23.05.2011 року по 20.11.2012 року. Відбув 2/3 призначеного йому покарання. Тому просить суд звільнити його умовно-достроково.

У суд ОСОБА_5 не з`явився, просить розглядати клопотання без його участі.

Захисник ОСОБА_5 -адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав, зазначив, що засуджений має спеціальність, характеризується позитивно, стягнень немає, відбув майже весь термін призначеного покарання і залишилося близько 6 місяців невідбутого строку.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що засуджений почав працювати лише тоді, як підійшов строк для умовно-дострокового звільнення, заохочень немає, все в сукупності не свічить, що він своє працею та поведінкою довів своє виправлення та став на шлях виправлення.

Представник СВК в суд не з`явився, надав характеристику на ОСОБА_5 та заяву, в якій не підтримує клопотання засудженого.

Суд, перевіривши матеріали клопотання, дослідивши матеріали особової справи засудженого, вислухавши думку учасників процесу, вважає дане клопотання таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що вироком Подільського районного суду м. Києва від 06 червня 2012 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років, строк відбуття покарання рахується з 23 травня 2011 року (т.1 а.о.с. 17-27).

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.03.2016 р. постановлено зарахувати ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення в межах кримінального провадження, час тримання його під вартою з 23 травня 2011 року по 20 листопада 2012 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (т.1 а.о.с. 37).

Початок строку відбування покарання - 23.05.2011 року, кінець строку - 25.11.2022 року. Станом на 27.05.2022 року невідбута частина покарання становить 05 місяців 29 днів.

Засуджений ОСОБА_5 до державної установи «Київський слідчій ізолятор» прибув 31.08.2011 року, де до праці не залучався, стягнень та заохочень не мав. До державної установи «Сумська виправна колонія (№116)» прибув 21.01.2013 року, на початку відбування покарання залучався до праці на виробництві за що має одне заохочення, але протягом тривалого часу змінив своє ставлення до праці в гірший бік. До лікарняного закладу при державній установі «Покровська виправна колонія (№ 17) прибув 30.03.2015 року де до праці не залучався, стягнень та заохочень не мав. До державної установи «Сумська виправна колонія (№ 116)» - 21.02.2016 року де до праці не залучався, стягнень та заохочень не мав. До державної установи «Київський слідчий ізолятор» прибув 21.04.2016 року де до праці не залучався стягнень та заохочень не мав. До державної установи «Сумська виправна колонія (№ 116)» прибув 15.06.2018 року.

За час тримання в установі характеризується посередньо, вимоги режиму тримання порушував, за що має 1 стягнення, яке погашено в законном порядку.

В установі працевлаштований днювальним на відділенні СПС № 3, до праці ставиться посередньо, за що має 1 заохочення.

У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, підтримує рівні стосунки із засудженими різної соціальної спрямованості.

Не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, в особистості засудженого, ще спостерігаються ознаки, які можуть спричинити правопорушення.

Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.

Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням.

Не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу установи виконання покарань.

Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Приймати особисту участь у організації виховних заходів, які проводяться в установі бажання не виявляє.

Брати участь у роботі самодіяльних організацій, бажання не проявляє.

Підтримує доброзичливі родинні зв`язки з рідними шляхом побачень, отримує від них посилки.

На профілактичних обліках в установі не перебуває.

Термін застосування умовно-дострокового звільнення настав 25.08.2019 року. Комісією установи відмовлено у застосуванні ст. 81 КК України.

Згідно положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002р., умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення є доведеність того, що засуджений сумлінної поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Зокрема, судом було проаналізовано поведінку засудженого за весь час відбування покарання у колонії , а також період та види його роботи.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Таким чином, ретельно вивчивши особу засудженого, матеріали особової справи у 2-х томах, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, суд дійшов висновку, що засуджений фактично не довів, що став на шлях виправлення своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, оскільки сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня. сумлінне ставлення до навчання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та ін. Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, внесення раціоналізаторських пропозицій, винахідницькі відкриття, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення ділової кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.

Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Такої достатньої підстави суд не встановив.

Тому за наведених обставин суд вважає, що до нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від призначеного покарання.

На підставі викладеного і керуючись ст. 81 КК України, ст. 537 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 7 діб з часу її проголошення.

Суддя ОСОБА_1