1Справа № 335/2680/22 1-кс/335/1233/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді зі скаргою, у якій зазначила, що нею до Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, за якою відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено не було, що на її думку, свідчить про допущення бездіяльності співробітниками поліції, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Посилаючись на вищезазначені обставини та положення ст. 214 КПК України, заявник просила зобов`язати уповноважених осіб Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення за її заявою.

У судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_3 уточнила вимоги скарги, зазначила, що ОСОБА_4 06.05.2022 року подала письмову заяву до ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про вчинення кримінального правопорушення, яке полягало в умисному невиконанні судового рішення зазначеною у заяві особою. Посилаючись на те, що на час розгляду скарги відомості до ЄРДР за вказаною заявою внесені не були, представник наполягала на задоволенні скарги та просила її задовольнити.

Уповноважений представник Відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, суду надано копії матеріалів за результатами перевірки за заявою ОСОБА_4 ЄО № 7922 від 06.05.2022 року, які долучено до матеріалів скарги.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважав за можливе розглянути скаргу за відсутності представника органу, бездіяльність якого оскаржується.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали скарги з доданими до неї матеріалами та копії матеріалів ЄО № 7922 від 06.05.2022 року, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею під час розгляду скарги встановлено, що 06.05.2022 року ОСОБА_4 звернулася до Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області із заявою про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення, яке, на думку заявника, полягало в умисному невиконанні судового рішення ОСОБА_5 , з якого на її користь стягнуто грошові кошти. Зазначена заява отримана уповноваженою особою 06.05.2022 року, відповідно до реєстраційного штампу вх. № 1156, що підтверджується наданими слідчому судді матеріалами.

З наданих слідчому судді копій матеріалів за результатами перевірки за заявою ОСОБА_4 ЄО № 7922 від 06.05.2022 року встановлено, що на час перевірки її звернення було встановлено, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 склалися цивільно-правові відносини, ознак кримінального правопорушення не було встановлено, у зв`язку з чим були відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР, про що заявника було повідомлено листом від 10.05.2022 року вих. № 1637/46/02/02-2022, копію якого долучено до матеріалів скарги.

Положеннями статті 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини 2 статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України, від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Згідно із ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням (частина 1 статті 1 КК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1 КК України, для здійснення цього завдання КК України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 11 КК України).

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.

Чинним КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки).

Так, відповідно до ч. 1 та 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Проте, така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Так, до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: (1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; (2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 4 та 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні ВССУ № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що (1) обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або (2) в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Такий висновок відповідає і Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_6 від 17 червня 2020 року, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив, що якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 30.09.2021 прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Тобто, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

За змістом дослідженої слідчим суддею копії заяви ОСОБА_4 від 06.05.2022 року, яка міститься в матеріалах ЄО № 7922 від 06.05.2022 року, вбачається, що на підставі заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.10.2021 року, яке набрало законної сили, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошових коштів, приватним виконавцем відкрито виконавче провадження та вживаються заходи щодо його примусового виконання в порядку, визначеному Законом України „Про виконавче провадження. Проте, заявник вбачає в діях боржника за виконавчим провадження, яким судове рішення у добровільному порядку не виконано, ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Частиною 1 ст. 382 КК України передбачено відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України полягає у вчиненні дій (перешкоджань) або бездіяльності (невиконання), і саме з цього моменту злочин визнається закінченим та набуває триваючого характеру.

Невиконанням судового рішення, зокрема, є бездіяльність, яка полягає у незастосуванні передбачених законом і судовим рішенням заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судове рішення. Форми (способи) невиконання судового рішення можуть бити різними - у вигляді прямої і відкритої відмови від його виконання, усного або письмового висловлення відмови у його виконанні, тощо. Таке невиконання може мати прояв відмови від виконання судового рішення, шляхом вжиття певних зусиль, які роблять неможливим його виконання.

На переконання слідчого судді, зі змісту заяви ОСОБА_4 не вбачається об`єктивної сторони кримінального правопорушення. Крім того, у ній, зокрема, не зазначено, в чому саме полягає бездіяльність боржника за судовим рішення, яка форма її прояву відповідає кваліфікуючим ознакам кримінального правопорушення.

Натомість з наданих слідчому судді матеріалів скарги та матеріалів ЄО № 7922 від 06.05.2022 року вбачається примусове виконання судового рішення у порядку, визначеному Законом України „Про виконавче провадження, в тому числі, надані слідчому судді матеріали містять дані про примусове звернення стягнення на грошові кошти боржника.

Попередньо оцінивши відомості, викладені у заяві ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до висновку, що вони не містять достатніх об`єктивних даних, які б вказували на наявність в діях зазначеної особи ознак кримінального правопорушення, передбаченого КК України.

Враховуючи встановлені слідчим суддею обставини про те, що заява ОСОБА_4 від 06.05.2022 року, яка була подана Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, не містила даних, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, підстави для внесення відомостей, викладених у її заяві, до ЄРДР відсутні.

Таким чином, факту бездіяльності уповноважених осіб Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області в судовому засіданні не встановлено, у зв`язку з чим скарга ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1