У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2022 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки в порядку, визначеному ст. 147 КПК України, клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 про скасування ухвали Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23 грудня 2021 року про накладення грошового стягнення та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про скасування ухвали Кобеляцького районного суду Полтавської області від 30 травня 2022 року про накладення грошового стягнення,

Встановив:

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23.12.2021 визнано неявку обвинуваченого ОСОБА_2 в судове засідання 23 грудня 2021 року неповажною та застосовано нього грошове стягнення у розмірі 0,5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень 00 копійок.

18 січня 2022 року ОСОБА_2 подане клопотання про скасування ухвали, яке обвинувачений обґрунтовує тим, що 23.12.2021 ним подана заява, у якій він прохав перенести дату засідання у зв`язку із хворобою захисника ОСОБА_3 , попередньо погодивши іншу дату. Вказану заяву ним було подано у зв`язку з тим, що захисник повідомив обвинуваченого про перебування на лікарняному та позитивний тест на COVID-19, результат якого отримав 23.12.2021, а за кілька днів до цього захисник надавав ОСОБА_2 юридичну допомогу, у зв`язку з чим ОСОБА_2 мав контакт з особою, в якої було виявлено захворювання COVID-19.

Оскільки судом не було визнано обґрунтованими доводи клопотання, воно було призначено до розгляду в судовому засіданні.

Водночас, ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 30 травня 2022 року визнано причини неявки обвинуваченого ОСОБА_2 у судове засідання 30 травня 2022 року неповажною та застосовано до нього грошове стягнення у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2481 гривня 00 копійок.

14 червня 2022 року до суду надійшло клопотання про скасування цієї ухвали, яке обґрунтоване тим, що прибуття обвинуваченого в судове засідання в м. Кобеляки супроводжується ризиком для життя та здоров`я, зважаючи на введений в Україні воєнний стан та постійній «повітряні тривоги» та ракетні загрози й відсутність місць захисту як по дорозі до м. Кобеляки, так і в приміщенні суду, оскільки така інформація на сайті суду відсутня.

Автор клопотання зазначає, що обвинувачений завчасно подає до суду відповідні заяви щодо перенесення розгляду справи у зв`язку з поважними причинами.

У зв`язку із зазначеним, посилаючись на пріоритетність дотримання й забезпечення права людини на життя й продовження воєнного стану, прохав скасувати ухвалу про накладення на обвинуваченого грошового стягнення.

Оскільки судом не було визнано обґрунтованими доводи клопотання, воно було призначено до розгляду в судовому засіданні.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 та його захисник адвокат ОСОБА_3 подані клопотання підтримали.

ОСОБА_2 додаткових пояснень щодо поданих клопотань не надавав. Зазначав, що у його розумінні заява про відкладення розгляду справи тотожна повідомленню про неможливість прибуття до суду та вказував, що при складанні цих заяв його захисником йому надавалася правнича допомога.

Захисник обвинуваченого навів ті ж самі доводи, що зазначені у клопотаннях, будь-яких додаткових доводів не зазначав та посилався на переважання права особи на життя і здоров`я порівняно з обов`язком прибуття до суду.

Заслухавши доводи обвинуваченого і його захисника, перевіривши доводи клопотань, суд робить висновок, що вони не підлягають задоволенню зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 27 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав, але в межах та у спосіб, передбачених законом.

Отже, тягар доведення обґрунтованості того чи іншого клопотання, заяви чи скарги, покладається безпосередньо на сторону, яка його ініціює.

Відповідно до пункту 1 частини 7 статті 42 КПК України, підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

Відповідно до частини 1 статті 323 КПК України якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 139 КПК України якщо обвинувачений, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик суду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 147 КПК України, особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання слідчим суддею, судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Клопотання подається слідчому судді, суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.

Слідчий суддя, суд, визнавши доводи особи обґрунтованими, може самостійно скасувати ухвалу про накладення грошового стягнення, а в іншому випадку призначає судове засідання для розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення. Особа, яка подала клопотання, а також слідчий, прокурор, за клопотанням якого було накладено грошове стягнення, повідомляються про місце та час розгляду клопотання, проте їх неприбуття не перешкоджає такому розгляду.

Із системного аналізу наведених норм убачається, що беззаперечним обов`язком обвинуваченого є його явка за викликом до суду, а в разі наявності поважних причин неможливості прибути за викликом до суду у визначений час, останній зобов`язаний заздалегідь про це повідомити суд.

Заява обвинуваченого від 23.12.2021 про відкладення судового засідання, отримана судом на електронну пошту безпосередньо перед початком судового засідання, не містить відомостей про неможливість прибуття до суду та причин неявки за викликом.

Наведені у клопотанні про скасування ухвали доводи відсутні у заяві ОСОБА_2 про відкладення судового засідання, а тому висновок про неповідомлення обвинуваченим про причини неприбуття до суду не спростований.

Поважність причин неприбуття до суду захисника жодним чином не нівелює обов`язок обвинуваченого прибути до суду чи завчасно повідомити суд про неможливість прибуття.

Суд звертає увагу не лише на не зазначення обвинуваченим у вказаній заяві причин неприбуття, але також і на відсутність документального підтвердження будь-якої причини неможливості прибуття обвинуваченого до суду.

Що стосується питання скасування ухвали про накладення на ОСОБА_2 грошового стягнення від 30 травня 2022 року, суд зазначає таке.

Обвинувачений чотири рази поспіль, а саме: 15 березня, 04 квітня, 12 та 30 травня 2022 року, не з`являвся в судові засідання, щоразу подаючи ідентичні зави про відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану.

Розглядаючи питання поважності причин неприбуття обвинуваченого, ухвалою від 12 травня 2022 року судом визнано їх неповажними та застосовано до обвинуваченого примусовий привід.

При постановленні вказаного рішення судом взято до уваги, що на всій території України введено воєнний стан у зв`язку з відкритою і масштабною збройною агресією Російської Федерації.

У пункті 5 роз`яснень Ради суддів України від 02 березня 2022 року рекомендовано судам по можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Справи, які не є невідкладними, розглядати лише за наявності письмової згоди на це усіх учасників судового провадження.

Водночас, Верховний Суд підготував лист від 03 березня 2022 року за № 2/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», у пункті 3 якого зазначено, що суди, здійснюючи правосуддя в умовах воєнного стану, мають зважати на те, що згідно зі ст. 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи й установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України й законами України, а також на те, що відповідно до ст. 26 цього Закону скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

У пункті 7 цього листа зазначено, що якщо через об`єктивні обставини учасник кримінального провадження не може брати участь у засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою технічних засобів, визначених КПК України, як виняток можна допускати участь такого учасника в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою інших засобів, при цьому треба звернути увагу на роз`яснення такому учаснику його процесуальних прав та обов`язків.

Також 04 березня 2022 року Верховним Судом було рекомендовано справи, які не є невідкладними, розглядати лише за наявності письмової згоди на це всіх учасників судового провадження.

Якщо суд не припинив здійснювати судочинство, учасники судових процесів мають можливість подати заяву про відкладення розгляду справ у зв`язку з воєнними діями та/або про розгляд справ у режимі відеоконференції за допомогою будь-яких технічних засобів, зокрема власних.

Судом враховано, що законодавство України не містить норм, які б автоматично унеможливлювали проведення судового засідання виключно через оголошення воєнного стану на певній території чи у державі в цілому.

Зазначені вище роз`яснення носять рекомендаційний характер та повинні враховуватися, однак не є обов`язковими, а їх застосування потребує належного обґрунтування та відповідних підстав.

Даючи оцінку причинам нез`явлення обвинуваченого і його захисника в судове засідання суд зауважував, що саме по собі оголошення воєнного стану на усій території України не може бути розцінене як безумовна підстава для відкладення судового засідання та неприбуття учасника справи до суду.

Введення воєнного стану значною мірою обмежує учасників судового провадження як у переміщенні територією України, так і у здійсненні своїх процесуальних прав. Однак, при врахуванні воєнного стану як єдиної фактичної підстави для неучасті у судовому засіданні слід реально оцінювати конкретну ситуацію у конкретному регіоні, оскільки навіть в умовах воєнного стану робота судів не може бути припинена.

Судом зважено на те, що Козельщина, Кобеляки і Полтава розташовані у Полтавській області, яка не знаходиться у прифронтовій зоні. Ці населені пункти не перебувають у зоні бойових чи воєнних дій.

Водночас, ані обвинувачений, ані його захисник не обмежені у можливості брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції як з використанням технічних засобів, визначених КПК України, так і з використанням власних технічних засобів. Принаймні, обґрунтованих відомостей про відсутність такої можливості ними не повідомлялося, як це було зроблено представниками цивільних відповідачів.

За таких обставин, причини нез`явлення до суду обвинуваченого, зазначені у клопотанні, не були визнані поважними як такі, що не обґрунтовані належним чином.

Водночас, у судове засідання 30 травня 2022 року обвинувачений знову не прибув, надавши ідентичну попередній заяву про відкладення судового засідання.

Доводи захисту щодо воєнного стану та існування небезпеки для життя у зв`язку з ним, а також щодо роз`яснень Верховного Суду і Ради суддів України щодо розгляду кримінальних справ під час воєнного стану, були перевірені при вирішенні питання поважності причин неприбуття обвинуваченого та визнані такими, що не свідчать про наявність поважних підстав для неприбуття обвинуваченого до суду.

Оголошення про наявність укриття у приміщенні Кобеляцького районного суду розміщене на офіційному веб-сайті суду 28 лютого 2022 року, а тому твердження захисника у поданому клопотанні та в судовому засіданні про відсутність такого повідомлення є безпідставними.

Клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення не містить будь-яких відомостей, які б свідчили про існування доказів саме поважності причин неприбуття до суду власне обвинуваченого, оскільки право на заявлення клопотання про відкладення судового засідання, навіть за наявності підстав для цього, не передбачає права особи не з`являтися до суду за викликом без повідомлення про поважність причин, що унеможливлюють виконання особою цього обов`язку.

У судовому засіданні обвинуваченим та захисником не було наведено жодних доводів, які б вказували на безпідставність накладення на обвинуваченого грошового стягнення.

Обвинувачений та його захисник не навели обставин, які б заважали чи унеможливили вчинення дій щодо прибуття до суду чи направлення належним чином обґрунтованого повідомлення про причину неявки у судове засідання.

Оскільки грошове стягнення накладається не лише за неявку до суду, а й за неповідомлення причин неявки, враховуючи відсутність поважних причин неповідомлення про причини неявки, суд робить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотань про скасування накладеного на ОСОБА_2 грошового стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 147 КПК України, суд,

Постановив:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 від 18 січня 2022 року про скасування ухвали Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23 грудня 2021 року про накладення на ОСОБА_2 грошового стягнення в розмірі 0,5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб - відмовити.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 від 14 червня 2022 року про скасування ухвали Кобеляцького районного суду Полтавської області від 30 травня 2022 року про накладення на ОСОБА_2 грошового стягнення в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб - відмовити.

Ухвала суду за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення оскарженню не підлягає.

Резолютивна частина ухвали проголошена 08 липня 2022 року.

Повний текст ухвали проголошений 12 липня 2022 року.

Суддя