ЄУН № 336/1636/22
пр. № 1-кс/336/213/2022
УХВАЛА
Іменем України
02 травня 2022 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділення поліції № 3 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № № 0000593 від 25.04.2022 року за ст. 307 ч. 1 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий відділення поліції № 3 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області звернувся до суду з клопотанням по кримінальному провадженню № 0000593 від 25.04.2022 року за ст. 307 ч. 1 КК України про арешт майна, а саме мобільного телефону Xiaomi Redme 7 з сімкартками, автомобіль ВАЗ 2104, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключі від автомобілю та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, вилучені в ході огляду автомобілю.

В судове засідання слідчий та прокурор не з?явились, про місце та час розгляду справи сповіщались в установленому порядку. Також про дату та час судового засідання сповіщались підозрюваний та його захисник, які в судове засідання не з?явились. причин неявки суду не повідомили.

При вивченні копій документів, доданих до клопотання слідчим суддею, з`ясовано наступне.

25.04.2022 року до ЄРДР внесено відомості про злочин, передбачений ст. 307 ч. 1 КК України, у зв?язку з тим, що 25.04.2022 року біля будинку № 3 по вул. Спартака Маковського у м. Запоріжжя було зупинено автомобіль під керування ОСОБА_4 де під час огляду автомобілю було виявлено та вилучено 30 згортків з наркотичною речовиною.

25.04.2022 року слідчим проведено огляд місця події, в ході якого фактично проведено обшук автомобілю ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 , без зазначення підстав, передбачених ст. 233 ч. 3 КПК України.

Ухвалою слідчого судді від 26.04.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання про надання дозволу на проведення обшуку зазначеного автомобілю. Водночас згідно із заявою ОСОБА_4 він надав згоду на огляд належного йому автомобілю.

При вирішенні клопотання суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Метою накладення арешту на майно у клопотанні вказано необхідність забезпечення збереження доказів у кримінальному провадженні.

Статтями 85, 86 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
У клопотанні відсутнє обґрунтування того, чому телефон, автомобіль, ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є речовими доказами по справі у розумінні ст. 98 КПК України та відсутнє обґрунтування необхідності накладення на них арешту, не вказано які дослідження слідчий збирається проводити щодо цих предметів, тощо.

Постанова слідчого про визнання цих речей речовими доказами взагалі не містить жодного обґрунтування прийнятого рішення.

Таким чином, клопотання про накладення арешту на майно не відповідає передбаченим КПК України вимогам, не містить належного обґрунтування, у зв?язку з чим задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого відділення поліції № 3 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № № 0000593 від 25.04.2022 року за ст. 307 ч. 1 КК України про арешт майна залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1