Справа № 357/6318/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.2022 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001148 від 31.05.2022, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Печенга, рф, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого водієм ПП « ОСОБА_7 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

1. Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи прямий умисел, направлений на незаконне носіння, придбання та зберігання вибухових пристроїв та бойових припасів у невстановлений час та невстановленому місці придбав у невстановлених осіб гранату «РГД-5» у зборі із запалом дистанційної дії УЗРГМ та, достовірно знаючи, що вказаний предмет є вибуховим пристроєм та бойовими припасами, всупереч встановленому законом порядку зберігав та носив їх при собі до 31.05.2022.

31.05.2022 о 16 год.30 хв. на логістичний пристрій працівникам екіпажу «Комета Т1» БПП у м.Біла Церква надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, тримає в руках гранату та поводить себе неадекватно. Цього ж дня, приблизно о 16 год. 50 хв., працівниками поліції, які прибули на вказаний виклик за адресою: АДРЕСА_2 , на східцевому майданчику біля квартири АДРЕСА_3 , виявлено ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та вів себе неадекватно. В подальшому, ОСОБА_4 за підозрою у незаконному зберіганні боєприпасів затримано та в ході проведення поверхневої перевірки у ОСОБА_4 працівниками поліції виявлено та вилучено у накладній задній правій кишені штанів, в які він був одягнений, ручну осколкову гранату «РГД-5» у зборі із запалом дистанційної дії УЗРГМ, яка відноситься до вибухових пристроїв промислового виготовлення та бойових припасів.

Вказаний вибуховий пристрій ОСОБА_4 незаконно придбав, носив та зберігав при собі без передбаченого законом дозволу, без мети збуту для використання у власних цілях.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України, без кваліфікуючих ознак, а саме як придбання, зберігання та носіння вибухових пристроїв та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України визнав повністю, підтвердивши обставини, а саме час, місце, мотив та спосіб вчинення ним інкримінованого злочину, викладених в обвинувальному акті, які відповідають дійсності.

2.2. Обсяг доказів.

Судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст фактичних обставин, встановлених в обвинувальному акті.

Судом було поставлено на обговорення питання щодо доцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом роз`яснено обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстав уважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, врахувавши, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, і як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідженням письмових матеріалів щодо речових доказів, процесуальних витрат та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

2.3. Показання обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі, надав показання, відповідно до яких працює водієм вахтовим методом в службі таксі, для чого орендує автомобіль ще з одним водієм, за два тижні до 31.05.2022 прибираючи в автомобілі перед передачею його іншому водієві, під переднім пасажирським сидінням знайшов гранату, яку в подальшому поклав до своєї сумки і привіз додому, сховавши в шухляді у власній кімнаті.

31.05.2022, близько 16:00, прийшовши до своєї квартири, взяв гранату із шухляди і поклав її на стіл в кухні, де разом з матір`ю вирішили віднести її до поліції та здати правоохоронним органам. В цей день вжив 1 пляшку пива. Брат побачивши гранату на столі, викликав поліцію. В подальшому він поклав гранату в задній правий карман джинсів, та вийшовши з квартири побачив працівників поліції, які відразу його затримали та вилучили гранату.

2.4. Дослідження письмових матеріалів кримінального провадження, які характеризують обвинуваченого, в тому числі щодо процесуальних витрат та речових доказів.

До матеріалів судового провадження надано документи, зокрема, постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 22.07.2022, розписку ОСОБА_4 , довідку про витрати на проведення експертизи за висновком експерта від 21.07.2022 № СЕ-19/111-22/18207-ВТХ, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 31.05.2022, ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2022, довідку КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 4» від 13.06.2022 № 456, копію паспорта ОСОБА_4 на підтвердження особи обвинуваченого, вимогу про попередні судимості, довідку про доходи ОСОБА_4 , характеристику ОСОБА_4 за місцем роботи, довідку-характеристику ОСОБА_4 за місцем проживання, копію свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , довідку Drager Alcotest 7510 від 31.05.2022.

3.Кваліфікація дій обвинуваченого судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, в тому числі щодо речових доказів та процесуальних витрат, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 , поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України, а саме у придбанні, зберіганні та носінні вибухових пристроїв та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

4. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України суд відносить щире каяття.

Інших обставин, із тих, які не визначені ст. 66 КК України, але б тією чи іншою мірою могли б впливали на пом`якшення покарання, суд не виявив.

До обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до п.п.11,13 ч.1 ст. 67 КК України суд відносить вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану та вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

5. Мотиви призначення покарання.

5.1. Позиції учасників провадження щодо покарання.

Прокурор зазначив, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, він раніше не судимий, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, працевлаштований, а тому просить суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити покарання за ч.1 ст. 263 КК України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив суворо його не карати, зробив належні висновки щодо своєї протиправної поведінки, висловив жаль з приводу вчиненого.

Захисник просила призначити покарання з випробуванням, зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, працевлаштований, має постійне місце проживання, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітнього сина.

5.2. Висновки суду щодо покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», та враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, що обвинувачений вчинив умисне кримінальне правопорушення проти громадської безпеки, яке відноситься до категорії тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, особу винного, який працевлаштований, має постійне місце проживання, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, неодружений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий. Згідно з медичною довідкою КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 4» № 456 від 13.06.2022 обвинувачений не отримує медичну допомогу у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що обвинувачений не належить до осіб з інвалідністю. Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 № ВОБР/1600/3 від 10.06.2022 ОСОБА_4 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних сержантів та солдат запасу в ІНФОРМАЦІЯ_5 як придатний до військової служби. На військову службу під час мобілізації не призивався, інформація про перебування у лавах територіальної оборони АДРЕСА_2 відсутня. Також судом враховується ставлення обвинуваченого до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства та призначає йому покарання у межах санкції ч.1 ст. 263 КК України зі звільненням його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, та покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь, саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

6. Цивільний позов не заявлено.

7. Вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, заходів забезпечення кримінального провадження, інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2022 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби строком до 01.08.2022. При цьому, як вбачається із матеріалів досудового розслідування 31.05.2022 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, а тому суд вважає необхідним до призначеного покарання ОСОБА_4 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 31.05.2022 по 02.06.2022 (три дні) за правилами ст. 72 КК України.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Враховуючи, що процесуальні витрати, які складаються з витрат на проведення судової експертизи у розмірі 3020,48 грн (три тисячі двадцять гривень сорок вісім копійок) документально підтверджені, тому вказані витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.263 КК України, ст.ст.314, 374-376, 469, 472-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.
Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, що передбачені пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;
Згідно з ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту ухвалення вироку, тобто з 28 жовтня 2022 року.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 31.05.2022 до 02.06.2022 (три дні) із урахуванням положень ст. 72 КК України.

Нагляд за ОСОБА_4 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем мешкання засудженого.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0001148:
-мобільний телефон марки ZTE, синього кольору, модель А7020, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім-карткою з номером НОМЕР_3 , який згідно з постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 05.06.2022 та розписки повернуто власнику ОСОБА_4 залишити власнику ОСОБА_4 ;
-залишки гранати РГД-5, упаковані до сейф-пакету № 5683483, які зберігаються в сейфі у кімнаті зберігання зброї Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 22.07.2022, рапорту начальника ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 22.07.2022 знищити.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 витрати за проведення експертизи (висновок експерта № СЕ-19/111-22/18207-ВТХ від 21.07.2022) у розмірі 3020,48 грн (три тисячі двадцять гривень сорок вісім копійок) на користь держави.
На вирок суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: Олег ГРЕБІНЬ