УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2022 року Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області
ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у судовому засіданні клопотання дізнавача сектору дізнання Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000332 від 12.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2022 року дізнавач ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням, яке обґрунтовує тим, що 26 серпня 2022 року, під час проведення митного огляду на ПП «Устилуг», рейсового автобусу сполученням «Познань-Дніпропетровськ», працівниками ДПСУ в багажному відділенні під виглядом передачі, було виявлено та вилучено 36 конвертів із студентськими документами про навчання в Республіці Польща у ВНЗ «Вища школа наук Права та Адміністрації в місті Воломін та м. Стальова Воля», котрі містять ознаки підроблення.

17 липня 2022 року відомості про даний кримінальний проступок внесено до ЄРДР за №0000332 з попередньою правовою кваліфікацією за ч.4 ст.358 КК України.

26 серпня 2022 року, в ході огляду було виявлено та вилучено 36 конвертів із студентськими документами про навчання в Республіці Польща у ВНЗ «Вища школа наук Права та Адміністрації в місті Воломін та м. Стальова Воля», що видані на ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 .
Дізнавач зазначає, що вилучені документи є предметом кримінального правопорушення і зберегли на собі його сліди, а тому можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98 КПК України.
Таким чином, вилучені документи підлягають арешту із забороною відчуження , розпорядження та користування, оскільки мають значення речового доказу для кримінального провадження.
Дізнавач у судове засідання не з`явився, просив розглянути клопотання у його відсутність.

Представник власника майна ОСОБА_39 адвокат ОСОБА_40 просив розглянути клопотання за його відсутності та відсутності власника майна, надавши про це відповідну заяву. Пооти задоволення клопотання про арешт майна заперечив.

Вивчивши клопотання дізнавача і заперечення представника власника майна, дослідивши долучені до них документи, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч.2 ст.131, ч.1 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема : правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні дізнавача, який звернувся з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Проте, дізнавач у своєму клопотанні належним чином не обґрунтував та у судовому засіданні не довів необхідність накладення арешту на вилучені 26 серпня 2022 року під час огляду місця події документи про навчання в Республіці Польща у ВНЗ «Вища школа наук Права та Адміністрації в місті Воломін та м. Стальова Воля», не обґрунтував та не довів наявність достатніх підстав вважати, що вказані документи є доказом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України (підроблення офіційного документу), зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

На обґрунтування доводів клопотання дізнавачем долучені до клопотання протокол огляду місця події від 26.08.2022, а також постанова дізнавача про визнання предметів речовими доказами.

Проте, постанова дізнавача про визнання речовими доказами від 29.08.2022 носить суто формальний характер, оскільки в самій постанові не надана оцінка документам на їх відповідність положенням статті 98 КПК України, та не обґрунтовано їх значення для даного кримінального провадження, яке здійснюється за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.
Крім того, як вбачається з матеріалів долучених до клопотання, відомості за даним фактом не вносилися до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а тому протокол огляду місця події є не допустимим доказом.
Інших доказів на обґрунтування необхідності накладення арешту на вилучене майно, дізнавачем не надано.
На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання дізнавача про арешт майна.
Керуючись ст.ст.170-174 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання дізнавача сектору дізнання Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000332 від 12.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, про накладення арешту на 36 конвертів із студентськими документами про навчання в Республіці Польща у ВНЗ «Вища школа наук Права та Адміністрації в місті Воломін та м. Стальова Воля», власниками котрих являються ОСОБА_41 , ОСОБА_5 , ОСОБА_42 , ОСОБА_7 , ОСОБА_43 , ОСОБА_9 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_14 , ОСОБА_48 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 .
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1