Справа № 740/2232/22
Провадження № 1-кп/740/239/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2022 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження:

- прокурор ОСОБА_3 ,

- обвинувачений ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині кримінальне провадження № 0000613 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Успенівка Іванівського району Амурської області Російської Федерації, не має громадянства, не має місця реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має повну загальну середню освіту, неодружений, зі слів неофіційно працює ремонтує автомобілі, раніше судимий: 25.07.2005 року Ніжинським міським судом за ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ст. 69, ст. 70, ст. 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки; 26.01.2009 року Ніжинським міським судом за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць; 25.05.2018 року Менським районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України (далі КК України),

установив:

21 червня 2022 року в невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_4 , перебуваючи на території господарства АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення, з корисливого мотиву, діючи в умовах воєнного стану, що введений на всій території України відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжений останній раз на період з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 341/2022 від 17.05.2022 року, діючи повторно, шляхом вільного доступу до сараю вказаного господарства, здійснив крадіжку велосипеда марки «Україна», що належить ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди на суму 1100,00 грн.
21 червня 2022 року в невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_4 , перебуваючи на території господарства АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення, з корисливого мотиву, діючи в умовах воєнного стану, що введений на всій території України відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжений останній раз на період з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 341/2022 від 17.05.2022 року, діючи повторно, шляхом вільного доступу до сараю вказаного господарства, здійснив крадіжку набору інструментів марки Master TOOL 78-0349, що належить ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди на суму 1227,59 грн.
23.06.2022 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на території господарства № 68 по вул. Воздвиженській у м. Ніжині Чернігівської області, маючи вільний доступ до автомобіля марки ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був припаркований на території вказаного господарства та фактично належить ОСОБА_6 , з особистих мотивів з метою незаконного використання автомобіля у власних цілях, запустив двигун цього автомобіля та діючи повторно, незаконно заволодів транспортним засобом, поїхавши в бік вул. Борзнянський Шлях у м. Ніжині, отримавши при цьому реальну можливість розпоряджатися автомобілем, з місця скоєння злочину зник, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 17 550,00 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, не оспорював обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, розкаявся та шкодував у вчиненому, засуджував свої дії, просив суворо не карати, призначити покарання у виді іспитового строку.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали до суду заяви, в яких просили проводити судовий розгляд за їхньої відсутності, з будь-яким рішенням суду будуть згодні.

Ураховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів у справі стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд ураховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 КК України цей Кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення згідно зі ст. 12 КК України є тяжкими злочинами.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є рецидив злочинів.

При призначенні покарання суд також ураховує особу обвинуваченого, який не має громадянства, не має місця реєстрації, за місцем проживання характеризується посередньо, має повну загальну середню освіту, неодружений, зі слів неофіційно працює ремонтує автомобілі, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, на шлях виправлення не став та вчинив нові умисні корисливі злочини.
Призначення покарання є дискрецією суду та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій передбачений законом спосіб.

Суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, і на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства. Одночасно на обвинуваченого покладаються обов`язки, встановлені ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню. Таким чином, суд створює необхідні передумови щодо виправлення ОСОБА_4 своєї протиправної поведінки у майбутньому.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Остаточне покарання обвинуваченому слід призначити за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Запобіжний захід у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Кримінальним правопорушенням завдано матеріальної шкоди потерпілим, а саме: ОСОБА_6 на суму 17 550,00 грн, ОСОБА_5 на загальну суму 2327,59 грн; матеріальна шкода відшкодована.

У кримінальному провадженні понесено процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта та проведенням експертиз, які згідно з довідками Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру становлять загальну суму 2076,58 грн та на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі ст. 124 КПК України слід скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 червня та 06 липня 2022 року.

Питання про речові докази суд не вирішує, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні докази про такі.

Керуючись ст. 124, 174, ч. 3 ст. 349, ст. 369 - 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:
- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць;

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;

- повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання: АДРЕСА_1 , із забороною залишати житло у період часу з 22-00 год. до 06-00 год. доби до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2076 (дві тисячі сімдесят шість) гривень 58 коп. процесуальних витрат на залучення експертів для проведення експертиз.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області:

-від 28 червня 2022 року на автомобіль марки ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що фактично належить ОСОБА_6 ;

-від 06 липня 2022 року на велосипед марки «Україна» помаранчевого кольору з рамою закритого типу з номером рами НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1