Справа № 466/1550/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/626/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2022 року м. Львів
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 19.07.2022 року про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, п. п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 5 ст. 185 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України; ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України; ОСОБА_9 вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України; ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_15 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 ,

встановила:
цією ухвалою обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 продовжено строк тримання під вартою на строк 60 днів до 29.09.2022 року без визначення розміру застави.
В мотивах свого рішення суд першої інстанції зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати, а тому до обвинувачених неможливо застосувати більш м`які запобіжні заходи. Крім того, враховуючи положення п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважав за недоцільне визначати обвинуваченим розмір застави як альтернативу до запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
На ухвалу суду захисники ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 подали апеляційні скарги, в яких просять її скасувати та негайно звільнити обвинувачених з-під варти.

В обґрунтування вимог апеляційних скарг захисники покликаються на те, що строк тримання під вартою, відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК України, обчислюється з моменту взяття під варту. Дія попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою від 18.05.2022 року, закінчилась 17.07.2022 року. Відтак, суд мав розглядати клопотання прокурора про обрання, а не продовження строку тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_12 в апеляційній скарзі просить ухвалу суду змінити та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

В мотивах апеляційної скарги вказує, що відсутня обґрунтована підозра ОСОБА_13 у вчиненні, інкримінованих йому злочинів.

Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 відмовились від участі у апеляційному розгляді у режимі відеоконференції, а тому відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у їхній відсутності.

Заслухавши доповідача, доводи захисників, які підтримали апеляційні скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали клопотання та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Як вбачається із матеріалів контрольного провадження, на розгляді у Шевченківському районному суді м. Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, п. п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 5 ст. 185 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України; ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України; ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України; ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Ухвалою суду першої інстанції обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 продовжено строк тримання під вартою на строк 60 днів до 29.09.2022 року без визначення розміру застави.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи положення ч. 3 ст. 199 КПК України, колегія суддів вважає, доведеним прокурором, що ризики переховування від суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, не зменшились, а відтак, обґрунтованими є висновки суду, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання є недостатнім.
Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі та від 8 до 15 років позбавлення волі відповідно.
Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , відповідно до ст. 89 КК України, раніше не судимі, неодружені, не працюють, робили спроби отримати візу з метою сезонного працевлаштування у Чеській Республіці після події злочину.
Обвинувачений ОСОБА_11 одружений, не працює, відповідно до ст. 89 КК України, раніше не судимий.
Обвинувачений ОСОБА_13 неодружений, не працює, та відповідно до ст. 89 КК України, раніше не судимий.
З врахуванням вищевказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про наявність достатніх підстав вважати, що для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, обвинуваченим слід продовжити строк тримання під вартою, що є достатнім та необхідним для забезпечення виконання ними процесуальних обов`язків.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим подано у строк, передбачений ч. 1 ст. 199 КПК України, до закінчення дії строку тримання під вартою згідно попередньої ухвали від 18.05.2022 року, а тому доводи захисників з цього приводу, як на підставу для скасування оскаржуваної ухвали є необґрунтованими.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
З огляду на те, що ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 обвинувачуються у вчиненні злочинів із застосуванням фізичного насильства, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визначення їм розміру застави, як альтернативи до запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Визначення в ухвалі строку тримання під вартою з моменту затримання, на думку колегії суддів не є істотним порушенням вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 19.07.2022 року відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 колегією суддів не встановлено, а тому її слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 19.07.2022 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 без визначення розміру застави - залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4