ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.05.2022 Справа №607/17129/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши кримінальне провадження №0000086, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Корівці Зборівського району Тернопільської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , освіта середня, одруженого, на підставі ст.89 КК України раніше не судженого, про обвинувачення у вчиненні кримінального проступку передбаченого ст.254 КК України(в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 року), -

встановив:
Рішенням чотирнадцятої сесії п`ятого скликання Великоглибочецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №1205 від 27 березня 2009 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_4 » затверджено проект землеустрою та передано у власність ОСОБА_4 земельні ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та площею 0,33 га для ведення особистого селянського господарства, а також передано в оренду земельну ділянку площею 0,22 га для сінокосіння, що розташовані в с. Великий Глибочок, Тернопільського району, Тернопільської області. Крім того, згаданим рішення ОСОБА_4 зобов`язано виготовити на вказані земельні ділянки правовстановлюючі документи Державні акти, укласти договір оренди, а також використовувати надані земельні ділянки відповідно до їх цільового призначення. Надалі, ОСОБА_4 зареєстровано право власності та право користування і розпочато використання земельних ділянок за кадастровими номерами: :02:001:1215, яка перебувала у користуванні і 612528:1900:02:001:1272, яка перебувала у власності. Крім того, в 2009 році на підставі заяви ОСОБА_4 із земельної ділянки з кадастровим номером 612528:1900:02:001:1272, на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки, при поділі земельної ділянки сформовано нову земельну ділянку із кадастровим номером :02:001:1936 площею 0,2724 га, без зміни її цільового призначення. Встановлено, що земельні ділянки із кадастровими номерами :02:001:1215, 612528:1900:02:001:1272 та :02:001:1936 сформовані за рахунок сільськогосподарських угідь рілля.

Відповідно до ч.1 ст.91 Земельного кодексу України на власників земельних ділянок покладено, зокрема, обов`язки забезпечувати використання їх за цільовим призначенням, а також підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі. Частиною 1 ст. 96 Земельного кодексу України на користувачів земельних ділянок покладено, зокрема, обов`язки забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки, а також підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі.

Починаючи з часу формування земельних ділянок, як об`єктів цивільних правовідносин та оформлення правовстановлюючих документів на них, ОСОБА_4 , проявив безгосподарність при використанні земельних ділянок площею 0,2724 га із кадастровим номером №:02:001:1936, яка належить до земель сільськогосподарського призначення, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (рілля) та 0,2169 га із кадастровим номером №:02:001:1215, яка знаходиться в оренді із цільовим призначенням для сінокосіння, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Що виразилось у невиконанні покладених на нього обов`язків захищати земельні ділянки від шкідливого антропогенного та природного впливу, не виконував заходи щодо захисту земель відводної ерозії, підтоплення, заболочування. Не здійснював необхідну рекультивацію земель чим допустив підтоплення вказаних земельних ділянок. Надалі, не виконуючи заходів щодо осушення підтоплених земельних ділянок та інших протипаводкових заходів ОСОБА_4 допустив формування водного об`єкту на належних йому земельних ділянках із кадастровими номерами :02:001:1215та :02:001:1936, що потягнуло за собою неправильну їх експлуатацію та використання не за цільовим призначенням.

Впродовж 2009-2010 років ОСОБА_4 не ініціював питання зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,2724 га. із кадастровим номером №:02:001:1936 та 0,2169 га. із кадастровим номером №:02:001:1215 перед Великоглибочецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області та не мав в наявності готового і затверджено проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється. ОСОБА_4 , починаючи з часу набуття права власності та права користування (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), в порушення ст.91, 96 земельного Кодексу України, активно використовував відповідну техніку, за допомогою якої проводив роботи з облаштування вже природно утвореної водойми, внаслідок чого незаконно облаштував штучну водойму (ставок), загальною площею 0,2356 га, яку в подальшому використовував для власних потреб. При цьому ОСОБА_4 не вживав жодних заходів з метою приведення земельних ділянок в належний стан, для їх використання за цільовим призначенням. Внаслідок облаштування ОСОБА_4 штучної водойми (ставка) на частині земельної ділянки із кадастровим номером :02:001:1936 площею 0,1413 га та на частині земельної ділянки із кадастровим номером :02:001:1215 площею 0,0706 га. без зміни їх цільового призначення, які виділені для ведення особистого селянського господарства та сінокосіння відповідно, відбулось безпідставне виведення вказаних частин земельних ділянок із земель сільськогосподарського обороту. Своїми умисними діями ОСОБА_4 шляхом безгосподарського використання земельної ділянки площею 0,2724 га. з кадастровим номером :02:001:1936, яка належить до земель сільськогосподарського призначення, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (рілля), вивів з сільськогосподарського обороту частину вказаної земельної ділянки площею 0,1413 га., а також, шляхом без господарського використання земельної ділянки площею 0,2169 га. із кадастровим номером №:02:001:1915, яка надана йому в оренду та належить до земель сільськогосподарського призначення із цільовим призначенням для сінокосіння, вивів із сільськогосподарського обороту частину цієї земельної ділянки площею 0,0706 га.

В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив: суть обвинувачення зрозуміла, вину визнає повністю, надавати показання відмовляється.

Враховуючи, клопотання сторін і те, що учасники судового провадження не заперечували, в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд прийняв рішення визнати недоцільним досліджувати докази щодо обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вважає, що визнання вини ОСОБА_4 є належним і допустимим доказом його винуватості у вчиненні ним інкримінованого йому кримінального проступку. Отже, ОСОБА_4 винуватий у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.254 КК України (в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 року), тобто безгосподарському використанні земель, що спричинило виведення земель з сільськогосподарського обороту. Його дії кваліфіковано правильно.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, його вік і те, що він раніше несуджений та обставини, які пом`якшують покарання це визнання вини, щире каяття, сприяння встановленню істини. Обставин, що обтяжують покарання в обвинувальному акті не зазначено.
В контексті ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
З метою виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових кримінальних проступків і правопорушень йому доцільно призначити покарання передбачене ст.254 КК України(в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 року) у виді штрафу.
Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, Розділом IV КПК України, ст.254 КК України (в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 року), суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ст.254 КК України (в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008 року) і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень в користь держави Україна.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляції, особами визначеними у ст.393 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення, що набрало законної сили звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із суду апеляційної інстанції або Верховного суду України.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддяОСОБА_1