ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/800/22 Справа № 212/2370/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6
представника третьої особи, щодо майна
якої вирішується питання про арешт
(в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2022 року про накладення арешту на майноу кримінальному провадженні №0000209,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2022 року клопотання прокурора Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майноу кримінальному провадженні №0000209 від 12.05.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, було задоволено.
Накладено арешт шляхом заборони власнику майна відчужувати, розпоряджатися та користуватися тимчасово вилученим 12 травня 2022 року майном під час обшуку приміщення квартири АДРЕСА_1 , належним ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: флеш накопичувач чорного кольору без маркування; ноутбук марки «Samsung», серійний номер: S/W: ZWAW93KZC00086H, чорного кольору, грошові кошти в сумі 1700 гривень купюрами номіналом 20 гривень, з ідентифікаційними номерами: ЕВ4491791, 2021 р.в.; ЕА9876169, 2021 р.в.; ЕВ9164945, 2021 р.в.; ЕВ8477424, 2021 р.в.; ЄА8308389, 2021 р.в.; ЕГ6412485, 2021 р.в.; ЕВ4678730, 2021 р.в.; ЄБ0179463, 2021 р.в.; ЕБ5512082, 2021 р.в.; ЕБ7568607, 2021 р.в.; ЮБ6510039, 2018 р.в.; ЮА1067152, 2018 р.в.; ЕВ5419121, 2021 р.в.; ЮВ5430375, 2018 р.в.; ЮА3453649, 2018 р.в.; ЮА0889222, 2018 р.в.; ЮД6897298, 2018 р.в.; ЕВ3482889, 2021 р.в.; ЕВ1326897, 2021 р.в.; ЄА2758194, 2021 р.в.; ЮЕ9709112, 2018 р.в.; ЮА6537184, 2018 р.в.; ЕВ5134827, 2021 р.в.; ЮВ1070611, 2018 р.в.; ЮБ1210634, 2018 р.в.; ЮБ6613756, 2018 р.в.; ЮЕ4893899, 2018 р.в.; ЮА2007585, 2018 р.в.; ЮА4157337, 2018 р.в.; ЕГ5270202, 2021 р.в.; ЮЕ9132233, 2018 р.в.; ЮА4867889, 2018 р.в.; ЮА9642719, 2018 р.в.; ЮГ8077236, 2018 р.в.; ЮД3316717, 2018 р.в.; ЮГ0740864, 2018 р.в.; ЕА8777037, 2021 р.в.; ЕЄ7184422, 2021 р.в.; ЄБ7954874, 2021 р.в.; ЕЖ2263806, 2021 р.в.; ЮВ6510951, 2018 р.в.; ЄА3784537, 2021 р.в.; ЮЄ1622278, 2018 р.в.; ЮВ3126625, 2018 р.в.; ЮД9856684, 2018 р.в.; ЕЗ9518728, 2021 р.в.; ЕЖ3828696, 2021 р.в.; ЮВ5145446, 2018 р.в.; ЮА1407927, 2018 р.в.; ЕЗ3123679, 2021 р.в.; ЕЄ1861793, 2021 р.в.; ЕГ4900364, 2021 р.в.; ЕБ7383501, 2021 р.в.; ЄА6863971, 2021 р.в.; ЄГ1480062, 2021 р.в.; ЕГ2194983, 2021 р.в.; ЕБ8865371, 2021 р.в.; ЕВ8646172, 2021 р.в.; ЕЕ8051420, 2021 р.в.; ЄА8777605, 2021 р.в.; ЕВ8477465, 2021 р.в.; ЕБ2573667, 2021 р.в.; ЕГ7336160, 2021 р.в.; ЕЗ2990268, 2021 р.в.; ЕВ4067261, 2021 р.в.; ЕГ5674609, 2021 р.в.; ЕЄ8613830, 2021 р.в.; ЕВ5604921, 2021 р.в.; ЕВ2668556, 2021 р.в.; ЕИ5114895, 2021 р.в.; ЕЗ3476234, 2021 р.в.; ЕГ4561097, 2021 р.в.; ЕГ5194440, 2021 р.в.; ЕВ8291499, 2021 р.в.; ЕВ1024630, 2021 р.в.; ЕА7096993, 2021 р.в.; ЕЄ2391812, 2021 р.в.; ЮБ8307760, 2018 р.в.; ЕЕ6201795, 2021 р.в.; ЕГ6957860, 2021 р.в.; ЕА3425527, 2021 р.в.; ЄА2561971, 2021 р.в.; ЕЖ5065339, 2021 р.в.; ЕГ8820015, 2021 р.в.; ЄА3784611, 2021 р.н.; банківську карту «Монобанк» № НОМЕР_1 , банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , банківську карту «А-Банк» № НОМЕР_4 , стартовий пакет «Київстар» з абонентським номером № НОМЕР_5 , стартовий пакет «Київстар» з абонентським номером № НОМЕР_6 , записник чорного кольору без маркування; предмет схожий на ніж без будь-якого маркування.
Рішення суду обґрунтовано тим, що клопотання прокурором обґрунтовано метою збереження речових доказів, а саме запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Надані органом досудового розслідування докази на даній стадії надають можливість вважати, що вилучені у підозрюваного ОСОБА_8 грошові кошти, флеш накопичувач, ноутбук, банківські картки, стартовий пакет «Київстар» з абонентським номером № НОМЕР_5 , стартовий пакет «Київстар» з абонентським номером № НОМЕР_6 , записник чорного кольору без маркування, предмет, схожий на ніж, без будь-якого маркування, можуть вважатись доказами злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а тому вони підлягають арешту, оскільки не накладення арешту на дане майно може призвести до його знищення, приховання, що призведе до втрати доказів в рамках даного кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженню.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 не погодилася з даним судовим рішенням. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалуслідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24.05.2022 року та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання прокурора в повному обсязі.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що слідчий суддя під час постановлення оскаржуваної ухвали залишив поза увагою відсутність обґрунтованої підозри щодо власників майна; відсутність ознак речового доказу щодо майна; порушення строків звернення до суду з клопотанням; відсутність наявності збитків, їх розміру; відсутність підстав вважати, що майно може бути знищене, спотворене,
переховане; вилучення майна у протиправний спосіб, за відсутності дозволу слідчого судді; істотні порушення процедури огляду місця події і вилучення майна, а саме слідчі дії проведені неуповноваженою особою, особи понятих не встановлені, пакування речей проведено не у відповідності до вимог закону.
На переконання скаржника, слідчим суддею при постановлений оскаржуваної ухвали не в повному обсязі було досліджено всі обставини, що мають значення для прийняття обґрунтованого рішення, не перевірено наявність доказів, які б вказували на правомірність та виправданість арешту майна, істотно порушено норми процесуального законодавства в частині прийняття клопотання до розгляду не за підсудністю, не виклику в судове засідання власника майна, не перевірки статусу власників майна в даному провадженні.
Також апелянт вказує на те, що :
- матеріалами справи не підтверджено своєчасність подання прокурором клопотання про арешт майна, оскільки огляд місця події та вилучення майна відбулося 12.05.2022 року, а розгляд питання проарешт лише 24.05.2022 року, а тому вилучене майно не могло бути арештовано, а підлягало негайному поверненню особі.
- постанова про визнання майна речовим доказом не вмотивована взагалі, не зазначено про ознаки, які вказують на приналежність майна до речового доказу, з яких мотивів виходив прокурор (слідчий) встановлюючи це, які сліди злочину має на собі майно та яким чином воно було використано з метою вчинення злочину.В ухвалі суду про накладення арешту також не зазначено, яким саме критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, відповідає майно та які обставини на це вказують;
- відсутні підстави вважати, що арештоване майно підлягатиме спеціальній конфіскації, бо згідно з ч.1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація не застосовується до правопорушень, передбачених ст. ст. 255, 307 ККУ, а тому доводи прокурора про можливість використання майна для забезпечення в подальшому спеціальної конфіскації є неспроможними;
- ОСОБА_8 є фізичною особою, досудове розслідування відносно будь-яких юридичних осіб за даним провадженням не ведеться, тож відсутні підстави вважати, що до особи буде застосовано покарання у вигляді конфіскації всього вилученого майна;
- цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, факт наявності та розмір збитків, заданих злочином, слідством не встановлений та жодним чином не доведений, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_8 було завдано будь-кому шкоду, потерпілих у провадженні немає;
- слідчим (прокурором) не доведено, що вилучене майно може бути відчужене, передане чи знищене.
- підозра, пред`явлена ОСОБА_8 не обґрунтована, а надані стороною обвинувачення докази не є об`єктивними та очевидно не є достатніми для обґрунтування підозри, а кваліфікація діяння, що інкримінується підозрюваному, викликає сумніви та велике питання;
- власники вилученого майна не мають статусу підозрюваних у кримінальному провадженні, в рамках якого вирішується питання про арешт, а тому такий арешт є недопустимим, так як слідчий суддя не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не с підозрюваним.
- обшук житлового приміщення ОСОБА_8 був проведений поза нормами процесуального закону, без дозволу слідчого судді, тобто відсутні будь-які обставини, які б надавали право слідчому на проникнення до житла. При здійсненні слідчих дій з обшуку були присутні оперативні співробітники,які не надали своїх документів та у яких відсутні повноваження на проведення слідчих дій у формі обшуку. При цьому особисто слідчим(який був присутній в житловому приміщенні) відшукування майна та речей і документів не здійснювалось, а лише оперативними співробітниками, що є прямим порушенням ст. 236 КПК України та ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність», згідно якого оперативні співробітники залучаються до оперативно-розшукових дій і не можуть підміняти собою слідчого або прокурора, яким надано право проводити обшук;
- під час обшуку у ОСОБА_8 не було знайдено жодних речей, документів, які б мали на собі сліди злочину, були знаряддям злочину або використовувались у злочинній діяльності, як і жодних наркотичних речовин або заборонених препаратів;
- При вилученні майна слідчим було порушено вимоги спільного Наказу Генеральної прокуратури України, МВС, ДПАУ, СБУ, ВСУ, ДСАУ «Про затвердження та введення в дію Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду (в новій редакції)» №51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 року, а саме вилучені речі не були скріплені печаткою органу досудового розслідування, а це не убезпечує від здійснення несанкціонованого доступу до вилучених документів та техніки, що є грубим порушенням Інструкції. У зв`язку з цим апелянт вважає дані докази недопустимими з огляду на положення статей 86, 87 КПК України, до яких повинна бути застосована доктрина «плодів отруйного дерева».

Заслухавши суддю-доповідача, думку адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення даної апеляції, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, щопри вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З наданих матеріалів випливає, що у провадженні СВ ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного 12.05.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000209 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.
12.05.2022 року до ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що біля будинку 43 по вул.. Ватутіна в Покровському районі м. Кривого Рогу працівники ПП зупинили автомобіль Фольксваген д/н НОМЕР_7 , за кермом якого перебував ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки вказаного транспортного засобу було знайдено 3 згортки з речовиною, зовні схожу на наркотичну, яку останній зберігав з метою збуту.
Цього ж дня, 12.05.2022 року в період часу з 19:28 годин до 20:54 годин у зв`язку із невідкладним випадком, пов`язаним із безпосереднім переслідуванням особи, яка причетна до вчинення кримінального правопорушення, виявлення речей та предметів, обіг яких заборонений, з метою фіксації відомостей про кримінальне правопорушення та його документування, виявлення і вилучення речових доказів, старшим слідчим слідчого відділення ВП №3 Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_9 проведено невідкладну слідчу (розшукову) дію - обшук - приміщення квартири АДРЕСА_1 , в ході якого в присутності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено наступне майно: флеш накопичувач чорного кольору без маркування; ноутбук марки «Samsung», серійний номер: S/W: ZWAW93KZC00086H, чорного кольору, грошові кошти в сумі 1700 гривень купюрами номіналом 20 гривень, з ідентифікаційними номерами: ЕВ4491791, 2021 р.в.; ЕА9876169, 2021 р.в.; ЕВ9164945, 2021 р.в.; ЕВ8477424, 2021 р.в.; ЄА8308389, 2021 р.в.; ЕГ6412485, 2021 р.в.; ЕВ4678730, 2021 р.в.; ЄБ0179463, 2021 р.в.; ЕБ5512082, 2021 р.в.; ЕБ7568607, 2021 р.в.; ЮБ6510039, 2018 р.в.; ЮА1067152, 2018 р.в.; ЕВ5419121, 2021 р.в.; ЮВ5430375, 2018 р.в.; ЮА3453649, 2018 р.в.; ЮА0889222, 2018 р.в.; ЮД6897298, 2018 р.в.; ЕВ3482889, 2021 р.в.; ЕВ1326897, 2021 р.в.; ЄА2758194, 2021 р.в.; ЮЕ9709112, 2018 р.в.; ЮА6537184, 2018 р.в.; ЕВ5134827, 2021 р.в.; ЮВ1070611, 2018 р.в.; ЮБ1210634, 2018 р.в.; ЮБ6613756, 2018 р.в.; ЮЕ4893899, 2018 р.в.; ЮА2007585, 2018 р.в.; ЮА4157337, 2018 р.в.; ЕГ5270202, 2021 р.в.; ЮЕ9132233, 2018 р.в.; ЮА4867889, 2018 р.в.; ЮА9642719, 2018 р.в.; ЮГ8077236, 2018 р.в.; ЮД3316717, 2018 р.в.; ЮГ0740864, 2018 р.в.; ЕА8777037, 2021 р.в.; ЕЄ7184422, 2021 р.в.; ЄБ7954874, 2021 р.в.; ЕЖ2263806, 2021 р.в.; ЮВ6510951, 2018 р.в.; ЄА3784537, 2021 р.в.; ЮЄ1622278, 2018 р.в.; ЮВ3126625, 2018 р.в.; ЮД9856684, 2018 р.в.; ЕЗ9518728, 2021 р.в.; ЕЖ3828696, 2021 р.в.; ЮВ5145446, 2018 р.в.; ЮА1407927, 2018 р.в.; ЕЗ3123679, 2021 р.в.; ЕЄ1861793, 2021 р.в.; ЕГ4900364, 2021 р.в.; ЕБ7383501, 2021 р.в.; ЄА6863971, 2021 р.в.; ЄГ1480062, 2021 р.в.; ЕГ2194983, 2021 р.в.; ЕБ8865371, 2021 р.в.; ЕВ8646172, 2021 р.в.; ЕЕ8051420, 2021 р.в.; ЄА8777605, 2021 р.в.; ЕВ8477465, 2021 р.в.; ЕБ2573667, 2021 р.в.; ЕГ7336160, 2021 р.в.; ЕЗ2990268, 2021 р.в.; ЕВ4067261, 2021 р.в.; ЕГ5674609, 2021 р.в.; ЕЄ8613830, 2021 р.в.; ЕВ5604921, 2021 р.в.; ЕВ2668556, 2021 р.в.; ЕИ5114895, 2021 р.в.; ЕЗ3476234, 2021 р.в.; ЕГ4561097, 2021 р.в.; ЕГ5194440, 2021 р.в.; ЕВ8291499, 2021 р.в.; ЕВ1024630, 2021 р.в.; ЕА7096993, 2021 р.в.; ЕЄ2391812, 2021 р.в.; ЮБ8307760, 2018 р.в.; ЕЕ6201795, 2021 р.в.; ЕГ6957860, 2021 р.в.; ЕА3425527, 2021 р.в.; ЄА2561971, 2021 р.в.; ЕЖ5065339, 2021 р.в.; ЕГ8820015, 2021 р.в.; ЄА3784611, 2021 р.н.; банківську карту «Монобанк» № НОМЕР_1 , банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , банківську карту «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , банківську карту «А-Банк» № НОМЕР_4 , стартовий пакет «Київстар» з абонентським номером № НОМЕР_5 , стартовий пакет «Київстар» з абонентським номером № НОМЕР_6 , записник чорного кольору без маркування; предмет схожий на ніж без будь-якого маркування.
Постановою старшого слідчого СВ ВП№3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 12.05.2022 року вищезазначене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000209.
Ухвалою слідчого судді від 19 травня 2022 року надано слідчому дозвіл на проведення обшуку 12.05.2022 в період часу з 19:28 годин по 20:54 годин у приміщенні квартири АДРЕСА_1 .
13 травня 2022 року до слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу засобами поштового зв`язку було подано клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000209 від 12 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 19 травня 2022 року клопотання про арешт майна повернуто прокурору та встановлено строк прокурору для усунення недоліків.
20 травня 2022 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу після усунення недоліків надійшло клопотання прокурора Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , про арешт тимчасово вилученого майна 12.05.2022 під час обшуку приміщення квартири АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні №0000209 від 12.05.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначив, що накладення арешту на тимчасово вилучене майно шляхом позбавлення права користування, розпорядження та відчуження необхідне з метою збереження речових доказів, а саме запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Слідчий суддя, задовольняючи дане клопотання, прийшов до висновку, що не накладення арешту на майно може призвести до його знищення, приховання, що призведе до втрати доказів в рамках даного кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні. Надані органом досудового розслідування докази на даній стадії надають можливість вважати, що вилучені у підозрюваного ОСОБА_8 грошові кошти, флеш накопичувач, ноутбук, банківські картки, стартовий пакет «Київстар» з абонентським номером № НОМЕР_5 , стартовий пакет «Київстар» з абонентським номером № НОМЕР_6 , записник чорного кольору без маркування, предмет схожий на ніж без будь-якого маркування, можуть вважатись доказами злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а тому вони підлягають арешту.
Апеляційний суд цілком погоджується з таким висновком слідчого судді з наступних підстав.
Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання, а що ж стосується посилань апелянта на недостатню обґрунтованість ухвали слідчого судді про арешт майна, то вони його особистою суб`єктивною оцінкою та не обґрунтовують необхідності скасування вірного по суті судового рішення.
З урахуванням наведеного, щодо майна, на яке рішенням слідчого судді було накладено арешт, є підстави обґрунтовано вважати, що воно відповідає вимогам ст. 98 КПК України щодо речового доказу, достатніх для вжиття на цьому етапі досудового розслідування заходів забезпечення кримінального провадження, а отже арешт на це майно був накладений з дотриманням вимог закону, і доводи апеляційної скарги такого висновку колегії суддів не спростовують.
Крім того, апеляційним розглядом встановлено, що у вказаному кримінальному провадженні 13.05.2022 року органом досудового розслідування повідомлено про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за ознаками незаконного придбання, зберігання та перевезення особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а тому в даному випадку арешт майна допускається і з метою подальшого забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання на підставі ч.2 ст. 170 КПК України.
Отже, на думку колегії суддів, з метою досягнення об`єктивної істини у вищевказаному кримінальному провадженні, проведення повного, об`єктивного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення можливої конфіскації майна як додаткового покарання за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення у разі визнання ОСОБА_8 в подальшому винним, слідчим суддею цілком законно та обгрунтовано в даному випадку було накладено арешт на вказане в ухвалі майно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження хоча і є крайнім та необхідним, він також є найбільш ефективним на даному етапі досудового розслідування.
З огляду на вищезазначене підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається. У випадку, якщо в подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2022 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000209 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4