ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2181/22 Справа № 207/2955/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

25 липня 2022 року м. Дніпро
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 (приймає участь в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про скасування запобіжного заходу під час підготовки до розгляду апеляційних скарг обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 січня 2022 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 січня 2022 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Цим же вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України та призначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Вироком суду обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено до набрання вироком законної сили.

В клопотанні про скасування запобіжного заходу обвинувачений ОСОБА_5 просить звільнити його з-під варти до вступу вироку в законну силу з підстав істотного порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, у зв`язку з чим просив залишити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Суд, заслухавши заявлене клопотання, вислухавши думку учасників апеляційного перегляду, дослідивши їх доводи та обґрунтування дійшов таких висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 401 КПК України, суддя-доповідач протягом десяти днів після відкриття апеляційного провадження за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції вирішує інші клопотання, в тому числі щодо обрання, зміни або скасування запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1 ст. 405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою.
Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 січня 2022 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на 5 років.
Вказаним вироком обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено до набрання вироком законної сили.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Питання обґрунтованості підозри не є предметом судового розгляду, з огляду на стадію кримінального провадження, а саме, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 вже ухвалений обвинувальний вирок суду, для забезпечення виконання якого судом було застосовано запобіжний захід.
Посилання обвинуваченого на порушення судом першої інстанції порядку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки відповідно до абз. 8 п. 2 ч. 3 ст. 374 та абз. 4 п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України суд першої інстанції наділений відповідними повноваженнями, в тому числі й щодо обрання запобіжного заходу.

З матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не працює, раніше неодноразово судимий, а тому обвинувачений, перебуваючи на свободі до вступу вироку в законну силу, може переховуватися від суду, а тому застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є доцільним та необхідним, оскільки у такому випадку він застосовується, в тому числі й з метою забезпечення виконання можливо остаточного судового рішення.
Відповідно до ст. 178 КПК України суддя-доповідач враховує, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, має постійне місце реєстрації, не працює, має на утриманні малолітню дитину, 2018 року народження, що свідчить про наявність у нього певних соціальних зв`язків. В той же час, зазначені обставини не є самодостатніми підставами для зміни запобіжного заходу та не можуть нівелювати наявність ризику переховування.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження (ст. 131 КПК України).

Тому, з метою забезпечення апеляційного перегляду справи, як складової кримінального провадження, з урахуванням ризику переховування від суду, під тиском тягаря можливого відбування покарання, призначеного за вчинення тяжкого злочину, суд вважає, що відсутні будь-які правові підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який.

Відповідно до пп. а, п. 1 ст. 5 Конвенції із захисту прав людини та основоположних свобод за яким, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: (a) законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом.

У справі «Руслан Яковенко проти України» Суд зазначив, що підсудний вважається таким, що перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» пункту 1 статті 5 Конвенції, з моменту оголошення вироку судом першої інстанції, навіть якщо він ще не набрав законної сили і його можна оскаржити.

Наразі продовжує існувати вирок суду першої інстанції, яким встановлена вина обвинуваченого та призначено покарання, хоча вирок і не набрав законної сили, тому подальше тримання обвинуваченого під вартою, з урахуванням наведеного вище ризику, апеляційний суд вважає обґрунтованим, у зв`язку з чим клопотання обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 199, 331, 401, 405 КПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про скасування запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_2