Справа № 366/727/22
Провадження № 1-кп/366/132/22
У Х В А Л А

09 серпня 2022 року Іванківський районний суд Київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника потерпілих ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків Київської області клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 по справі за матеріалами кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000280 від 05 квітня 2022 року, які надійшли від Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:
У провадженні Іванківського районного суду Київської області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000280 від 05 квітня 2022 року, які надійшли від Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

06 липня 2022 року до суду прокурором Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 було подано клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_7 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

04 серпня 2022 року ОСОБА_7 був затриманий на підставі ухвали суду від 06.07.2022 року.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав своє клопотання від 06.07.2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав, викладених у ньому.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та пояснив суду, що умови цілодобового домашнього арешту не порушував, не переховувався, на свідків та потерпілих не впливав. З приводу неявки до суду повідомив, що судової повістки не отримував, а те, що поліція повідомляла про розгляд справи поліції він не вірить.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , оскільки на думку захисту ОСОБА_7 не переховувався та не має наміру переховуватися від слідства та суду, не впливав та не мав наміру впливати на потерпілих та свідків, оскільки вони вже допитані. Вважає за необхідне обрати його підзахисному запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурором необгрунтовано, зокрема те, що ОСОБА_7 впливає на потерпілих та свідків, переховується від суду, а був затриманий на підставі ухвали суду про надання дозволу на затримання з метою приводу 04.08.2022 року, за місцем свого прожавання в с. Степанівка.

Представник потерпілих ОСОБА_5 повністю підтримав клопотання прокурора, вважає, що більш м`який запобіжний захід не може забезпечити нормальну процесуальну поведінку ОСОБА_7 . Крім того, представник потерпілого звернув увагу суду на те, що під час досудового розслідування відносно ОСОБА_7 слідчим суддею Вишгородського районного суду Київської області неодноразово було застосовано примусовий привід у зв`язку з неявкою обвинуваченого в судове засідання. Така процесуальна поведінка ОСОБА_7 може зашкодити кримінальному провадженню, а саме: повному та швидкому з`ясуванню всі обставин справи, а тому є всі підстави для обрання ОСОБА_7 запобіжногого заходу у вигляді тримання під вартою.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників процесу, суд при вирішенні питання щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу виходить з наступного.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України останній є тяжким злочином.
Підставами для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання від вартою є обставини вчинення кримінального правопорушення, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, а також об`єкт, на який направлено злочинне посягання (життя та здоров`я громадян).
Крім того, необхідно врахувати тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_7 винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, наявність можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, тим самим негативно впливати на хід судового розгляду.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконного впливу на свідків, потерпілих, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Оцінивши вищевказані обставини в їх сукупності, дані про особу обвинуваченого, суспільну небезпеку кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , суд приходить до висновку про необхідність обрання обвинуваченому запобіжного заходу, саме, у вигляді тримання під вартою.

При цьому, суд вважає, що обрання обвинуваченому вказаного запобіжного заходу не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Суд вважає за необхідне обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому, оскільки застосування до обвинуваченого жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які хоча і зменшилися, але продовжують існувати на даний час, не забезпечить виконання процесуальних обов`язків, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що беззаперечно свідчить про наявність ризиків, та що під впливом тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому, він може переховуватись від суду і у такий спосіб перешкоджатиме розгляду кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Запропонований прокурором відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, який йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючими.

У відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Пунктом 5 частини 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Керуючись ст.ст. 314 - 316 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Першотравенськ Дніпропетровської області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 (тридцять) днів в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Датою закінчення дії ухвали вважати 08 вересня 2022 року, включно.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали виготовлено 09 серпня 2022 року

Суддя : ОСОБА_1