Провадження № 1-кп/947/71/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.07.2022 року

Київський районний суд м. Одеси, у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000651 від 02.08.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м.Ніспорени, Молдова, маючого середню освіту, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживавшого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 01.03.2006 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.186 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 22.12.2006 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.186, ст.69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, в силу ст.71 КК України остаточно призначене покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;

- 17.08.2018 року Малиновським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.190 КК України до штрафу в розмірі 1700 гривень;

- 27.01.2011 року Малиновським районним судом м.Одеси за ч. 2 ст.190 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 27.09.2012 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 190; ч.3 ст. 185; ч.2 ст. 186, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 09.02.2018 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 17.05.2018 Малиновським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.186; за ч.2 ст.185 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі; 25.11.2020 на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 17.11.2020 звільнений умовно-достроково від відбування покарання (невідбутий строк 1 рік 2 місяці 14 днів);

- 04.10.2021 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, в силу ст.71 КК України остаточно призначене покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України

ВСТАНОВИВ:
01.08.2021 року близько 14 годині, на дорозі біля ділянки №239 Таїровського кладовища, розташованого за адресою: м. Одеса, Таїровське кладовище, 1, ОСОБА_4 побачив незнайому йому потерпілу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виходила з цієї ділянки, на шиї якої висів золотий ланцюг з золотим хрестиком та золотим кулоном, після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на відкрите викрадення цих золотих виробів, повторно.

Після чого, приблизно о 14 годині 2 хвилини, на дорозі біля ділянки № 177 даного кладовища, розташованого за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, підійшов ззаду до ОСОБА_5 та правою рукою шляхом ривку відкрито викрав з її шиї майно потерпілої ОСОБА_5 : золотий ланцюг вагою 5,93 г.-вартістю 9500 гривень, з золотим хрестиком вагою 1,56 г.-вартістю 2500 гривень, та з золотим кулоном вагою 1 г. вартістю 1600 гривень.

З викраденим майном ОСОБА_4 втік з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 13600 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та надав наступні покази.

Дійсно, 01.08.2021 року близько 14 годині на території Таїровського кладовища, він побачив потерпілу ОСОБА_5 , яка виходила з ділянки, на шиї у потерпілої висів золотий ланцюг з золотим хрестиком та золотим кулоном, після чого він вирішив відкрито викрасти у потерпілої золоті вироби. Після чого, він відразу підійшов ззаду до потерпілої та правою рукою шляхом ривку зірвав з її шиї золоті прикраси: золотий ланцюг з золотим хрестиком та з золотим кулоном. З викраденим майном він втік з місця вчинення кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Він згоден з вартістю викраденого ним майна та згоден, що спиричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 13600 гривень.

У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати та просив розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому злочині визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особу. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особу, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Визначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, і вважає, що необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, покарання йому слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.186 КК України.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 04.10.2021 року, який набрав законної сили 04.11.2021 року, засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, відповідно до ст.71 КК України остаточно призначене покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів суд вважає, що покарання йому необхідно призначити відповідно до ч.4 ст.70 КК України, оскільки з матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 скоїв злочин по даному кримінальному провадженню до постановлення попереднього вироку, тобто до постановлення вироку Малиновського районного суду м.Одеси від 04.10.2021 року.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходив з положень ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Арешт у кримінальному провадженні не накладався.

Керуючись ст.ст.349 ч.3, 337, 370, 371, 373-376 КПК України , суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 04.10.2021 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 03.09.2021 року.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1