Провадження № 1-кс/752/4432/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2022 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002290 від 27.09.2022, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянина України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючої, незаміжньої, раніше судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0002290 від 27.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 4 ст.185 КК України. Клопотання погодив прокурор Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 .
Клопотання обґрунтоване тим, що слідчими Слідчого відділу Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002290 від 27.09.2022 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що що ОСОБА_4 , будучи засудженою за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не стала та, під час дії воєнного стану на території України, вчинила повторно новий корисливий злочин за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 , 27.09.2022, приблизно о 19 год. 40 хв., перебуваючи в залі приміщення гіпермаркету «Ашан», за адресою: м. Київ, пр-т А. Глушкова, 13б, з прямим умислом, тобто, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи настання останніх, діючи таємно, умисно, повторно, вирішила вчинити умисний корисливий злочин проти власності, а саме: викрасти майно, що належить ТОВ«Ашан Україна Гіпермаркет» (). Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно ОСОБА_4 , приблизно о 19 год. 40 хв., 27.09.2022 року, перебуваючи в залі приміщення гіпермаркету «Ашан», звернула увагу на товар, який містився на полицях у вказаному гіпермаркеті, доступ до якого був вільним, а саме: св. Ошийок Б/к, вагою 2,602 кг., вартістю 472 грн., 59 коп. без ПДВ; гензво флакон с/ч, у кількості 1 одиниці, вартістю 208 грн., 25 коп. без ПДВ; кава розчин КН2Г, у кількості 7 одиниць, вартістю 34 грн. 42 коп. без ПДВ; форель стейк, вагою 0,672 кг., вартістю 380 грн. 24 коп. без ПДВ; форель стейк, вагою 1,148 кг., вартістю 649 грн. 58 коп. без ПДВ.
Загальна сума товару без урахування ПДВ становить 1745 грн. 07 коп.
В подальшому в приміщенні гіпермаркету «Ашан», ОСОБА_4 , впевнившись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, помістила даний товар до власного сумки, яка у неї була при собі.
Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення вищевказаного товару, загальна вартість якого становить 1745 грн. 07 коп. (без ПДВ)., ОСОБА_4 , з викраденим майном направився до виходу з гіпермаркету «Ашан», однак виконавши всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, а саме: пройшовши з викраденим майном повз торгівельні каси, остання не довела свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від її волі, оскільки пройшовши лінію кас та вийшовши за її межі, була зупинена працівником служби охорони даного гіпермаркету.

Своїми умисними, протиправними діями, що виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно, ОСОБА_4 намагалась завдати ТОВ«Ашан Україна Гіпермаркет» (), матеріальної шкоди на загальну суму 1745 грн. 07 коп. (без ПДВ).
28.09.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

На обґрунтування необхідності застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилається на ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування.
На підставі зазначеного слідчий просить застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити. Пояснив, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, є обґрунтованою та доведеною належними доказами. Ризики, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, є доведеними.
Захисник підозрюваної проти задоволення клопотання заперечувала. Пояснила, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, є необґрунтованою; ризики, про існування яких вказано у клопотанні слідчого, є недоведеними. Просила застосувати до підозрюваної запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт.
Підозрювана заперечила проти задоволення клопотання, просила застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Встановлено, що слідчими Слідчого відділу Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002290 від 27.09.2022 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.
28.09.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Отже, відповідно до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_4 має статус підозрюваної у цьому кримінальному провадженні і щодо неї може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, який відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжкого, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження встановлені ст. 132 КПК України.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Щодо обґрунтованості підозри.
Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтована підозра», при оцінці цього питання слід звернутись до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошується, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього матеріали кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_4 могла вчинити зазначений вище злочин.
Підставами для обґрунтованої підозри про те, що ОСОБА_4 вчинила зазначене кримінальне правопорушення, є відомості, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах кримінального провадження, зокрема: протоколом огляду місця події, протоколи допитів свідків; протокол; інші відомості, долучені до матеріалів клопотання.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у слідчого судді матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.
Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.
Слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрювана ОСОБА_4 може вчинити дії, передбачені пунктами 1,5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованим з таких підстав. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, який відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжкого, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років. Вказана обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Зазначене узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Слідчий суддя, враховуючи тяжкість та характер злочину у вчинені якого підозрюється ОСОБА_4 , особу підозрюваноїї, не виключає, що підозрювана, з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе здійснити дії з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду.
Оцінюючи наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує спосіб та обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину. Також слідчий суддя приймає до уваги відомості про те, що ОСОБА_4 раніше судиму 29.03.2021 вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

За таких обставин, на переконання слідчого судді ризик вчинити інше кримінальне правопорушення є доведеним.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також на виконання вимог ст. 178 КПК України на підставі наданих сторонами матеріалів враховує такі обставини: вік підозрюваної, стан здоров`я, репутацію та майновий стан.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину та доведених стороною обвинувачення двох ризиків, відомостей щодо особи підозрюваної, на даному етапі кримінального провадження, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості даного кримінального провадження.
Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрювано ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою прокурор на основі наданих доказів не довів обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, які доведені прокурором у судовому засіданні. У зв`язку із цим у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 слід відмовити.
Оскільки при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не довів обставину, передбачену пунктом 3 ч. 1 цієї статті, то слідчий суддя, керуючись ч. 4 ст. 194 КПК України, враховуючи встановлені обставини, наведені вище, щодо вчинення кримінального правопорушення та особи підозрюваного, дійшов висновку про наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покладання на підозрювану ОСОБА_4 обов`язків, передбачених частиною п`ятою цієї статті, а саме: - прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;- не відлучатись із населеного пункту, де вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним прокурором ризикам (п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України) та забезпечення належної процесуальної поведінки, виконання покладених на підозрювану ОСОБА_4 обов`язків, є необхідним та достатнім застосування щодо останньої запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місце її фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
При визначенні строку, на який на підозрювану покладаються зазначені вище обов`язки, з передбаченого ч. 5 ст. 195 КПК України переліку, слідчий суддя враховує, що обов`язки можуть бути покладені на підозрювану на строк не більше двох місяців, а також те, що досудове розслідування відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Таким чином, зазначені вище обов`язки слід покласти на підозрювану в межах строку досудового розслідування, тобто до 28.11.2022 року, включно.
Керуючись ст. 132, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 395 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання залишити без задоволення.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за місце її фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, тобто по 28.11.2022 року, включно.
Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;
- не відлучатись із населеного пункту, де вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у кримінальному провадженні;
- здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Голосіївської окружної прокуратури м.Києва.
Строк дії ухвали до 28.11.2022 року включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали проголошено 04.10.2022 року о 17.15 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1