Провадження № 1-кп/127/1196/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2022 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001128 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Медвеже Вушко Вінницького району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2021 року близько 14:29 год. ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Citroen Jumpy», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по проїзній частині вулиці К. Коріатовичів в місті Вінниці зі сторони вулиці Р. Скалецького. В районі електроопори № 20, під час виконання маневру розвороту ліворуч на нерегульованому перехресті з вулицею М. Кішки, ОСОБА_5 не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не надав переваги у русі пішоходу ОСОБА_7 , який перетинав проїзну частину вул. М. Кішки по умовній лінії тротуару, справа-наліво по напрямку руху автомобіля. Внаслідок цього ОСОБА_5 з необережності, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 .
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді вторинно-відкритого уламкового двохкісточкового перелому лівої гомілки зі зміщенням та підвивихом стопи дозовні, забою та садна обох колінних суглобів та правого ліктьового суглобу. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 964/980 від 21.10.2021 року, вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.
Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи № СЕ-19/102- 21/12666-ІТ від 06.09.2021 року, в ситуації, яка склалася, водій автомобіля «Citroen Jumpy», д.н.з. НОМЕР_2 , мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом виконання вимог п.п. 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху України. При цьому в діях водія ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам п. п. 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
За вищевикладених обставин водій ОСОБА_5 порушив вимоги п. п. 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху України, де зазначено:
п. 10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
п. 16.2 - на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.
Невідповідність дій водія ОСОБА_5 вимогам п. п. 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху України знаходяться у причинному зв`язку з наслідками даної дорожньо-транспортної пригоди.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину при зазначених вище обставинах визнав повністю, надав суду наступні показання. 12 серпня 2021 року він виїжджав від військового госпіталю на своєму автомобілі марки «Citroen Jumpy», д.н.з. НОМЕР_2 , робив розворот. Під час цього він не помітив пішохода та скоїв на нього наїзд на проїжджій частині зустрічної смуги руху. Почувши крик, він зупинився. Потерпілий лежав попереду його автомобіля, перебував у свідомості. Він викликав швидку допомогу. В подальшому приїхала швидка та поліція.

Ввечері того ж дня він приїжджав в лікарню до потерпілого, а через два тижні знову приїздив, запитував родичів ОСОБА_7 , чи може він чимось допомогти. Останні відповідали йому, що його допомога не потрібна, в них все є.

Свою вину він визнає повністю.

В судовому засіданні були досліджені документи, надані сторонами кримінального провадження, а саме:

- витяг з ЄРДР;

- протокол огляду місця ДТП від 12.08.2021 року;

- протокол огляду предмету від 13.08.2021 року, відповідно до якого слідчий оглядав відеозапис з камер спостереження, на якому зафіксована подія ДТП;

- висновок експерта № СЕ-19/102-21/12666-ІТ від 06.09.2021 року, відповідно до якого в ситуації, яка склалася, водій автомобіля «Citroen Jumpy», д.н.з. НОМЕР_2 , мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом виконання вимог п.п. 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху України. При цьому в діях водія ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам п. п. 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди;
- висновок експерта № 2783 від 22.10.2021 року;
- висновок експерта № 2320 від 25.08.2021 року;
- висновок експерта № 964/980 від 21.10.2021 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді вторинно-відкритого уламкового двохкісточкового перелому лівої гомілки зі зміщенням та підвивихом стопи дозовні, забою та садна обох колінних суглобів та правого ліктьового суглобу. Вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 , а саме: вторинно відкритий уламковий двохкісточковий перелом лівої гомілки зі зміщенням та підвивихом стопи дозовні належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я; забій та садна обох колінних суглобів та правого ліктьового суглоба належать до легких тілесних ушкоджень;
- висновок експерта № СЕ-19/102-21/12018-ІТ від 16.09.2021 року;
- копії посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу;
- виписки, чеки, квитанції, долучені до позовної заяви;

- розрахунок страхового відшкодування, долучений до відзиву на позов;

- поліс страхування;

- фіскальні чеки від 17.05.2022 року та від 27.05.2022 року.

З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання.

Зокрема судом враховано, що ОСОБА_5 в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання компрометуючих даних не надходило, за місцем роботи характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд вважає повне визнання вини, щире каяття, наявність на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді обмеження волі. Враховуючи, що злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , є необережним злочином, суд вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Суд також вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки умисне порушення обвинуваченим ПДР України призвело до необережних, але досить тяжких наслідків у вигляді травмування людини.

Суд вважає, що процесуальні витрати по проведенню експертиз слід покласти на обвинуваченого, оскільки вони були зумовлені розслідуванням вчиненого ним злочину, а також необхідно вирішити долю речових доказів в порядку ст. 100 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_7 подав цивільний позов до ОСОБА_5 та до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»» про стягнення майнової шкоди та відшкодування моральної шкоди. Свої позовні вимоги мотивував тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є ОСОБА_5 він отримав тілесні ушкодження, був змушений лікуватися стаціонарно та витрачати кошти на лікування.

Цивільний позивач ОСОБА_7 просив суд стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»» матеріальну шкоду в сумі 17241,05 грн., яка включає в себе витрати на лікування.

Отримані травми спричинили йому фізичний біль, страждання, внаслідок ДТП був порушений звичний ритм його життя, він відчував постійні болі. Моральну шкоду позивач оцінив у 50000 грн. та просив суд стягнути її з ОСОБА_5 .

Також, ОСОБА_7 просив стягнути з ОСОБА_5 на його користь витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн.

До суду надійшов відзив на позовну заяву ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»». Цивільний відповідач вважає необґрунтованою матеріальну шкоду завдану потерпілому. Відповідач - страхова компанія просить суд відмовити у задоволенні позову до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»» та розглянути справу у відсутність представника.

Представник потерпілого ОСОБА_6 просив суд позов задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення позову.

Захисник ОСОБА_4 просив суд задовольнити позов частково.

Обвинувачений ОСОБА_5 позов визнав частково.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Потерпілим ОСОБА_7 надано суду документи, які підтверджують витрати на лікування на суму 17241,05 грн. Те, що придбані потерпілим ліки призначені були лікарями в зв`язку з його лікуванням після ДТП, підтверджується наданими медичними документами. Однак, до позову долучені квитанції про сплату благодійних внесків на суму 1800 грн. та 100 грн. Оскільки, такі платежі не були обов`язковими та не пов`язані з лікуванням потерпілого внаслідок ДТП, то в цій частині позову слід відмовити. Таким чином, позов в частині понесених витрат на лікування підлягає до часткового задоволення на суму 15341,05 грн.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди потерпілому, суд враховує положення Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 р., зокрема п. 4, який встановлює, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. А також п. 9 вказаної Постанови, згідно якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Виходячи із наведеного суд вважає, що потерпілий зазнав певних моральних страждань внаслідок ДТП та має право на відшкодування такої шкоди. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що потерпілим моральна шкода оцінена вірно - в 50000 грн. та вважає, що ця сума підлягає стягненню на його користь.

Враховуючи, що позивачем не було надано суду документів, які підтверджують сплату витрат на правову допомогу, то суд вважає, що у позовній вимозі позивача про стягнення на його користь витрати на правову допомогу слід відмовити, оскільки наявність лише договору між потерпілим та адвокатом не свідчить про те, що послуги адвоката були оплачені .

Відповідно до полісу № ЕР-202848812 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіль марки «Citroen Jumpy», д.н.з. НОМЕР_2 , 17.02.2021 року був застрахований, на момент ДТП вказаний поліс діяв.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Вказаний Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди.

За правилами Закону України «Про страхування» страхове відшкодування здійснюється страховиком. При настанні страхового випадку страховик виплачує страхове відшкодування відповідно до норм чинного законодавства та договору страхування.

Згідно п. 1.12 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Враховуючи викладене, майнова шкода заподіяна здоров`ю потерпілого підлягає стягненню з ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»», оскільки згідно з полісом ЕР № 202848812 від 17.02.2021 року страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілого становить 260000 грн., що не перевищує суми, витраченої потерпілим на лікування.

При вирішенні питання щодо стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Враховуючи, що шкода, заподіяна здоров`ю ОСОБА_7 , відповідно до наданих документів складає 15341,05 грн., франшиза в сумі 2600 грн. має бути оплачена ОСОБА_5 , стягненню зі Страхової компанії підлягає майнова шкода заподіяна здоров`ю відповідно в сумі 12741,05 грн., сума в якості відшкодування моральної шкоди зі Страховика складає 637,05 грн. Решта визначеної судом моральної шкоди, з врахуванням уже сплаченої ОСОБА_5 частини шкоди на користь ОСОБА_7 відповідно до квитанцій від 17 та 27 травня 2022 року, підлягає стягненню з ОСОБА_5 в сумі 46862,95 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України та ст. 65 КК України, ст. 1194 ЦК України, ст. 1, 3, 22, 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком два роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати по проведенню експертиз в сумі дві тисячі п`ятдесят дев`ять гривень 44 копійки на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.08.2021 року, на автомобіль марки «Citroen Jumpy», д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , водійське посвідчення серії НОМЕР_4 - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

автомобіль марки «Citroen Jumpy», д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , водійське посвідчення серії НОМЕР_4 , які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 залишити останньому;

диск з відеозаписом з камер спостереження, який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити там же.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»» на користь ОСОБА_7 12741,05 грн. (дванадцять тисяч сімсот сорок одну гривню 05 копійок) матеріальної шкоди та 637,05 грн. (шістсот тридцять сім гривень 05 копійок) відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 2600 грн. (дві тисячі шістсот гривень) франшизи, 46862,95 грн. (сорок шість тисяч вісімсот шістдесят дві гривні 95 копійок) відшкодування моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя :