Справа № 347/1808/22
Провадження № 1-кп/347/258/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Косів кримінальне провадження №0000178 внесене 06.11.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 199, ч.1 ст.204 КК України
в с т а н о в и в :
В провадженні Косівського районного суду перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 199, ч.1 ст.204 КК України.
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 надійшов до суду з угодою про визнання винуватості, укладеною 13 жовтня 2022 року між прокурором Косівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000178 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.11.2021 року.
Під час розгляду питання про затвердження годи про визнання винуватості, обвинувачена ствердила, що угода укладена нею добровільно, зміст угоди вона розуміє, беззастережно визнала себе винуватою, в інкримінованих їй правопорушеннях, однак сплатити обумовлений в угоді штраф немає можливості. У зв`язку з цим, просила відмовити у затвердженні угоди, що надійшла до суду разом із обвинувальним актом щодо неї.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 , з огляду на позицію обвинуваченої, про неможливість сплатити суму штрафу, як покарання обумовлене в угоді сторонами, просив відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, зазначив, що оскільки позиція обвинуваченої змінилась, і вона не має можливості сплатити суму штрафу обумовлену в угоді, як вид покарання, то підстав для затвердження угоди про визнання винуватості немає. З цих підстав в затвердженні угоди про визнання винуватості просив відмовити, а судове провадження щодо ОСОБА_4 продовжити в загальному порядку зі стадії підготовчого судового засідання, без повернення обвинувального акту, з підстав закінчення досудового розслідування.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладення угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваної про повне розуміння нею її процесуальних прав, добровільності та обставин, які примусили обвинувачену погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, суд вважає, що в затвердженні вказаної угоди необхідно відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Згідно ч.1 ст.472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначається, в тому числі і беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням.
Відповідно до ч.ч.6, 7 ст.474 КПК України суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди у разі необхідності суд має право витребовувати документи, у тому числі скарги підозрюваного чи обвинуваченого, подані ним під час кримінального провадження, та рішення за наслідками їх розгляду, а також викликати в судове засідання осіб та опитувати їх. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.
Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» № 13 від 11.12.2015 року, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти рішення про відмову у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, та продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення.
Судом встановлено, що умови наданої угоди про визнання винуватості суперечать вимогам Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, а також не відповідають інтересам суспільства.
Так, під час встановлення особи обвинуваченої в підготовчому судовому засіданні, ОСОБА_4 ствердила, що на даний час вона не працює, та не може сплатити обумовлену в угоді суму штрафу.
Проте в угоді, сторони погодилися на призначення покарання:
- за ч.1 ст.199 КК України на підставі ст. 69 КК України штраф в розмірі 5100 (п`ять тисяч сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що становить 86 700 грн., без конфіскації майна;

- за ч.1 ст. 204 КК України штраф у розмірі 5000 (п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що становить 85 000 гривень (вісімдесят п`ять тисяч гривень) з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 5100 (п`ять тисяч сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що становить 86 700 грн. з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

З огляду на зазначене, оскільки обвинувачена не працює, та не може сплатити суму штрафу обумовлену в угоді, суд вбачає очевидну неможливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань, що відповідно до п. 5 ч. 7 ст. 474 КПК України є підставою для відмови у затвердженні угоди.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що подана до суду угода про визнання винуватості не підлягає затвердженню, з підстав суперечності її умов вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства та інтересам суспільства.
Оскільки угоду про визнання винуватості було укладено під час досудового розслідування, а прокурором в підготовчому судовому засіданні заявлено клопотання, про відсутність підстав для повернення обвинувального акту внаслідок фактичного закінчення досудового розслідування, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає розгляду в загальному порядку, зі стадії підготовчого судового засідання.
Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст. ст. 314, 369-372, 468-474 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
У затвердженні угоди про визнання винуватості укладеної 13 жовтня 2022 року між прокурором Косівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000178 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.11.2021 року - відмовити.
Продовжити судове провадження у загальному порядку зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1