Справа № 545/3759/22
Провадження № 1-в/545/872/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області подання державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» про умовно-дострокове звільнення засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, м. Стаханов, Луганської області, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 . Зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;
раніше судимого: 1) 06.06.2002 року Стахановським міським судом Луганської області за ст.ст.186 ч.3, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 2) 13.05.2004 року Стахановським міським судом Луганської області, за ст.ст.186 ч.2, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 3) 13.07.2006 року Києво-Святошинським районним судом Київської області, за ст.185 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі. Звільнений 20.03.2007 року за відбуттям строку покарання з Писчанської виправної колонії (№59); 4) 22.08.2007 року Стахановським міським судом Луганської області за ст.ст.186 ч.2, 198, 70, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки; 5) 02.04.2008 року Стахановським міським судом Луганської області, за ст.ст.309 ч.1, 71 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 08.11.2012 року за відбуттям строку покарання з Ольшанскьої виправної колонії (№53); 6) 08.08.2010 року Стахановським міським судом Луганської області, за ст.ст.185 ч.2, 71 КК України до 2 років позбавлення волі; 7) 07.11.2013 Шахтарським міським судом Донецької області за ст.185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі;
засудженого: 11.02.2020 року Оболонським районним судом м. Києва за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. Зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 26.06.2019 року по 29.06.20119 року, -

встановив:

Адміністрація державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» звернулась до суду із поданням про застосування щодо засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що він відбув встановлені законом строку покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений направив до суду заяву, відповідно до якої подання підтримав та просив задовольнити, розгляд клопотання прохав провести без його участі.

Представник ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» подав заяву до суду, в якій прохав подання розглядати без його участі.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив.

Суд, врахувавши думки прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, проходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 1/2 строку покарання.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Як встановлено судом ОСОБА_4 засуджений 11.02.2020 року Оболонським районним судом м. Києва за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. Зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 26.06.2019 року по 29.06.20119 року.
Початок строку відбування покарання 22.02.2020 року, кінець строку відбування покарання 08.02.2023 року.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з
11.02.2020 року. За час утримання в ДУ «Київський слідчий ізолятор» характеризувався негативно. За порушення режиму тримання один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, до праці не залучався.
З 21.08.2020 року відбував покарання в ДУ «Харківський слідчий ізолятор». За час відбування покарання характеризується посередньо. Заохочень та стягнень не мав.
З 08.09.2020 року відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100). За час відбування покарання характеризується позитивно. За порушення режиму тримання 12 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності. В ході проведеної профілактично-розяснювальної роботи засуджений ОСОБА_4 зробив висновки. На даний час характеризується позитивно. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених КВК України та ПВР установи, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці заохочувався 7 разів.
Протягом відбування строку покарання засуджений ОСОБА_4 був працевлаштований підсобним робітником та прибиральником в конторах, готелях та інших установах, прибиральником виробничих приміщень.
Вину у скоєному злочині визнав повністю, щиро розкаювався.
Відповідно до висновку начальника відділення СПС лейтенанта внутрішньої служби погодженого заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи ДУ «Темнівська виправна колонія (№100) ОСОБА_4 за час відбування покарання довів свого виправлення.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Водночас, передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання і державні органи, які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого та суд не мають підходити до цього питання формально.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Аналізуючи встановлені обставини, суд вважає, що засуджений відбув Ѕ строку основного покарання, але не довів своє виправлення, поведінка засудженого не була стабільно позитивною протягом всього строку відбування покарання, враховуючи, що він мав 13 стягнень, а тому ОСОБА_4 не заслуговує на умовно-дострокового звільнення від відбуття невідбутої частини покарання.
Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання не довів своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України, а відтак в задоволенні подання державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» про умовно-дострокове звільнення слід відмовити.

Керуючись ст. 537 КПК України, суд:

ухвалив:

У задоволенні подання державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1