Справа № 442/36/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/333/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2022 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.04.2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:

вищевказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 та зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі

Суд першої інстанції мотивує своє рішення тим, що підстав для перерахування ОСОБА_7 терміну попереднього ув`язнення в розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно ч.5 ст.72 Кримінального кодексу України законної сили немає, оскільки початок строку відбування покарання 16.11.2019 року, тобто після внесення змін до КК України, а час скоєння злочину та час винесення вироку, на які посилається ОСОБА_7 не можуть братись до уваги.

Не погоджуючись з рішенням суду захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 та засуджений ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

Захисник засудженого ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 задоволити повністю.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною.

Зазначає, що згідно вироку Червоноградського міського суду від 14 грудня 2020 року у справі № 459/57/17 ОСОБА_9 був засуджений за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. На підставі п. 4 ст. 70 КК України йому частково було приєднане невідбуте покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 27 квітня 2020 року у справі № 460/3654/20 та зараховано у строк покарання частково відбуте покарання за цим вироком. У той же час, Солом`янський районний суд міста Києва, призначаючи покарання ОСОБА_10 , на підставі ст. 71 КК України частково приєднав невідбуте покарання за вироком Червоноградського від 12 травня 2015 року у справі № 459/1024/15-к. Даним вироком ОСОБА_9 визнаний винним за вчинення кримінальних правопорушень за ч.1 та ч. 2 ст. 185 КК України, які він вчинив 10 та 12 лютого 2015 року відповідно. На даний час ОСОБА_9 відбуває покарання за ряд вчинених кримінальних правопорушень, за які він визнаний винним трьома вироками судів. Два правопорушення за які він відбуває покарання вчиненні ним в період дії Закону 838-VIII від 26.11.2015. В межах кримінальної справи, яка завершилася вироком Солом`янського районного суду м. Києва йому обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На думку сторони захисту, переживаюча (ультраактивна) дія матиме місце у випадку, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року, її було визначено покарання на підставі ст. 70 КК України, причому незалежно від того у якому кримінальному проваджень, був застосований запобіжний захід.

Засуджений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить зарахувати йому згідно ч.5 ст.72 КК України (в редакції ЗУ №838-VIII) попереднє ув`язнення з 16 листопада 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі по вступ в законну силу вироку у справі 459/57/17, тобто по 14 січня 2021 року.

Вважає оскаржувану ухвалу передчасною, необґрунтованою, немотивованою, винесеною з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, неповнотою судового розгляду, що тягне за собою незаконність самої ухвали.

Вказує, що його засуджено за злочин вчинений 28 листопада 2016 року, тому згідно практики Верховного Суду, викладеної в постанові ВС від 29 серпня 2018 року у справі №663/537/17, просить зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 16.11.2019 по 14.01.2020.

Колегія суддів заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення присутніх учасників процесу, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Так, вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 12 травня 2015 р. по справі №459/1024/15-к ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України, та призначено покарання за ч.1 ст. 185 КК України 1 (один) рік позбавлення волі; за ч.2 ст. 185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі та на підставі ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання 3 (три) роки позбавлення волі. Застосовано до засудженого ОСОБА_7 ст. 75 КК України та звільнено його від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 27.04.2020 по справі №760/3654/20 ОСОБА_7 засуджено за злочин, передбачений ч.1 ст.115 КК України, вчинений 15.11.2019 до покарання у виді позбавлення волі строком на сім років, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 12 травня 2015 р. до покарання, встановленого цим вироком та визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 7 років та 1 місяця позбавлення волі.

Зараховано в строк відбуття покарання за даним вироком строк затримання та строк тримання ОСОБА_7 під вартою починаючи з 16 листопада 2019 року із розрахунку день за день до набрання вироком законної сили.

Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 14.12.2021 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.185 КК України за злочин, вчинений 28.11.2016 та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 27 квітня 2020 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 7 (семи) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Зараховано в строк покарання частково відбуте покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 27 квітня 2020 року з 16.11.2019 по 13.12.2020 включно. Строк відбуття покарання за даним вироком постановлено рахувати з 14.12.2020.

Згідно наявної у матеріалах справи довідки ДУ «Дрогобицької виправної колонії «№40» від 11.03.2022 №7/814 (а.с.8), ОСОБА_7 відбуває покарання в ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)» з 23.04.2021; засуджений 27.04.2020 Солом`янським районним судом м.Києва за ч.1 ст.115, ст.71 КК України до 7 років 01 місяців позбавлення волі, вирок набрав законної сили 27.05.2020; 14.12.2020 Червоноградським міським судом Львівської області за ч.2 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до 7 років 02 місяців позбавлення волі. Вирок суду набрав законної сили 28.02.2021. Початок строку покарання 16 листопада 2019 року.

Щодо доводів апеляційних скарг засудженого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_7 засуджено за злочин вчинений 28 листопада 2016 року, тому слід зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 16.11.2019 по 14.01.2020 та що слід врахувати в даному випадку переживаючу (ультраактивну) дію закону у часі, то вони не ґрунтуються на законі.

Відповідно до п.108 Правового висновку Верховного суду від 29.08.2018 по справі №663/537/17, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, у період дії Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року (до 20 червня 2017 року) ОСОБА_7 в місцях попереднього ув`язнення не перебував.

Також апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_7 , засудженому Червоноградським міським судом Львівської області вироком від 14.12.2022 за злочин, вчинений ним 28.11.2016 (справа № 459/57/17) у кримінальному провадженні № 0002491 за ч.2 ст.185 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не обирався.

Зважаючи на вище вказане, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про застосування положень КК України в редакції Закону 2046-VIII, яка передбачає зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку як день за день.

Висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні клопотання засудженого про застосування до нього Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 та зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі є правильним і доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність при розгляді подання, які б вплинули на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, не встановлено.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не містить правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, а отже є необґрунтованою.

Висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Ухвала Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 квітня 2022 року відповідає вимогам ст.370 КПК України, підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 квітня 2022 року залишити без змін, а апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено о 09 год. 05 хв. 31 травня 2022 року.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4