Справа № 204/6259/22
Провадження № 1-кп/204/585/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2022 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000384 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 червня 2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця мікрорайону Алмазний, м. Ровеньки, Луганської області, громадянина України, маючого середню освіту, не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні нікого не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:
-24 жовтня 2013 року Свердловським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді восьми років позбавлення волі;
-01 липня 2016 року Первомайським міським судом Харківської області за ст. 391 КК України до покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк покарання за вироком Свердловського міського суду Луганської області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185, ст. 70 КК України, остаточно призначено покарання у виді п`яти років п`яти місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:

Будучи раніше судимою особою за вчинення умисних кримінальних правопорушень, в тому числі за злочини проти життя та здоров`я особи, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та став на шлях вчинення нового умисного злочину проти авторитету органів державної влади.
ОСОБА_3 ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 11 квітня 2021 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000261 від 04 квітня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України, та поміщено до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4», що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, буд. 80 (Далі ДУ «ДУВП №4»). 07 липня 2021 року обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні Західною окружною прокуратурою скеровано до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська.
10 червня 2022 року, приблизно о 10 годині 50 хвилин, перебуваючи на своєму робочому місці, на добовому чергуванні молодший інспектор 2-ї категорії відділу режиму та охорони ОСОБА_5 , дотримуючись режиму утримання ув`язнених ДУ «ДУВП №4», керуючись Наказом Міністерства юстиції України №73/5ДСК від 17 березня 2015 року «Про затвердження інструкції із забезпечення режиму охорони і нагляду за особами, які тримаються у слідчих ізоляторах Державних кримінально-виконавчих служб України», своїми посадовими обов`язками, №4/15/19 від 10 червня 2021 року, затверджений начальником Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» підполковником внутрішньої служби ОСОБА_6 , виконував обов`язки конвоювання ув`язнених. Цього ж дня, приблизно о 10 годині 53 хвилин проводячи конвоювання ув`язнених на першому поверсі шостого корпусного відділення ДУ «ДУВП № 4», будучи відповідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», співробітником правоохоронного органу, а саме установи виконання покарань - ДУ «ДУВП (№4)», перебуваючи у трудових відносинах з даною установою на підставі наказу начальника установи ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» підполковника поліції ОСОБА_7 №76/ОС-22 від 19 квітня 2022 року, та за характером займаної ним посади молодший інспектор 2-ї категорії відділу режиму та охорони ДУ «ДУВП (№4)», перебуваючи в коридорі шостого корпусного відділення, побачив як з запасного виходу, що був розташований від потерпілого з правого боку та веде до 8 корпусного відділення вийшов ув`язнений ОСОБА_3 , який тримав у руці предмет зовні схожий на лезо від канцелярського ножа.
В той же час, ОСОБА_3 , який перебував в коридорі біля запасного виходу, керуючись раніше виниклим прямим умислом поєднаним із спеціальним мотивом, а саме у зв`язку із виконанням працівником правоохоронного органу яким і являється молодший інспектор 2-ї категорії відділу режиму та охорони ОСОБА_5 , своїх службових обов`язків, що виразилось в тому, що раніше цього ж дня останній зробив усне зауваження обвинуваченому ОСОБА_3 , що і слугувало причиною виникнення неприязного ставлення ним до ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, перебуваючи у безпосередній близькості з потерпілим молодшим інспектором 2-ї категорії відділу режиму та охорони ДУ «ДУВП №4» ОСОБА_5 , який перебував у форменому одязі, під час виконання ним своїх службових обов`язків та у зв`язку із цим, тримаючи в правій руці лезо наніс один удар в область обличчя, а саме лівої щоки потерпілому, після чого продовжуючи свої злочинні дії, тримаючи у правій руці лезо, наніс ще один удар в область правої руки, а саме в область правого плеча потерпілого молодшого інспектора 2-ї категорії відділу режиму та охорони ОСОБА_5 . В результаті чого, ув`язненим ОСОБА_3 згідно висновку експерта судово медичної експертизи № 1505е потерпілому молодшому інспектору 2-ї категорії відділу режиму та охорони ДУ «ДУВП №4» ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна на лівій щоці в проекції носо-губної складки ліворуч двох різаних ран по передній та передньо-зовнішній поверхні правого плеча у нижній третині відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Протиправні дії ув`язненого були припинені приблизно о 10 годині 55 хвилин трьома уповноваженими особами ДУ «ДУВП (№4)» в момент вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення проти авторитету органів державної влади, перебуваючи у шостому корпусному відділенні ДУ «ДУВП №4».
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиросердно розкаявся. Суду надав показання, що 10 червня 2022 року в приміщенні Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» на 1 поверсі 6 відділення. Між ним та потерпілим виникла словесна перепалка з особистих причин. Він та потерпілий не зрозуміли один одного, він був не правий. Він розумів, що перед ним знаходився працівник Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4», та який є службовою особою. Ним було завдано тілесні ушкодження саме посадовій особі, у зв`язку з виконанням потерпілим його службових обов`язків. Потерпілий зробив йому зауваження, він йому відповів нецензурною лайкою. Він наніс тілесні ушкодження потерпілому, оскільки той його вивів із рівноваги. Він наніс ушкодження потерпілому, а саме порізав йому руку та плече, а також ліву щоку. Він наніс потерпілому два удари лезом, яке було у нього із собою.
Від потерпілого ОСОБА_5 до суду надійшла заява, в якій останній просив провести судовий розгляд без йогоучасті. Проти розгляду кримінального провадження за ст. 349 КПК України не заперечував. Цивільний позов до суду подавати не буде. Просив призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.
Інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, не досліджувались в судовому засіданні, у зв`язку з визначенням порядку та обсягу дослідження доказів, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки обставини вчиненого кримінального правопорушення ніким не оспорюються.
Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися у вчиненні умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вірно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 345 КК України.
Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: щире каяття обвинуваченою у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, раніше неодноразово судимого, не працюючого, на утриманні нікого не маючого, згідно характеристики наданої Державною установою «Дніпровська установа виконання покарань № 4» характеризується негативно, схильний до нападу, маючого стягнення за порушення режиму утримання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуваючого.
Також суд звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_3 був неодноразово засуджений, в тому числі за кримінальні правопорушення проти правосуддя, та він неодноразово відбував призначені покарання реально, однак позитивного впливу на поведінку ОСОБА_3 це не дало, оскільки останній на шлях виправлення не став та продовжив здійснювати протиправну діяльність.
За таких обставин обмеження порядку реалізації кримінальної відповідальності наглядовими та соціально-виховними заходами буде очевидно недостатнім для реальної корекції соціальної поведінки обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням.
Без відбування обвинуваченим покарання такі заходи не здатні забезпечити реалізацію визначеної у ст. 50 КК України мети, захистити права і свободи інших осіб від протиправних посягань, а відтак застосування щодо обвинуваченого ст. 75 КК України не сприятиме досягненню справедливого балансу між його правами та свободами й інтересами держави та суспільства.
Зважаючи на ці обставини в сукупності з характером встановлених конкретних дій винного, суд вважає неможливим досягнення мети попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що справедливим для ОСОБА_3 є покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 345 КК України у виді реального позбавлення волі. Цей захід примусу внесе корективи в соціально-психологічні властивості засудженого, нейтралізує негативні наслідки та змусить додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність і позбавить можливості вчиняти нові кримінальні правопорушення. Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Призначення обвинуваченому одного з основних покарань у вигляді обмеження волі не буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Підстав для призначення обвинуваченому покарання з застосуванням положень ст. 69 КК України суд не вбачає.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
Речові докази:
- лезо канцелярського ножа, який після проведення експертизи було поміщено та опечатано до спец пакету № ЕХР0290606, який зберігається в камері схову ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, квитанція № 3572 знищити;
- кофту темно зеленого кольору військового типу, марлевий тампон зі змивами, які зберігаються в камері схову ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, квитанція № 3554 знищити.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1