Справа № 385/326/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.04.2022 року слідчий суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Гайворонського відділу Голованівської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
старшого слідчого СВ Відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5
та його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши клопотання сторони кримінального провадження - старшого слідчого СВ Відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Гайворонського відділу Голованівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 10.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ,

встановив:

до Гайворонського районного суду Кіровоградської області звернувся старший слідчий відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_4 з клопотаннням, погодженим з прокурором Гайворонського відділу Голованівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 10.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.
Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділенням Відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000062 від 10.04.2022 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу із 01.03.2022 року по 31.03.2022 року (більш точного часу досудовим розслідування не встановлено) ОСОБА_5 перебував у с. Северинівка Макарівського району Київської області. В цей час у ОСОБА_5 виник єдиний злочинний корисливий намір на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до житлових приміщень, що знаходяться в котеджному містечку «Северинівка», що в с. Северинівка Макарівського району Київської області, оскільки ОСОБА_5 був добре обізнаним, що власники даних домоволодінь відсутні за місцем проживання, у зв`язку з окупацією території вказаного населеного пункту військовими Російської Федерації.

З метою реалізації своїх злочинних намірів ОСОБА_5 , діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливого мотиву, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, пройшов на територію котеджного містечка «Северинівка», що в с. Северинівка Макарівського району Київської області, де, упевнившись у відсутності власників та інших сторонніх осіб, через відчинені вхідні двері проник до щонайменше чотирьох житлових будинків, тим самим незаконно проник до даних приміщень, звідки таємно викрав чуже майно грошові кошти в іноземній валюті (фунти стерлінги Великої Британії): 63 банкноти по 10 фунтів, 21 банкноту по 20 фунтів,; грошові кошти НБ України: 20 банкнот по 500 гривень, 51 банкноту по 1 гривні, прямокутний металевий злиток жовтого кольору, схожий на золото, вагою 10 г, 999.9 проби, 12 металевих монет та паперову банкноту Республіки Єгипет, прикраси (біжутерію, виготовлену із чорних металів), а саме: 13 обручок, 2 пари сережок, 2 брошки, 6 ланцюжків, 1 браслет, 1 браслет із чорними камінцями, 1 годинник, чим спричинив невстановленим в ході досудового розслідування власникам вказаного майна майнової шкоди.

Маючи можливість вільно розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а саме: частину викрадених речей переніс до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де залишив тимчасово зберігати, а частину викраденого мана безоплатно передав неповнолітньому свідку ОСОБА_7 .

Таким чином, в ході досудового розслідування встановлена наявність достатніх доказів для повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила клопотання задовольнити. Крім того, зазначила, що в разі визнання слідчим суддею обгрунтованим обрати підозрюваному запобіжного заходу у вигляді застави, то такий слід визначити в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480 гривень.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав, навівши мотиви зазначені у ньому, просив його задоволити та зазначив, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, наявними є ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив щодо застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Під час розгляду клопотання захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 вказав на відсутність ризиків для обрання підозрюваному запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, вказав, що, ураховуючи особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, має постійне місце проживання та те, що такий не переховується від органів досудового розслідування, можливо обрати йому більш м`який запобіжний захід - домашній арешт. Крім того, просив врахувати, що підозрюваний ОСОБА_5 з народження хворіє на епілепсію.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та долучені до такого копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до такого висновку.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Слідчим відділенням Відділення поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 10.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.
12.04.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.
Слідчим у клопотанні з доданими документами з достатньою на даній стадії кримінального провадження повнотою підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 згаданого кримінального правопорушення: даними витягу з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_7 ; даними протоколу огляду місця події від 09.04.2022 року; даними протоколу огляду місця події від 10.04.2022 року; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_8 ; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_9 ; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_10 ; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 ; даними постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 10.04.2022 року; даними протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 , що є достатніми на даному етапі кримінального провадження для визнання підозри обґрунтованою. Будь-які інші докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри, в матеріалах кримінального провадження відсутні.
Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
З наданих матеріалів вбачається як обґрунтованість підозри, так і наявність ризиків у кримінальному провадженні. ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_5 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Щодо наявності передбачених ст. 177 КПК України, ризиків щодо підозрюваного, вважаю необхідним зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язки з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми Кримінального процесуального кодексу України, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні тяжкого злочину (ст. 12 КК України), його вік, стан здоров`я, його майновий стан (непрацевлаштований), особу підозрюваного, який несудимий, підозрюється у вчиненні злочину проти власності, вчиненого ним у період воєнного стану, вагомість наведених доказів про вчинення такого. Враховуючи інтереси суспільства у відношенні суспільної небезпеки, слідчий суддя приходить до висновку про те, що в сукупності є всі підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Отже, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою сприятиме забезпеченню виконанню підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, з урахуванням обставин справи, обґрунтованості підозри, та зважаючи на доведеність прокурором наявності обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, клопотання слідчого про застосування підозрюваному вказаного запобіжного заходу слід задовольнити. Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи. Більш м`які запобіжні заходи чи їх незастосування, як просить захист, не забезпечать його належної поведінки.
На підставі вимог ч.1 ст. 197 КПК України, з урахуванням стадії досудового розслідування, строк тримання під вартою визначається до 60 днів.
Доводи захисника підозрюваного про те, що прокурор не довів існування ризиків є необґрунтованими, оскільки в судовому засіданні прокурором було обґрунтовано усі перелічені у клопотанні слідчого ризики, передбачені ст. 177 КПК України, у межах даного кримінального провадження, запобіганню яким може сприяти лише тримання підозрюваного під вартою.
Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Що стосується твердження підозрюваного та його захисника про те, що ОСОБА_5 з народження хворіє на епілепсію, то таке само по собі не може слугувати підставою для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, адже хвороба не може підтверджувати належну процесуальну поведінку підозрюваного та відсутність ризиків, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою. Більше того, жодної актуальної медичної документації, яка б підтверджувала звернення ОСОБА_5 на даний час за медичною допомогою з приводу проходження лікування від даної хвороби суду не представлено. Тому слідчий суддя не вбачає підстав, які б свідчили про неможливість перебування ОСОБА_5 під вартою.
Крім цього, слід зауважити, що медична частина державної установи виконання покарань забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим. Надання ув`язненим і засудженим невідкладної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині СІЗО, здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 лютого 2012 року за № 212/20525.
Ураховуючи вищенаведене, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки при обгрунтованій підозрі у скоєнні ОСОБА_5 тяжкого злочину, вчиненого ним в умовах воєнного стану, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам.
Крім того, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи тяжкість та обставини скоєння кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, те, що він підозрюється у вчиненні корислового злочину в період воєнного стану, вважаю за необхідне визначити заставу - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480 гривень, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Застосовуючи до підозрюваного поряд з запобіжним заходом у виді тримання під вартою альтернативний запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Ураховуючи тяжкість вчиненого злочину та покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, дані про його особу, а саме, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину в період воєнного стану, не має постійного джерела доходів, непрацевлаштований, та зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, вважаю за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 198 480 гривень.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив :

клопотання задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Визначити строк дії ухвали - шістдесят днів, а саме до 11 червня 2022 року включно.
Визначити ОСОБА_5 заставу - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для зарахування коштів, внесених у вигляді застави (частки майна, попередньо визначеної суми судових витрат тощо):

Отримувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області.
Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26241445.
Банк отримувача: ДКСУ м. Київ.
Рахунок отримувача: UA0002505,
Призначення платежу: застава внесена за підозрюваного ОСОБА_5 , у кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР № 0000062 від 10.04.2022 року, справа № 385/326/22, Гайворонський районний суд Кіровоградської області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом та вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання слідчому в кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 11.06.2022 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор».

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному та його захиснику, та направити начальнику Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор».
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1