Справа № 1-кс/593/328/2021
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" жовтня 2021 р.

Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
адвоката підозрюваного ОСОБА_4
та слідчого СВ ВП №1 (м.Бережани) ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бережани, Тернопільської області матеріали скарги адвоката підозрюваного ОСОБА_6 - ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого на його рішення про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій,-
ВСТАНОВИВ:
Адвокат підозрюваного ОСОБА_6 - ОСОБА_4 звернувся до Бережанського районного суду Тернопільської області зі скаргою та просить: скасувати постанову слідчого СВ ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про відмову в задоволенні клопотання від 21 вересня 2021 року, щодо проведення слідчих дій з підозрюваним ОСОБА_6 ; зобов`язати СВ ВП № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, провести з підозрюваним ОСОБА_6 повторно слідчий експеримент. В обґрунтування скарги пояснив, що ним надається правова допомога підозрюваному ОСОБА_6 за фактом події, що мала місце 22.04.2019 року біля 22.26 год., в ході якої останній, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись автодорогою «Тернопіль- Стрий-Кропивницький - Знам`янка» між с. Дибще Тернопільського (Козівського) району, Тернопільської області та смт. Козова Тернопільського (Козівського) району, Тернопільської області зіткнувся із автомобілем марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 . Відомості про вчинене кримінальне правопорушення 23.04.2019 року внесено до ЄРДР за № 0000062 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України. Підозрюваному ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ст. 286 ч.1 КК України. Адвокат ОСОБА_4 стверджує, що він як захисник підозрюваного звернувся із клопотанням про проведення слідчих дій - зокрема допитати, як свідків усіх медичних працівників, які на момент ДТП контактували із ОСОБА_6 , оскільки останній після ДТП був доставлений на лікування у Козівську ЦРКЛ на предмет того чи ОСОБА_6 , перебував у стані алкогольного сп`яніння та провести з підозрюваним слідчий експеримент, де він зумів би самостійно без впливу на нього органу слідства та інших посторонніх осіб самостійно показати та відтворити про всі обставини ДТП, які йому відомі. Однак 21.09.2021 року СВ ВП № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУ поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання, яку він вважає не законною. Крім цього додав, що проведення слідчого експерименту є необхідним з метою встановлення дійсних обставин ДТП, оскільки у слідчому експерименті який нібито проводився 6 серпня 2019 року з ОСОБА_6 як із свідком, без присутності адвоката був проведений з грубими порушеннями, оскільки не було створено відповідних умов для його проведення. Додав, що ОСОБА_6 участь у даному експерименті брав в ролі статиста, тобто він самостійно не розказував та не показував обставини, які були відомі йому про ДТП, а лише виконував вказівки слідчого, яким чином розмістити свій транспортний засіб відносно іншого автомобіля, під яким кутом його поставити в проекції до іншого автомобіля, а всі інші обставини слідчі описали так як їм було необхідно.

Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважає, що в задоволенні даної скарги слід відмовити.

В судовому засіданні адвокат підозрюваного ОСОБА_6 - ОСОБА_4 просить подану ним скаргу задоволити у повному обсязі.
В судовому засіданні слідчий СВ Відділу поліції №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 просить в задоволенні поданої скарги відмовити.
Дослідивши доводи скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження №0000062 від 23 квітня 2019 року, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на оскарження, серед яких, відповідно п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право оскаржити рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Під час розгляду скарги встановлено, що у провадженні СВ ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000062 від 23 квітня 2019 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Також встановлено, що адвокат підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_4 20.09.2021 року звернулася з клопотанням до СВ ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області у якому просив провести з підозрюваним ОСОБА_6 , слідчий експеримент повторно, де він зумів би самостійно без впливу на нього органу слідства та інших посторонніх осіб відтворити та розказати про всі обставини ДТП, які йому відомі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, постановою слідчого СВ ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 від 21 вересня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання щодо проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000062 від 23 квітня 2019 року, за ознаками

кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, інших актів законодавства. Зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, обставини, які впливають на тяжкість кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність, або є підставою закриття кримінального провадження, обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ч. 1 ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані, у передбаченому цим кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.
Таким чином, захисником до слідчого було подане клопотання про проведення слідчих дії, звернення з таким клопотанням є правом підозрюваного, передбаченим ст. 56, 93, 220 КПК України.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається у тому числі з мотивувальної частини, яка повинна містити: відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Зі змісту ст. 220 КПК України про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій виноситься вмотивована постанова.
Як вбачається із оскаржуваної постанови адвокат ОСОБА_4 просить провести повторно слідчий експеримент зазначаючи що такий проводився із ОСОБА_6 без участі захисника, а також ОСОБА_6 вказувались які покази він повинен надати в ході слідчого експерименту, мотивуючи це тим що так йому сказав ОСОБА_6 .

В той же час як вбачається із матеріалів кримінального провадження договір про надання юридичних послуг між ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_4 був заключний 10.01.2020 року, а відтак на момент проведення слідчого експерименту у ОСОБА_6 не залучав захисника та не повідомляв про таку необхідність, окрім того ст.52 КПК України у ОСОБА_6 відсутні підстави для обов`язкової участі захисника, а відтак така мотивація адвоката ОСОБА_4 не може бути підставою, для проведення повторного слідчого експерименту із ОСОБА_6 .

Відповідно до п. 18 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.
Враховуючи встановлені обставини та їх правове регулювання, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга у частині вимог про скасування постанови слідчого СВ ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 про відмову в задоволенні клопотання від 21 вересня 2021 року, щодо проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000062 від 23 квітня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України підлягає до задоволення.

Щодо вимоги скарги про зобов`язання СВ ВП № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, провести з підозрюваним ОСОБА_6 , слідчий експеримент повторно то, слідчий суддя вважає таку безпідставною, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень. КПК України не містить положень, з яких би вбачались повноваження слідчого судді зобов`язувати слідчого на проведення конкретних слідчих дій, тобто КПК України не наділяє такими повноваженнями слідчого суддю.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Керуючись ст. 2, 7, 56,110, 220, 303, 304, 306, 307 КПК України,

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_4 на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій задоволити частково.
Скасувати постанову слідчого СВ ВП №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 про відмову в задоволенні клопотання від 21 вересня 2021 року, щодо проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000062 від 23 квітня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В решті заявлених вимог відмовити.

Ухвала суду в силу статті 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1