Справа № 344/4171/21
Провадження № 11-кп/4808/243/22
Категорія ст. 186 ч.2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Івано Франківського міського суду Івано Франківської області від 31 березня 2022 року, відносно ОСОБА_8 за ст. 186 ч.2 КК України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого, -

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, вважає вирок суду незаконним та необгрунтованим, постановленим з істотними порушеннями вимог кримінально процесуального закону та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Зазначає, що призначаючи ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції не врахував його молодий вік, стан здоров`я, те, що він свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, добровільно відшкодував завдану шкоду, має бажання вступити до лав ЗСУ та захищати незалежність, суверенітет та територіальну цілісність нашої держави.

Просить змінити вирок Івано Франківського міського суду від 31.03.2022 року, застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_8 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Вироком Івано Франківського міського суду від 31 березня 2022 року, ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишено раніше обраний - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 вказано обчислювати з моменту фактичного затримання 15.12.2021 року, врахувавши в час відбуття покарання час перебування під вартою із моменту затримання 14.02.2021року по 25.03.2021року.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 980 гривень 70 копійок процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/109-21/1818-ТВ від 23.02.2021 року.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за наступних обставин.

Так, 14.02.2021 року близько 10 год. 04 хв. ОСОБА_8 проходив неподалік будинку АДРЕСА_2 . В цей час, ОСОБА_8 побачив ОСОБА_10 , яка проходила неподалік від нього, та розмовляла по власному мобільному телефону марки «Аррlе» моделі «Iphone 12 Pro Max», тримаючи його у правій руці. Після цього, у ОСОБА_8 виник раптовий протиправний умисел на відкрите викрадення чужого майна, а саме він підійшов до ОСОБА_10 та наніс останній удар рукою в область обличчя, застосувавши таким чином до потерпілої насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, спричинивши тим самим потерпілій фізичну біль та викрав з її руки мобільний телефон вартістю 37200 грн., із чохлом (бампером) з написами «Ірhоnе», чорного кольору, вартістю 260 грн., що підтверджується висновком експерта № СЕ-19/109-21/1818-ТВ від 23.02.2021 р.

Після цього, ОСОБА_8 почав тікати, не зважаючи на крик потерпілої ОСОБА_10 , яка бігла вслід за ним та вимагала негайно повернути викрадене. ОСОБА_8 місце вчинення злочину покинув, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 37460 гривень.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 , підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити, а вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання;

- прокурор заперечив з приводу поданої апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , вважає її необгрунтованою та безпідставною.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вирок суду, слід залишити без змін, з наступних підстав.

Ухвалений вирок судом першої інстанції в силу ст. 370 КПК України є законним, обґрунтованим і вмотивованим, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, і відповідає вимогам ст. 374 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 404 ч.1КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з вироку, висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну, повну й об`єктивну оцінку.

Порушень норм кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого, на кваліфікацію його дій, та які б могли бути підставою для скасування вироку суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Доводи захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 наведені в апеляційній скарзі з приводу того, що судом першої інстанції при призначенні його підзахисному покарання було не в повній мірі враховано всі пом`якшуючі обставини та призначено йому надто суворе покарання, на думку колегії суддів є безпідставними та необґрунтованими.

Так, як призначаючи покарання обвинуваченому суд першої інстанції, дотримався вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання і врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання в силу ст. 66, 67 КК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що судом першої інстанції визнано обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого: визнання вини, щире каяття, відшкодування завданих збитків, шляхом повернення викраденого майна. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Окрім цього, колегія суддів враховує дані на особу обвинуваченого, зокрема його молодий вік, стан здоров`я та майновий стан, те що він не працює, не одружений, на обліку в лікаря нарколога не перебуває, однак перебуває на стаціонарному лікуванні в КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» з 02.01.2021 року по 04.01.2021 року з діагнозом : розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, абстинентний синдром ускладнений делірієм, раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України.

Також судова колегія враховує те, що під час розгляду даного кримінального провадження судом першої інстанції потерпіла ОСОБА_10 немала жодних претензій до обвинуваченого.

Як вбачається з досудової доповіді, враховуючи особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушення, високий рівень ризику ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. ( Т.1 а.п. 73-74).

Тому на думку колегії суддів, доводи захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 наведені в апеляційній скарзі про те, що судом не враховано пом`якшуючі обставини є безпідставними, оскільки всі переліченні ним в апеляційній скарзі пом`якшуючі обставини були враховані судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання.

Окрім цього, санкція ст. 186 ч.2 КК України, передбачає покарання у виді

позбавлення волі на строк він чотирьох до шести років. Проте, суд першої інстанції врахувавши особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання застосував щодо ОСОБА_8 вимоги ст. 69 КК України та призначив покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, а також справедливим щодо досягнення мети покарання виходячи з вимог ст. 50 КК України.

Крім цього, колегією суддів не встановлено підстав, передбачених ст. 409 КПК України для зміни вироку суду першої інстанції, так як суд призначив покарання, яке відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченого, як і не встановлено обставин для застосування ст. 75 КК України та пом`якшення призначеного покарання.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як необґрунтовану. Доводи апеляційної скарги поданої захисником ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 повністю спростовуються висновками суду першої інстанції, які є обґрунтованими належними доказами, яким дана вичерпна правова оцінка.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405,407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити - без задоволення.

Вирок Івано Франківського міського суду Івано Франківської області від 31 березня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, засудженим у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_5

ОСОБА_4