УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/481/22

Провадження № 1-кс/568/37/22

20 травня 2022 р. м.Радивилів

Слідчий суддя Радивилівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Радивилівського відділу Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування №0000044, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 травня 2022 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рідків Дубенського району Рівненської області, без постійного місця проживання, громадянина України, з повною середньою освітою, не працючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх осіб та осіб непрацездатного віку немає, не депутата, раніше судимого 08.12.2021 року Радивилівським районним судом Рівненської області за ч.1, ч.2 ст.185 КК України по карання у виді трьох місяців арешту,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
19 травня 2022 року до Радивилівського районного суду надійшло клопотання старшого слідчого відділення поліції №2 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні слідчого відділу відділення поліції №2 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000044 від 17.05.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 ,будучи раніше судимий, 08.12.2021 року Радивилівським районним судом Рівненської області за ч.1, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді трьох місяців арешту, покарання відбув повністю, звільнившись 26.04.2022 року.
Також, 06.11.2021 року до Радивилівського районного суду скеровано обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.3 ст.185, ч.1 ст.162 КК України та 21.09.2021 року до Бродівського районного суду Львівської області скеровано обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Таким чином ОСОБА_5 , будучи засудженим за вчинення тяжких злочинів, судимість якого не знята та не погашена, після звільнення після відбування покарання на шлях виправлення не став, та повторно вчинив новий умисний, корисливий злочин.

За даними матеріалів досудового розслідування, в обідню пору доби 12 травня 2022 року ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу ставу «Лев`ятинський», в м. Радивилів Дубенського району Рівненської області в ході спілкування з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , скориставшись його неуважністю, переконавшись, що його дії не будуть помічені власником майна, з корисливих мотивів, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, викрав мобільний телефон Redmi 9A Granite Grаy, чим заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_7 , на суму 4000 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжках), вчинених повторно, в умовах воєнного стану.
19.05.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.
Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, на думку органу досудового розслідування, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, а саме:
- протоколом огляду місця події службовий кабінет відділення поліції №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненський області, в ході якого ОСОБА_5 , в добровільному порядку видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Redmi 9A Granite Gray».
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 17.05.2022, який вказує, що 12.05.2022 на території ставу «Лев`ятинський», що в м. Радивилів Дубенського району в ході спілкування знайомий йому чоловік взяв у нього мобільний телефон, та викинув його на траву. Коли потерпілий знайшов телефон та помітив, що це лише чохол до нього, а сам мобільний телефон відсутній, вони із вище вказаним чоловіком почали пошуки телефону в ході якого, присутній чоловік сказав, що приведе на допомогу знайомого, та покинув місце події після чого не повертався, мобільний телефон в подальшому був вимкнений.
- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 18.05.2022, який вказав, що 12.05.2022 року в обідню пору доби він зателефонував до ОСОБА_7 , та в ході спілкування із останнім рубку взяв ОСОБА_9 , якого він знає особисто. Через деякий час коли він знову телефонував до ОСОБА_7 , мобільний телефон був вимкнений.
- протоколом впізнання по фотознімках в ході якого потерпілий впізнає особу яка 12.05.2022 року перебувала із ним на території ставу «Лев`ятинський», що в м. Радивилів Дубенського району, та якого останній підозрює у вчиненні крадіжки мобільного телефону;
- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , в ході якого він вказує на обставини вчинення ним крадіжки мобільного телефону 12.05.2022 року у ОСОБА_7 , та визнає свою вину.
Слідчий у клопотанні зазначає, що під час досудового слідства у даному кримінальному провадженні було встановлено наявність ризиків, передбачених у ч.1 ст.177КПК України, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) можливе перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; 3) можливе вчинення іншого кримінального правопорушення.
Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 будучи раніше судимим та усвідомлюючи, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, будучи не обтяжений міцними соціальними зв`язками, а саме він не має сім`ї, дітей, постійного місця проживання, а тому може здійснити спроби переховуватися від органу досудового розслідування з метою уникнення або відтягнення часу притягнення його до відповідальності.
Ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення є досить вагомим, оскільки ОСОБА_5 не має реальних засобів до повноцінного існування, а тому обрав для себе шлях задоволення своїх потреб шляхом вчинення крадіжок.
Враховуючи викладене, слідчий звернувся з вказаним клопотанням до слідчого судді.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 підтримали клопотання та просили застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні просив застосувати йому більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Захисник підозрюваного підтримав позицію свого підзахисного, при обранні запобіжного заходу покладається на розсуд суду.
Вислухавши підозрюваного та його захисника, доводи слідчого та прокурора, ознайомившись з матеріалами клопотання і кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 5ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Згідно з практикою ЄСПЛ, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Відповідно до практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п.32, Series A, № 182).
Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000044 внесені до вказаного реєстру 17 травня 2022 за фабулою: «12.05.2022 року близько 15 години на прилеглій території до ставу Лев`ятинський, що в м.Радивилів Дубенського району Рівненської області невідома особа шляхом вільного доступу здійснила крадіжку мобільного телефону марки Redmi 9A Granite Grаy, з абонентським номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , жителю с. Лев`ятин Дубенського району Рівненської області» - правова кваліфікація ч.4 ст. 185 КК України.
При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, підтверджується сукупністю зібраних доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження, а відтак слідчий суддя погоджується із можливою причетністю ОСОБА_5 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом, за клопотанням прокурора.
Щодо наявності ризиків, на які посилався слідчий та прокурор, то слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 неодружений, його батьки позбавлені батьківських прав відносно нього, виховувався в дитячому будинку, немає постійного місця проживання, зареєстрований за адресою с.Рідків Дубенського району Рівненської області, проте за місцем реєстрації не проживає, проживає у знайомих, не має тісних соціальних зв`язків за місцем проживання, офіційно ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, що є однією із причин спонуканням його, для отримання грошових коштів та іншого майна, необхідного в побуті, до вчинення нових корисливих кримінальних правопорушень. Це підтверджує те, що ОСОБА_5 не зважаючи на надані йому можливості і заходи стати на шлях виправлення, належних висновків не зробив та продовжив вчиняти нові кримінальні правопорушення і це дає підстави вважати, що з метою попередження подальшого вчинення ним злочинів та завдання шкоди іншим громадянам, останній потребує ізоляції від суспільства. Відтак, в разі необрання йому запобіжного заходу, останній усвідомлюючи те, що він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду, змінити місце проживання.
Крім того, відповідно до матеріалів кримінального провадження, підозрюваний є раніше судимим - 08 грудня 2021 року Радивилівським районним судом Рівненської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1. ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту на строк три місяці, покарання відбув повністю, звільнившись 26.04.2022 року.
Окрім того 06.11.2021 року до Радивилівського районного суду скеровано обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.3 ст.185, ч.1 ст.162 КК України та 21.09.2021 року до Бродівського районного суду Львівської області скеровано обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Рішення по вказаних кримінальних провадженнях не прийнято.
Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги ту обставину, що підозрюваний є раніше судимою особою, після звільнення з місця відбування покарання вчинив злочин в період воєнного стану, досить високим є й ризик вчинення ним такого самого чи іншого злочину.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
ОСОБА_5 є раніше судимою особою, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, а відтак до нього може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Наявність вищевказаних доведених ризиків, на думку слідчого судді, дають підстави для висновку про можливість відступу від викладеної у рішеннях ЄСПЛ презумпції нетримання особи під вартою.
Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України», ст.5 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод (надалі Конвенція) гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин. Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Тобто, суд повинен розглядати питання, чи взяття особи під варту конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі.
В судовому засідання доведено, що інший запобіжний захід не може бути застосований до підозрюваного, оскільки не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні та встановленим у судовому засіданні, а також, належним чином гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків, з урахуванням тяжкості інкримінованих злочинів, обставин вчинення злочинів та особи підозрюваного.
Будь-якої інформації, що свідчить про наявність в обвинуваченого ОСОБА_5 хвороб, які б перешкоджали його перебуванню в умовах ізоляції від суспільства у суду немає.
За таких обставин, вважаю, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а тому, є необхідність в обранні щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначається, які обов`язки з передбачених КПК України, будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.
При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує, особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та вважає за можливе визначити розмір застави у 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до статті 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Радивилівського відділу Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування №0000044, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 травня 2022 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рідків Дубенського району Рівненської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 без постійного місця проживання, громадянина України, з повною середньою освітою, не працючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх осіб та осіб непрацездатного віку немає, не депутата, раніше судимого - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто з 20 травня 2022 року по 18 липня 2022 року включно..
Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати у Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».
Строк дії ухвали встановити до 18 липня 2022 року.
Встановити заставу у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень.
В разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю, або суд.
За умови внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.
Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 18.07.2022.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Копію ухвали направити для виконання начальнику відділення поліції №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області та начальнику ДУ «Рівненського слідчого ізолятора».
Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та процесуального прокурора у кримінальному провадженні.
Ухвала про застосування запобіжного заходу - взяття під варту оголошена підозрюваному ОСОБА_5 .
Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення під розписку.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Взяти підозрюваного ОСОБА_5 під варту із залу суду - негайно.
Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити родичів ОСОБА_5 про взяття його під варту.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1