Справа № 355/1499/20
Кримінальне провадження № 1-кп/355/24/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" липня 2022 р.

Баришівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування № 0000680 від 10.08.2016 відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Вірменія, громадянин Вірменії, маючого посвідку на постійне місце проживання в Україні, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
10.08.2016, близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «CHERY TIGOO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Свято-Миколаївська в с. Бзів Баришівського району Київської області, яка являється другорядною дорогою по відношенню до вул. Сонячна, в напрямку до перехрестя вул. Сонячна та вул. Свято-Миколаївська в с. Бзів Баришівського району Київської області, виїжджаючи на перехрестя, у порушення п.16.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року, згідно з яким «на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого рух», та у порушення п.33.2 Правил дорожнього руху України та вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», згідно яких «водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі» не переконавшись, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не надавши переваги в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі, виїхав на перехрестя та допустив зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався по головній автодорозі по вул. Сонячна в с. Бзів Баришівського району Київської області.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, а пасажир автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , отримала тяжкі тілесні ушкодження.
Потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді уламкового перелому середньої третини правої ключиці зі зміщенням уламків, які спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такі, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля за умов дорожньо-транспортної пригоди, які за своїм характером відносяться до категорії ушкоджень середньої тяжкості, що зумовило тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні.
Потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому середньої третини грудини, перелому 3-го ребра справа, перелому 3-го ребра зліва, перелому лонної та сідничної кісток зліва, перелому крила правої здухвинної кістки, перелому бокових крижових мас справа, розриву крижово-клубових зчленувань справа, уламковий перелом правої стегнової кістки, фрагментарний перелом правої великогомілкової кістки зі зміщенням відломків, рани правої гомілки, рани лівого передпліччя, які характерні для дії тупого (их) предмета (ів) або при ударів об такий (і), за давністю можуть відповідати терміну вказаному в постанові, а саме 10.08.2016 та в сукупності відносяться до категорії тяжких за ознакою небезпеки для життя.
Грубе порушення водієм ОСОБА_5 вимог пунктів п.16.11 та п.33.2 вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 та спричиненні потерпілій ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 та потерпілій ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні інкримінованому йому злочину, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив, що він дійсно 10.08.2016 керував транспортним засобом «CHERY TIGOO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . У зв`язку з тим, що обвинувачений поспішав, та чітко не знав маршрут, рухаючись по другорядній дорозі в с. Бзів Баришівського району Київської області не надав перевагу в русі транспортному засобу «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого й сталася дорожньо-транспортна пригода. Вину у вчиненні правопорушення визнає повністю, щиро розкаюється у вчиненні кримінального правопорушення, та просив вибачення у потерпілих у скоєному.
Прокурор ОСОБА_4 підтримав призначене обвинувачення. Щодо міри покарання просив суд призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому вказав, що він 10.08.2016 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та в с. Бзів Баришівського району рухався по головній дорозі, в напрямку перехресть вул. Сонячна та вул. Свято-Миколаївська з другорядної дороги виїхав транспортний засіб «CHERY TIGOO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який попередньо не надав переваги в русі внаслідок чого й сталася дорожньо-транспортна пригода. Додатково вказав, що після вчинення правопорушення ОСОБА_5 , в досудовому порядку обвинувачений ніякої допомоги потерпілим не надавав, у зв`язку з чим просять застосувати покарання до обвинуваченого у виді позбавлення волі а також задовольнити позовні вимоги викладені в цивільному позові та стягнути з обвинуваченого на його користь 29570, 63 грн матеріальної шкоди та моральної шкоди у розмірі 500000, 00 грн..
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні вказала, що вона 10.08.2016 перебувала на передньому пасажирському сидінні транспортного засобу «Daewoo Lanos» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Вказала, що моменту зіткнення вона не пам`ятає, а лише пам`ятає, як її витягували з транспортного засобу та направили до закладу охорони здоров`я. Вказала, що обвинувачений під час досудового розслідування жодної допомоги їй, як потерпілій, не надавав та не просив вибачення у вчиненні правопорушення, у зв`язку з чим просить застосувати покарання до обвинуваченого у виді позбавлення волі, а також задовольнити позовні вимоги викладені в цивільному позові та стягнути з обвинуваченого на її користь 59725, 99 грн матеріальної шкоди та моральної шкоди у розмірі 1000000,00 грн...
Представник потерпілої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 підтримав поданий цивільний позов в рамках кримінального судочинства, та просив його повністю задовольнити.
Вина обвинуваченого доводиться наступними письмовими доказами, зібраними в порядку ст.ст. 84-86, 91-93 КПК України, а саме: Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.08.2016; протоколом огляду місця події від 10.08.2016; Схеми місця ДТП від 10.08.2016; фототаблицею до дорожньо-транспортної пригоди в с. Бзів від 10.08.2016; заявою потерпілої ОСОБА_7 від 20.08.2016, висновком експерта № 132/д від 19.11.2016; висновком експерта №9/д від 22.02.2017; висновком експерта № 55 від 15.06.2017; висновком експерта № 445ат від 31.03.2016; висновком№ 944ат від 10.02.2017; протоколом слідчого експерименту від 08.05.2018; схемою протоколу до слідчого експерименту; фототаблицею до слідчого експерименту; висновком експерименту № 12-1/902.
Суд встановив, що наведені вище дані, що містяться в перевірених та досліджених доказах, які визнані належними, допустимими та достовірними і які узгоджуються між собою.
З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення злочину, добровільності та істинності його позиції.
Так, згідно п. 16.11 Правил дорожнього руху України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Пункт 33.2 ПДР України визначені знаки пріоритету встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Судом встановлено, що порушення водієм вказаних норм і правил ПДР України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, та як наслідок заподіяння потерпілим тілесних ушкоджень.

Аналізуючи досліджені у справі докази та оцінюючи їх у сукупності, суд знаходить доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, - як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 та потерпілій ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до ст. ст. 65-67 КК України враховує, що він вчинив тяжкий злочин, його особу, а саме те, що він є раніше не судимим, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, щире каяття обвинуваченого відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Судом також враховано висновок органу пробації Броварського районного відділу пробації № 1 відповідно до якого , виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції останнього від суспільства.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів та є неумисним злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, сприяв розкриттю злочину, щиро розповів про скоєне та розкаявся, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, думку потерпілих, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України.
При цьому, в даному випадку, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 та характеризуючи дані відносно останнього, суд дійшов висновку про можливість звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та встановленням іспитового терміну.
На думку суду, таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчиненню ним нових злочинів.
Вирішуючи заявлений у кримінальному провадженні потерпілою цивільний позов, суд виходить із наступного.
Відповідно до положень ч. 2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Відповідно до вимог статті 129 цього Кодексу за результатами розгляду позову суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє його повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно положень ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Приписами ст. ст. 23, 1167 ч. 1 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, нанесеної в результаті порушення її прав, яка відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Щодо вимог потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 29570, 63 підлягає задоволенню повністю.
Щодо вимог потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування завданої моральної шкоди, суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з врахуванням вимог ст.ст.23, 1167, 1168 ЦК України, з огляду на ступінь фізичного болю, який відчував потерпілий внаслідок заподіяних йому травм, страждання як в момент пригоди, так і після пригоди, зміну та порушення звичайного ритму його життя, необхідність догляду за постраждалою дружиною, суд вважає, що заявлений потерпілим розмір моральної шкоди в сумі 500000,00 грн. підлягає до задоволення частково в розмірі 50 000,00 грн.
Щодо вимог потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 59725,99 грн. підлягає задоволенню повністю .
Щодо вимог потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування завданої моральної шкоди, суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з врахуванням вимог ст.ст.23, 1167, 1168 ЦК України, з огляду на ступінь фізичного болю, яка відчувала потерпіла внаслідок заподіяних їй травм, страждання як в момент пригоди, так і після пригоди, зміну та порушення звичайного ритму її життя, суд вважає, що заявлений потерпілою розмір моральної шкоди в сумі 1000000,00 грн. підлягає до задоволення частково в розмірі 150 000,00 грн.
У порядку, передбаченому ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави 1760,80 грн., витрат на проведення судової інженерної експертизи (висновок експерта № 445ат від 31.03.2016), 703,68 грн. витрат на проведення судової інженерної експертизи (висновок експерта № 444ат від 31.03.2016), 1760,80 витрат на проведення судової інженерно-транспортної експертизи (висновок експерта № 994 від 10.02.2017), 1430,00 грн. витрат на проведення інженерно транспортної експертизи (висновок експерта № 12-1/902 від 18.05.2018).
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код платника податку НОМЕР_3 ) процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 5 655 (п`ять тисяч шістсот п`ятдесят п`ять) грн. 28 копійок в дохід держави на рахунок (розрахунковий рахунок Київського НДЕКЦ МВС України , МФО 899998 УДКСУ у Шевченківському районі міста Києва, код ЄРДПОУ 24060300).
Цивільний позов ОСОБА_7 , ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди задовільнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код платника податку НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ) матеріальну шкоду у розмірі 59725, 99 (п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот двадцять п`ять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код платника податку НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ) моральну шкоду у розмірі 150000,00 (сто п`ятдесят тисяч 00 коп. ) гривень.
Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код платника податку НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) матеріальну шкоду у розмірі 29570 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят, 99 коп.) гривень.
Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код платника податку НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) моральну шкоду у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч, 00 коп.) гривень.
В інший частині позовні вимоги залишити без задоволення.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Баришівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_9