12.05.2022 Справа № 756/3344/22
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/3344/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.05.2022 слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши скаргу ОСОБА_2 на постанову дізнавача Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 від 25.12.2021 про закриття кримінального провадження №050003745 від 29.10.2021,
в с т а н о в и в:

11.05.2022 до провадження слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 надійшла вищевказана скарга на постанову дізнавача Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 від 25.12.2021 про закриття кримінального провадження №050003745 від 29.10.2021.
Вивчивши матеріали скарги, слідчим суддею встановлено, що особа, яка звернулась зі скаргою просить:
поновити строк на оскарження постанови від 25.12.2021 про закриття кримінального провадження №050003745 від 29.10.2021;
скасувати постанову дізнавача Оболонського УП ГУНП у м. Києві від 25.12.2021 по кримінальному провадженню №050003745 від 29.10.2021 про його закриття, як незаконної;
витребувати в дізнавача Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 кримінальне провадження №050003745 від 29.10.2021, матеріали якого надати їй на ознайомлення.
Системний аналіз положень КПК України дає підстави вважати, що скарга, з якою звернулась ОСОБА_2 до слідчого судді, не може бути предметом розгляду та підлягає поверненню з підстав, передбачених ст. 304 КПК України, з огляду на наступне.
Як вбачається із змісту скарги, ОСОБА_2 отримала лист від 28.04.2022 за підписом заступника керівника Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , до якого було долучено витяг із ЄРДР у кримінальному провадженні №050003745 від 29.10.2021 з якого вбачається, що вказане кримінальне провадження закрито 25.12.2021 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється положеннями § 1 Глави 26 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Початок обчислення строку на оскарження рішень, дій чи бездіяльності починає спливати з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності, на противагу тому, що строк подання скарги на постанову слідчого, прокурора починається з дня отримання особою її копії.
Процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій її прийняття (ч. 1 ст. 116 КПК України).
Частиною 1 ст. 110 КПК України передбачено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Як вбачається з положень ч. 3 вказаної статті цього Кодексу, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови.
Оскарження рішення про закриття кримінального провадження могло мати місце протягом 10 днів з дня отримання оскаржуваної постанови.
Заявник скарзі просить скасувати постанову дізнавача Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 від 25.12.2021 про закриття кримінального провадження №050003745 від 29.10.2021 посилаючись на лист, датований 28.04.2022, при цьому не долучивши до скарги оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження.
Скарга та долучені до неї додатки не містять обґрунтування процесуального способу та часу отримання як оскаржуваного рішення (або даних, що заявник не могла ознайомитись із матеріалами кримінального провадження та отримати копію оскаржуваного рішення), так і самого листа, з якого заявнику стало відомо про наявність оскаржуваного рішення і як наслідок початку перебігу строку, встановленого КПК України для його оскарження.
Окрім того, особа, яка подала скаргу, не наводить у своїй скарзі обґрунтування поважності пропуску строків на звернення до слідчого судді зі скаргою. Доказів на підтвердження обставин наявності перешкод для звернення до суду з метою реалізації права на оскарження згідно ст. 303 КПК України у термін, визначений кримінальним процесуальним законодавством, до скарги не долучено та у скарзі не вказано. Враховуючи вищевикладене, підстав для поновлення процесуального строку на подачу скарги не вбачається.
При цьому, як передбачено ч. 5 ст. 9 КПК України, ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ст. 19 Закону України від 29.06.2004 №19064V «Про міжнародні договори України», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).
Стаття 6 Конвенції передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Так, у рішенні по справі «Беллет проти Франції» від 04.12.1995 ЄСПЛ зазначив, що ст. 6 §1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд із огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна маги чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Разом з тим, право на суд одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975; «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 20.06.2011), не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, особливо щодо умов прийнятності скарги, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави (рішення у справах «Мельник проти України» від 28.03.2006, «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998, «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001).
Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним (постанова Верховного Суду від 22.05.2019 у справі №705/5060/18 (провадження №61-3331св19).
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо є поданою після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Керуючись статтями 116, 214, 303, 304, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_2 на постанову дізнавача Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 від 25.12.2021 про закриття кримінального провадження №050003745 від 29.10.2021, повернути особі, яка її подала.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Слідчий суддя ОСОБА_1