Справа № 522/6003/22
Провадження по справі №1-кс/522/3463/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 вересня 2022 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси, у кримінальному провадженні №0000588 від 27.05.2022 року, про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси, про накладення арешту на майно, вилучене за адресою: м. Одеса, площа Старосіннна, 15, біля входу до Нової пошти № 82 під час проведення огляду місця події 27.05.2022 року.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, клопотання не підтримали та не довели наявність підстав для арешту майна, передбачених ст.170 КПК України.
В судове засідання власник майна та його представник не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.
Дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про наступне.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно із ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
У даному випадку слідчий без ухвали слідчого судді провела обшук в ході якого вилучила електронні інформаційні системи, дозвіл на вилучення яких слідчий суддя не надавав, що уже свідчить про його незаконність. Крім цього, слідчий в порушення передбачених законом строків звернувся із клопотанням про накладення арешту та надання дозволу на проведений обшук. Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про надання дозволу на проведений обшук, а тому вилучені предмети підлягають поверненню законному власнику. Таким чином, з урахуванням того, що в даному випадку майно вилучене під час проведення обшуку, дозвіл на проведення якого суд не надавав, захід забезпечення кримінального провадження не може бути застосованим.
Керуючись ст. ст. 170-175, 372, КПК України, слідчий суддя -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси, у кримінальному провадженні №0000588 від 27.05.2022 року, про арешт майна залишити без задоволення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_3

16.09.2022