У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
13 червня 2022 року м.Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянки України, освіта професійно-технічна, не одружена, має 4-х малолітніх дітей, не працює, зареєстрована по АДРЕСА_1 , раніше судимої:
- 27.03.2019 р. Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком 1 рік;
- 06.05.2019 р. П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.2, ст.70 ч.4 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком 2 роки;
- 03.12.2019 р. Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області, за ч.2 ст.185,71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 12.01.2020 р.;
- 30.03.2020 р. Вільногірським міським судом Дніпропетровської області, за ч.2 ст.185, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 25.05.2020 р.;
- 13.05.2020 р. Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області, за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, до 2 років позбавлення волі. Вироком Дніпровського апеляційного суду від 07.09.2020 р., вирок від 13.05.2020 р. в частині призначення покарання скасовано, вважати засудженою за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.4 ст. 70 КК України до 2 роки 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 07.09.2020 р.;
- 01.02.2021 р. Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців 1 дня позбавлення волі. 20.01.2022 р. Дніпровським апеляційним судом вирок змінено, вважати засудженою за ст.185, ч.4 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 20.01.2022 р.;
- 21.02.2022 р. Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.190, ст.71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 24.03.2022 р.,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,-
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про обрання відносно обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказуючи, що остання обвинувачується у тому, що вона повторно, 01.05.2022 о 17 год. 35 хв., реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в торговій залі магазину «Продукти - 147» ТОВ «АТБ-маркет» за адресою: провулок Соборний, 2 в м. Вільногірську Кам`янського району Дніпропетровської області, асаме у відділу продажу лікеро-горілчаних виробів, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою обернення чужого майна на власну користь, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу викрала з торгових стелажів одну пляшку бренді «Шабо Х.О 8 років виноградний витриманий 40% об ск/бут» ємністю 0,5 л., вартістю 238,75 грн. та одну пляшку лікеру "Sheridant" 15,5% об ск/бут ємністю 0,5 л., вартістю 574,60 грн., а загальною вартістю 813,35 грн., та поклавши викрадене до сумки через плече, яку мала при собі, оминувши каси та не розрахувавшись за вищевказаний товар вийшла з торгівельного залу магазину, після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинила ТОВ «АТБ-маркет» матеріальний збиток на загальну суму 813,35 грн.
Повторно ОСОБА_5 , 04.05.2022 о 20 год. 08 хв., реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в приміщенні торгівельної зали магазину «Продукти - 147» ТОВ «АТБ-маркет» за адресою: провулок Соборний, 2 в м. Вільногірськ Кам`янського району Дніпропетровської області, а саме у відділу продажу кави та чаю, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою обернення чужого майна на власну користь, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу викрала з торгових стелажів «Освітлювач до кави 200 г Coffee-mate м/уп», вартістю 43,47 грн., «Кава 280г Jacobs Monarch розчинна сублімована м/уп», вартістю - 327,05 грн., «Насіння соняшнику 170 г Лідер снек Справжня лакомка смажене не солоне м/уп», вартістю - 33,40 грн., а загальною вартістю 403,92 грн. та поклавши викрадене до сумки через плече, яку мала при собі вийшла з торгівельного залу магазину ТОВ «АТБ-маркет» оминувши каси та не розрахувавшись за вищевказаний товар, після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдала ТОВ «АТБ-маркет» матеріальний збиток на загальну суму 403,92 грн.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
При проведенні досудового розслідування відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20.07.2022 р. включно, оскільки встановлено наявність ризиків, передбачених п. п.1,5 ст.177 КПК України.
Беручи до уваги те, що обвинувачена ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень проти власності, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, вчинених протягом нетривалого періоду часу після її звільнення з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання за попереднім вироком, за вчинення яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, тому з метою ухилення від притягнення її до кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 може переховуватись від прокурора та/або суду, та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність, оскільки обвинувачена міцних соціальних зв`язків не має, не одружена, на утримані неповнолітніх дітей не має, офіційно не працює, хоча й не була позбавлена можливості працевлаштуватись, отже не має легальних джерел доходів та сталих соціальних зв`язків, тобто не має належних з постійних засобів для існування, також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винною у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вона обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченої ОСОБА_5 дозволяє перебувати умовах установи виконання покарань, просить обрати відносно обвинуваченої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, посилаючись на вищевказані обставини та просить клопотання задовольнити.
Вислухавши думку захисника, яка заперечує проти клопотання, мотивуючи тим, що зазначені прокурором ризики не доведені, а обвинувачена має постійне місце проживання та 4-х дітей, працювала неофіційно, має намір відшкодувати потерпілому завдані збитки, тому просить обрати відносно обвинуваченої запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час, обвинуваченої, яка підтримала думку захисника, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню по наступним підставам.
Так, згідно з ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 років.
Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, гарантовано основоположне право на свободу та особисту недоторканність, яке є найважливішим у демократичному суспільстві й кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції, перелік яких є вичерпним.
Згідно пункті 1 (с) статті 5 Конвенції, особу може бути позбавлено свободи у разі, якщо законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 не заміжня, має 4-х неповнолітніх дітей, з якими разом не проживає та не утримує їх, власного житла не має, не працює, тобто не має легальних джерел доходів та сталих соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні невдовзі після відбуття покарання по попередньому вироку у виді позбавлення волі за вчинення корисливих правопорушень, у вчиненні корисливих тяжких кримінальних правопорушень в умовах воєнного стану, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років, тому зважаючи на дані про особу обвинуваченої та тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі доведеності її винуватості, суд дійшов висновку, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто можливості переховування обвинуваченої ОСОБА_5 від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення , судовий розгляд справи не розпочато, і запобігти вказаним ризикам застосуванням до обвинуваченої менш суворих запобіжних заходів ніж тримання під вартою неможливо, а відтак, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав та основоположних свобод (п.35 Рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції від 26.06.1991 р.), обвинуваченій ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 50 днів , що знаходиться в межах строків, визначених ч.1 ст. 197 КПК України .
Підстав для обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, про що просить захисник, суд не вбачає з урахуванням даних про особу обвинуваченої та відсутності у неї власного житла, а факт її реєстрації у квартирі, яка належить на праві власності її брату, на що обвинувачена вказує в суді, не може слугувати достатньою підставою для спростування вищевказаних обставин.
Керуючись ст.ст.131,132,176-178,183,193,196, 197, 314- 316, 395 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_5 задовольнити частково.
Обрати ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 50 днів, тобто до 01 серпня 2022 р. включно.
В решті вимог відмовити.
Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять ) гривень , яка може бути внесена як самою обвинуваченою, так і іншою юридичною чи фізичною особою (заставодавцем) на користь держави.
Обвинувачена та заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою протягом дії ухвали.
На підставі ч.5 ст.194 КПК України, в разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Визначити термін дії обов`язків, покладених судом, в разі внесення застави з дня її внесення до 01 серпня 2022 р. включно.
В разі внесення застави з моменту звільнення з-під варти, обвинувачена зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані з застосуванням запобіжного заходу у виді застави.
З моменту звільнення з-під варти в зв`язку з внесенням застави обвинувачена ОСОБА_5 вважається такою, до якої застосований запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_5 , що у разі невиконання заставодавцем, а також нею покладених на неї обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.
Строк дії ухвали - до 01 серпня 2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її проголошення, а обвинуваченою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії даної ухвали.
Головуючий суддя: підпис ОСОБА_1