Дата документу 27.06.2022 Справа № 554/4454/22
Провадження № 1-кс/554/6257/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2022 м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Полтава клопотання старшого слідчого СВ Харківського РУП №2 Головного управління поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рогань, Харківського району, Харківської області, українця, громадянина України, який має базову загальну середню освіту, який навчається на третьому курсі Харківського державного автотранспортного коледжу, неодруженого, дітей не маючого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,

встановив:

Старший слідчий СВ Харківського РУП №2 Головного управління поліції в Харківській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Харківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 09.э06.2022, приблизно о 17 годині 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, в період дії в Украйні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, строк дії якого востаннє було продовжено Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 з 25 травня 2022 року строком на 90 діб, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував у парковій зоні, що розташована поблизу багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 .

Водночас, у вказаній парковій зоні перебував раніше не знайомий ОСОБА_5 неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який сидів на одній з лавок, разом із раніше знайомою ОСОБА_5 неповнолітньою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Побачивши останніх, ОСОБА_5 направився до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , де між останніми зав`язалася розмова. В ході розмови, ОСОБА_5 почав усіляко чіплятися до ОСОБА_6 , нав`язувати останньому начебто дружні змагання, під час яких почав наносити удари ОСОБА_6 . В подальшому, на ґрунті вказаних обставин, ОСОБА_5 почав погрожувати застосуванням фізичного насильства ОСОБА_6 та наніс останньому один удар лівою рукою в ліву частину обличчя. Таким чином ОСОБА_5 своїми навмисними діями у вигляді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 бажав пригнітити опір останнього з метою подальшого відкритого заволодіння майном потерпілого, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди ОСОБА_6 і бажаючи їх настання, висловив останньому вимогу віддати належний ОСОБА_6 золотий ланцюжок, що перебував у нього на шиї. При цьому, свої дії ОСОБА_5 супроводжував погрозами застосування до потерпілого фізичного насильства, пояснюючи, що якщо ОСОБА_6 самостійно не передасть свій золотий ланцюжок, ОСОБА_5 все одно забере його насильно.

Розуміючи реальність погроз ОСОБА_5 в частині застосування фізичного насильства, ОСОБА_6 , перебуваючи у безвихідному положенні, передав ОСОБА_5 власний золотий ланцюжок, попередньо знявши з нього золотий хрестик. Вказаний золотий ланцюжок ОСОБА_5 відразу одягнув на себе та скерував усіх присутній перейти у інше місце.

Слідуючи за ОСОБА_5 , вказані особи перейшли до зупинки громадського транспорту «Містечко», що розташовується поряд з вказаною алеєю, перебуваючи на якій ОСОБА_5 , продовжуючи погрожувати ОСОБА_6 фізичним насильством, ОСОБА_5 висловив вимогу ОСОБА_6 дістати раніше вказаний золотий хрестик від золотого ланцюжка, що вже перебував на шиї у ОСОБА_5 . Після того як ОСОБА_6 дістав вказаний золотий хрестик, ОСОБА_5 наказав ОСОБА_6 віддати його присутньому ОСОБА_8 , який в свою чергу відмовився його приймати у ОСОБА_6 . Враховуючи відмову ОСОБА_8 , ОСОБА_5 сказав ОСОБА_6 покласти вказаний хрестик на лавку, що розташовувалася на зупинці громадського транспорту.

Тим самим, ОСОБА_5 , шляхом надання вказівок ОСОБА_6 , фактично розпорядився вказаним хрестиком на власний розсуд.

Водночас, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, продовжуючи погрожувати ОСОБА_6 фізичним насильством, висловив вимогу до ОСОБА_6 передати усі наявні у останнього грошові кошти. В свою чергу ОСОБА_6 , сприймаючи погрози ОСОБА_5 як реальні, передав останньому грошові кошти у загальній сумі 720 (сімсот двадцять) гривень 00 копійок, які ОСОБА_5 відразу ж поклав до власних кишень.

Таким чином ОСОБА_5 фактично заволодів належним ОСОБА_6 майном, а саме грошовими коштами в сумі 720 (сімсот двадцять) гривень 00 копійок, золотим ланцюжком із золота 585 проби, вагою 15,68 грам та хрестиком із золота 585 проби, вагою 0,57 грами, та маючи реальну можливість розпорядився ним як власним, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на сум, що перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

27.06.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рогань, Харківського району Харківської області, українця, громадянина України, який має базову загальну середню освіту, який навчається на третьому курсі Харківського державного автотранспортного коледжу, неодруженого, дітей не маючого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема показаннями допитаних осіб, протоколами оглядів.
Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюються у вчинення тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання, посилаючись на ризики передбачені ст. 177 КПК України, які підтверджуються наданими до суду матеріалами клопотання. Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою: особисте зобов`язання або домашній арешт, свою провину визнав.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши учасників судового провадження, прийшов до наступного висновку.

Органом досудового розслідування СВ Харківського РУП №2 Головного управління поліції в Харківській області 10.06.2022 року внесена інформація за №0001811 до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України. Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 , було вручене 27 червня 2022 року, допитано неповнолітнього потерпілого, допитано свідків.

У відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини. У відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключного у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 КПК України.

Відповідно до п.3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи у продовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтовано гарантіями явки до суду.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України та не заперечує факт вчинення 09 червня 2022 року кримінального правопорушення.

Суд враховує, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Аналізуючи ризик переховування від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови).

Оцінюючи обґрунтованість ризиків, на які послався в клопотанні слідчий та надав пояснення прокурор, слідчий суддя вважає недоведеним ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілого у провадженні, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаного слідчому судді не надано, а відтак, такі твердження є лише припущеннями.

У відповідності до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м"яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе, передбачені пунктом 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя зазначає, що стороною обвинувачення не було доведено, що наявним ризикам не можливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, серед яких, зокрема, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У відповідності до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що не надано достатніх доказів щодо необхідності застосування до підозрюваного такого суворого запобіжного заходу, як тримання під варту і можливо застосувати стосовно ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід. На думку слідчого судді, саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Харківського РУП №2 Головного управління поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рогань, Харківського району, Харківської області, українця, громадянина України, який має базову загальну середню освіту, який навчається на третьому курсі Харківського державного автотранспортного коледжу, неодруженого, дітей не маючого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, утриматися від спілкування з потерпілим тасвідками кримінального провадження, за виключенням як за ініціативою слідчого чи прокурора і в їх присутності.

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Запобіжний захід діє по 25.08.2022 року включно.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1