ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/440/22 Справа № 691/698/20 Категорія: ст.331 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в реживі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси виділені матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 05 липня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, по 03.09.2022 року, включно, з утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор»,

в с т а н о в и л а :
В провадженні Городищенського районного суду Черкаської області перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.3 ст.185 КК України.

30.06.2022 року на адресу суду першої інстанції надійшло клопотання прокурора Городищенського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 посилаючись на те, що ризики, які існували при обранні та продовженні обвинуваченому запобіжного заходу, зокрема переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, продовжують існувати, не змінились, а інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його адвокат в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання прокурора та просили змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт за адресою реєстрації обвинуваченого.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 05 липня 2022 року в задоволенні усного клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу на більш м`який, відмовлено. Клопотання прокурора задоволено. Продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 60 діб, по 03.09.2022 року, включно, з утриманням в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як не обґрунтовану та не вмотивовану. Постановити нове рішення, яким змінити відносно нього запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме нічний домашній арешт.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він вже тривалий час перебуває під вартою, зв`язку з чим закінчився розумний строк тримання його під вартою без винесення обвинувального вироку, що на його думку свідчить про затягування справи та порушення його прав.

Вважає, що прокурор у своєму клопотанні не надав обґрунтованих та об`єктивних доказів, а також матеріалів на підставі яких можливо застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а лише обмежився виключно переліком ризиків.

Також обвинувачений вказав на не повноту, необ`єктивність та упередженість досудового слідства, порушення його конституційних прав та необґрунтованість підозри через відсутність доказів його вини.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 , думку захисника ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу обвинуваченого та просила її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу місцевого суду залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст. 392 КПК України ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До закінчення продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається з ч.3 ст. 407 КПК України, постановляючи ухвалу за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, апеляційний суд вирішує питання щодо запобіжного заходу в порядку, передбаченому главою 18 розділу II цього Кодексу.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178, 183 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що вказані вимоги місцевим судом дотримані в повному обсязі.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що є достатні підстави вважати, що з моменту обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою ризики, передбачені ст.177 КПК України не змінилися та продовжують існувати, а застосування альтернативних запобіжних заходів обвинуваченому не в змозі гарантувати його належну поведінку, оскільки останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.115 КК України, в тому числі особливо тяжкого кримінального правопорушення, наслідком якого стала смерть особи; обвинувачений офіційно не працевлаштований та не одружений, що вказує на відсутність у нього постійного, сталого джерела прибутку та відсутність міцних соціальних зв`язків; за місцем проживання характеризується негативно. Тому враховуючи вказані обставини застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України та вказує на те, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність необхідності у збереженні такого запобіжного заходу із визначенням строку.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що ризики, наведені прокурором, є дійсними та триваючими, а тому виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 на більш м`який, незважаючи на те, що обвинувачений тривалий час утримується під вартою.

Крім того, як в судовому засіданні судом першої інстанції так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_8 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики передбачені ст.177 КПК України.

Враховуючи наведене, є безпідставними доводи апелянта про необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 щодо безпідставної кваліфікації його дій за ч.1 ст.115 КК України, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки на стадії судового розгляду кримінального провадження на підставі обвинувального акту апеляційний суд позбавлений права вирішувати питання щодо обґрунтованості та доведеності обвинувачення, які повинен вирішити суд першої інстанції по суті висунутого обвинувачення особі.

Стосовно доводів апеляційної скарги ОСОБА_8 щодо бажання обвинуваченого стати на захист Батьківщини від агресії РФ, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу, оскільки ризики, які були підставою для його обрання та продовження, не відпали і не зменшилися, а наведені обвинуваченим доводи цих ризиків не спростовують.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , які б були безумовною підставою для скасування або зміни оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції, та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 199, 331, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 05 липня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, по 03.09.2022 року, включно, з утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді