ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1818/22 Справа № 216/1667/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2022 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001103 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8 , ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А :
За ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2022 року повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001103, відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 309 КК України.
Мотивуючи ухвалене рішення суд посилався на те, що органом досудового розслідування в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті неправильно викладено правову кваліфікацію кримінального правопорушення, оскільки 01 липня 2020 року було змінено диспозицію ч. 2 ст. 309 КК України.
В апеляційній скарзі:
- прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи свої вимоги прокурор посилається на те, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України та містить фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, які слідчі вважали встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Зазначає, що наявність в обвинувальному акті додаткової кваліфікуючої ознаки вчинене повторно, пов`язане із тим, що на час складання обвинувального акту така ознака була передбачена чинним КК України.
Заслухавши прокурорів, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з положеннями п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, до повноважень суду першої інстанції віднесено прийняття рішення під час підготовчого судового засідання про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
За висновком суду першої інстанції, обвинувальний акт складений в порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки не містить виклад усіх суттєвих обставин кримінального правопорушення, які підлягають встановленню та доказуванню.
Однак, з таким висновком колегія суддів не погоджується, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи і не ґрунтується на кримінальних процесуальних нормах закону та суперечить по своїй суті.
Відповідно до п.п. 5, 7 ч. 2 статті 291 КПК України, обвинувальний акт має містити в собі, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а також розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
В ст.ст. 109, 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.
У відповідності до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, тобто підводиться підсумок стадії досудового розслідування шляхом формулювання офіційного обвинувачення.
Перевіривши обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0001103 щодо ОСОБА_9 , колегія суддів вважає, що при його складанні дотримано вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, а висновки суду першої інстанції є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.
Суд в порушення вимог ст. 372 КПК України не навів мотивів, з яких він дійшов висновку щодо невідповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України.
Так, при перевірці матеріалів провадження встановлено, що до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001103 щодо ОСОБА_9 , обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.
Зі змісту пред`явленого обвинувачення слідує, що в ньому викладені фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та наведена правова кваліфікація.
Посилання суду в оскаржуваній ухвалі на те, що в обвинувальному акті викладена неправильна правова кваліфікація дій обвинуваченого, з посиланням на змінену диспозицію ч. 2 ст. 309 КК України є безпідставними, оскільки зміна диспозиції зазначеної статті на момент розгляду кримінального провадження не є підставою для повернення обвинувального акту, так як суд при розгляді справи не позбавлений можливості перекваліфікувати дії обвинуваченого на більш м`які, при встановленні законних підстав для цього.
Таким чином, висновки суду на предмет недотримання вимог ст. 291 КПК України щодо неправильного зазначення в обвинувальному акті правової кваліфікації кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_9 є безпідставними та необґрунтованими.
Також, як слідує з матеріалів кримінального провадження обвинувальний акт було складено та затверджено 20 серпня 2018 року та відповідно до супровідного листа заступника керівника Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області, обвинувальний акт було направлено до суду 21 серпня 2018 року.
При цьому, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, яким було внесено зміни до диспозиції ч. 2 ст. 309 КК України, набрав чинності лише 01 липня 2020 року, тобто після направлення обвинувального акта до суду, у зв`язку з чим доводи прокурора в цій частині є обгрунтованими.
За наведених обставин, рішення суду про повернення прокурору обвинувального акту не можна визнати обґрунтованим, а викладені в ухвалі суду першої інстанції підстави, які слугували поверненню прокурору обвинувального акту, колегія суддів вважає такими, що не відповідають зазначеним вище нормам закону, а тому ухвала підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та такі висновки не ґрунтуються на кримінальних процесуальних нормах закону, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Щодо доводів та вимог апеляційної скарги прокурора щодо виділення в окреме провадження кримінальне провадження № 0001103 від 04.06.2018 року, проте вказані доводи та вимоги не переглядаються, оскільки ухвала в цій частині оскарженню не підлягає.
Згідно ст. 409 КПК України, у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження поверненню на новий розгляд у суді першої інстанції.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає необхідним частково задовольнити апеляційну скаргу прокурора, а ухвалу суду скасувати з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_5 - задовольнити частково.
Ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2022 року в частині повернення обвинувального у кримінальному провадженні № 0001103, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4