Справа № 488/932/22
Провадження № 1-кс/488/162/22 р.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2022 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №3 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_4 , про обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, із середньо освітою, неодруженого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В:

28.06.2022 року слідчий звернувся із вище вказаним клопотанням в межах досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000552 від 26.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України за фактом відкритого заволодіння майном потерпілого ОСОБА_7 .
Як слідує з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 26.06.2022 близько 17:20 год., ОСОБА_5 , діючи під час воєнного стану в Україні, введеного на підставі Указу президента України №64/2022 від 24.02.2022, який тричі продовжувався, останній раз до 23.08.2022, з метою відкритого викрадення чужого майна, знаходячись поблизу першого під`їзду будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, відкрито, стягнувши надягнуту на ОСОБА_7 тактичну сумку чорного кольору, вартістю 450 грн., в якій знаходились: мобільний телефон марки «Tecno POP 2F», чорного кольору, вартістю 1190 грн., грошові кошти у сумі 850 грн., паспорт громадянина Україна, посвідчення водія, банківська карта, держателем якої є ОСОБА_8 , два гайкових комбінованих ключа, без визначеної вартості, заволодів майном ОСОБА_7 , спричинивши матеріальний збиток на загальну суму 2490 грн.
З викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, яким розпорядився на власний розсуд.
27.06.2022 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення з кваліфікацією його дій за ч.4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, необхідністю забезпечення його належної процесуальної поведінки та наявністю, визначених ч.1 ст.177 КПК України ризиків, зокрема переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, посилаючись на тяжкість покарання, передбачене у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним та відсутність чинників, які б утримали підозрюваного від втечі; на наявність ризику незаконного впливу на потерпілого у цьому провадженні шляхом погроз та інших заходів впливу з метою зміни ними показів на його користь, враховуючи, що потерпілий упізнав підозрюваного; на ризик знищення чи приховування речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, посилаючись на те, що підозрюваний володіє інформацією, де знаходяться речі потерпілого, якими відкрито заволодів, а саме: сумка, паспорт громадянина України, особистий код платника податків, грошові кошти, два гайкових комбінованих ключа та банківська карта, місцезнаходження яких на даний час не встановлено; а також на ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, посилаючись на введення підозрюваним в оману щодо своєї непричетності до вчинення даного злочину та покази свідка ОСОБА_9 щодо постійного перебування підозрюваного з ним у день вчинення кримінального правопорушення, що спростовується відео з камер відеоспостереження, наданими заступником керуючого магазину ТОВ «АТБ маркет» магазин «Продукти-425».

Вважає, що таким ризикам не зможуть запобігти інші передбачені ст.176 КПК України, запобіжні заходи, крім тримання під вартою.

В ході розгляду даного клопотання слідчий останнє підтримав з мотивів, наведених ньому.

Прокурор клопотання підтримала, посилаючись на обгрунтованість підозри та наявність вище наведених ризиків, запобігти яким із застосуванням менш обтяжуючих видів запобіжних заходів вважає за неможливе. Вказує на те, що ОСОБА_5 може вдатись до втечі через тяжкість покарання, що йому загрожує у разі доведеності його вини та, як особа, яка не має міцних соціальних зв`язків. Також може впливати на потерпілого, місце проживання якого йому відоме, та примусити чи умовити потерпілого, який впізнав підозрюваного, дати покази на його користь. Вказує, що на даний час не встановлено місце знаходження речей потерпілого, окрім мобільного телефону, а тому підозрюваний, якому місце знаходження цих речей відоме, може вжити заходи до їх знищення. Окрім того, прокурор вказує на ризик перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином, зокрема введенням в оману щодо своєї непричетності до вчинення даного злочину та створенням штучного алібі.

Підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що розуміє зміст підозри та свою вину не визнає, стверджуючи, що в день та час, зазначені у повідомленні про підозру знаходився в житлі свого знайомого. До заволодіння майном потерпілого непричетний.

Стосовно клопотання слідчого щодо обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував, стверджуючи про необгрунтованість заявлених ризиків. При цьому вважав, що у разі їх доведення стороною з боку обвинувачення, є необгрунтованими їх твердження про неможливість запобігти даним ризикам, окрім як з триманням його під вартою, та просив у такому разі обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Захисник підозрюваного також просила у задоволенні клопотання відмовити як безпідставного. Вказувала на необгрунтованість ризику переховування підозрюваного від суду, який має міцні соціальні зв`язки. Щодо інших ризиків, то висловилася про відсутність у підозрюваного намірів вчиняти дії, на які в обгрунтування цих ризиків, посилається слідчий та прокурор. У разі прийняття судом рішення про необхідність обрання міри запобіжного заходу, просила обрати захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не виключаючи домашній арешт у певний період часу, що дозволить підозрюваному продовжити працювати.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши зміст письмових доказів, доданих до клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Під час вирішення питання щодо обрання найсуворішої з визначених нормами кримінального процесуального закону міри запобіжного заходу, з урахуванням вимог ст.183, 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених стеттею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також, вирішуючи питання про вид запобіжного заходу, суд має врахувати обставини, визначені ч.1 ст. 187 КПК, зокрема дані щодо особи підозрюваного, його репутацію, соціальні зв`язки, тощо.

При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчий суддя виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому факти, які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

На доведеність обгрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_5 , слідчим надано протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 від 26.06.2022; протокол огляду місця події, а саме відкритої ділянки місцевості біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 від 26.06.2022; протокол огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 від 26.06.2022; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 26.06.2022; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 від 26.06.2022; рапорт оперуповноваженого СКП ВП №3 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 відносно ОСОБА_5 від 26.06.2022; протоколи допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від 26.06.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 27.06.2022 та протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю цього ж свідка; протокол огляду предмету (відеозапису) від 27.06.2022; протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 від 27.06.2022; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 27.06.2022, згідно якого останній відмовився надавати покази з посиланням н ст.63 Конституції України.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі така сукупність даних є достатньою для повідомлення про підозру, при цьому висунута підозра не свідчить, що подальша перевірка обставин за вищевказаним кримінальним провадженням є завершена.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, санкція статті якої передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, що згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України у сукупності з іншими обставинами, передбачає можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Стосовно заявлених ризиків, на які посилались слідчий та прокурор, то слідчий суддя виходить з такого.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обгрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

Щодо ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, то слідчий суддя виходить з такого.

Слідчий та прокурор, як на підставу такого ризику, посилаються на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі доведеності його вини та на репутацію підозрюваного, як особи, яка не має сталих соціальних зв`язків, постійного місця роботи, інших чинників, які б утримали його від втечі.

Слід зазначити, що небезпека того, що підозрюваний буде переховуватись не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Даний ризик має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою, на що скеровує Європейського суду з прав людини (справи Ливада проти України від 26 червня 2014 року; Осипенко проти України, заява № 4634/04, пп. 76-80, від 09.11.2010 р.; Харченко проти України, заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10.02.2011 р.).

Так, щодо репутації та особи підозрюваного в ході розгляду вказаного клопотання встановлено, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, має перепустку на право відвідування іноземних суден у вантажному терміналі ТОВ Компанія Євтровнешторг, видана 01.01.2022 р. та дійсна до 31.12.2022 року, що підтверджує його пояснення про роботу на даному товаристві. З пояснень ОСОБА_5 та його матері ОСОБА_14 , допитаної в якості свідка, підозрюваний зареєстрований та проживає періодично за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 в разі необхідності надання фізичної допомоги його матері, після проходження нею курсів хімічної терапії у зв`язку з онкозахворюванням останньої. В інший час проживає з дівчиною ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_5 . З пояснень даного свідка та самого підозрюваного, останній має малолітнього сина ОСОБА_16 , 2012 року народження, який проживає зі своєю матір`ю, на даний час у м.Одеса у зв`язку з воєнним станом, та якому він надає матеріальну допомогу.

З урахуванням наведених даних, які вказують на наявність у ОСОБА_5 сталих соціальних зв`язків, його репутацію, як особи, яка має постійне місце роботи та проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, слідчий суддя вважає, що вірогідність ризику переховування підозрюваного від суду не є настільки ймовірним, щоб виправдовувати його тримання під вартою, та що інший більш м`який вид запобіжного заходу не здатен йому запобігти.

Щодо ризику перешкоджання іншим чином у кримінальному провадженні як на те вказують слідчий та прокурор, є введення підозрюваним в оману щодо своєї непричетності до вчинення вищевказаного злочину та покази свідка ОСОБА_9 , що спростовуються іншими даними.

В той же час, невизнання особою своєї вини не може розцінюватись, як перешкоджання кримінальному провадженню, а є здійсненням права на захист.

Стосовно показів свідка, на які сторона з боку обвинувачення, посилається як неправдиві, то за відсутності обгрунтованих підстав вважати та доказів, що такі покази свідком надані з вчиненням ОСОБА_5 дій з метою створення собі алібі, останній не може нести тягар ризику, що зумовлені показами свідка.

В той же час, враховуючи, що речі, якими, як про те зазначається у підозрі, заволодів ОСОБА_5 , на даний час, окрім мобільного телефону, не віднайдені, то є слушними доводи слідчого та прокурора про існування ризику знищення чи сховання речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження.
Слідчий суддя також вважає доведеним ризик можливого впливу підозрюваного на потерпілого з метою зміни ним показів на свою користь, з огляду на те, що саме покази потерпілого, який впізнав ОСОБА_5 , як особу, що відкрито заволоділа його майном, на даний час в переважності обгрунтовує висунуту підозру та підозрюваному відомі будинок та під`їзд місця проживання потерпілого, що не викликає складнощі у з`ясуванні повної адреси проживання ОСОБА_7 .
З огляду на вказане, стороною з боку обвинувачення, доведено існування ризиків переховування підозрюваного від суду, його можливого впливу на потерпілого та переховування чи знищення речей, що мають істотне значення для кримінального провадження.
В той же час, відповідно до п.3 ч.1 та ч. 4 ст. 194 КПК України, слідчий, прокурор, зобов`язані також довести неможливість запобігти вказаним ризикам із застосуванням більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Доводи прокурора щодо неможливості запобігти заявленим ризикам із застосуванням особистої поруки, є слушним, адже відсутні особи, які б поручилися за належну процесуальну поведінку підозрюваного та які заслуговують на довіру.
Такий запобіжний захід як особисте зобов`язання також не здатен запобігти жодному з доведених ризиків та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
В той же час, слідчим та прокурором, не спростовано можливості досягнення мети запобіжного заходу, зокрема забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання вищевказаним ризикам, із застосуванням запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. Вказуючи про неможливість застосування даного запобіжного заходу, прокурор лише посилалась на покази підозрюваного щодо його проживання також і за іншою адресою, а також на відсутність документів, що підтверджують належність житла, в якому можливо б було застосувати такий вид запобіжного заходу.
В той же час, за паспортними даними ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що дає йому право користування даним майном та за показами свідка ОСОБА_14 саме за цією адресою він періодично проживає разом із нею та своїм батьком.
При цьому, слідчий суддя приходить до переконання, що запобігти тим ризикам, які знайшли своє підтвердження в ході розгляду вказаного клопотання, можливо із застосуванням запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, та який, з урахуванням вищенаведених обставин, вважає можливим застосувати за адресою: АДРЕСА_1 .
Окрім того, з урахуванням доведеності ризику можливого впливу на потерпілого, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язок, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, у виді заборони спілкування будь-яким чином, в тому числі за допомогою телефонних та електронних засобів зв`язку, із потерпілим у даному кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.132, 176-179, 181, 183-184, 194, 309 КПК України

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчої СВ відділення поліції №3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_4 , про обрання відносно ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відмовити.
Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , терміном на два місяці, тобто до 26 серпня 2022 року включно, що передбачає заборону цілодобово залишати вищевказане житло, а також поклавши терміном на два місяці обов`язок з заборони спілкування (будь-яким чином, в тому числі за допомогою телефонних та електронних засобів зв`язку) із потерпілим у даному кримінальному провадженні.
Контроль за виконанням ухвали про домашній арешт покладається на органи Національної поліції.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Ухвала слідчого судді в частині відмови у задоволенні клопотання слідчого про обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1