Провадження №11-сс/801/342/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5
за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 в режимі відеоконференції
та слідчого ОСОБА_9
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18 травня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028 від 10 лютого 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 протягом 60 (шістдесяти) днів з визначенням застави у розмірі трьохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 744 300,00 грн. (сімсот сорок чотири тисячі триста грн.) стосовно підозрюваного:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, ФОП, раніше судимого:

15.07.1994 Замостянським районним судом м. Вінниці за ч.ч. 2, 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців (24.05.1996 умовно-достроково звільнений від відбування покарання);
01.07.1998 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, в силу ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) приєднано 6 місяців за вироком Замостянського районного суду м. Вінниці від 15.07.1994 і остаточно до відбування покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі (03.07.1999 звільнений по відбуттю строку покарання);
21.12.2005 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;
15.07.2008 Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 342 КК України (в редакції 2001 року) до покарання у виді штрафу у сумі 1000 гривень;
28.12.2011 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України (в редакції 2001 року), ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України (в редакції 2001 року) до покарання у виді штрафу у сумі 1360 гривень,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

17 травня 2022 року до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 з визначенням застави у розмірі трьохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 744 300,00 грн.

Клопотання мотивоване тим, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000028 від 10.02.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення умисних злочинів в березні 2020 року спільно із невстановленими досудовим слідством особами вступили між собою у попередню змову з метою викрадення грошових коштів із банкоматів, шляхом умисного їх пошкодження.

Реалізовуючи свій план, 25.03.2020 близько 03:30 год., ОСОБА_8 діючи спільно із невстановленими досудовим слідством особами прибули до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 м. Вінниці» (далі КНП «ЦПМСД м. Вінниці») розташованого за адресою: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 96, в приміщенні якого біля вхідних дверей знаходився банкомат № 8310 акціонерного товариства «УКРСИББАНК», який використовується, як сховище для грошових коштів.

Продовжуючи спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи з корисливих мотивів, умисно і узгоджено, ОСОБА_8 та невстановлені досудовим слідством особи підійшли до приміщення КНП «ЦПМСД м. Вінниці», що за адресою: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 96 та діючи таємно, шляхом умисного пошкодження серцевини замка дерев`яних дверей запасного виходу проникли до зазначеного приміщення та коридором прослідували до банкомату № 8310 акціонерного товариства «УКРСИББАНК». Пошкодивши задню кришку банкомату, яка являється його захисним елементом, ОСОБА_8 та невстановлені досудовим слідством особи, тим самим звільнили доступ до чотирьох касет із грошовими коштами купюрами номіналом 50, 100, 200 та 500 гривень.

Після цього, ОСОБА_8 та невстановлені досудовим слідством особи, діючи умисно та таємно викрали грошові кошти в сумі 767 150 гривень, купюрами номіналом 50, 100, 200 та 500 гривень, які знаходились у чотирьох касетах вищевказаного пошкодженого банкомату АТ «УКРСИББАНК». Після вчинення злочину, ОСОБА_8 і невстановлені досудовим слідством особи залишили місце події, привласнивши викрадені кошти, чим заподіяли акціонерному товариству «УКРСИББАНК» матеріальної шкоди в сумі 767 150 гривень, що у 730 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, який в 2020 році становив 1051 грн. та відповідно до п. 4 примітки до ст. 185 КК України становить шкоду у особливо великих розмірах.

На підставі здобутих доказів 17.05.2022 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна - крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб у особливо великих розмірах, поєднана з проникненням у сховище.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_11 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

протоколом огляду місця події приміщення КНП «ЦПМСД м. Вінниці» від 25.03.2020 в ході якого зафіксовано факт проникнення до даного приміщення через запасний вихід та пошкоджений банкомат, а також вилучено: провід в ізоляції білого кольору, що простягався по підлозі та до якого скотчем примотаний ліхтарик, пошкоджений циліндровий механізм замка;

протоколами огляду відкритої ділянки місцевості території парку «Лісопарк» неподалік Подільського регіонального центру онкології, що за адресою: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 84, в ході яких вилучено касети від банкомату «УКРСИББАНК» з фабричними маркуваннями «200» та «500»;

висновком експерта від 21.04.2020 №323 за результатами судової молекулярно-генетичної експертизи, відповідно до якого на поверхні наданого на дослідження ліхтарика виявлено та встановлені генетичні ознаки клітин з ядрами, які належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі;

висновком експерта від 20.08.2020 №328 за результатами судової біологічної експертизи, відповідно до якого на поверхні наданих на дослідження касеті з фабричними маркуваннями «200» та касеті з фабричними маркуваннями «500» виявлені та встановлені генетичні ознаки клітин з ядрами, які збігаються між собою, з генетичними ознаками клітин з ядрами виявлених на поверхні ліхтарика та належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі;

висновком експерта від 23.04.2022 №СЕ-19/102-22/5084-БД за результатами судової біологічної експертизи, відповідно до якого генетичні ознаки клітин з ядрами виявлені на поверхні касети з фабричними маркуваннями «200», касети з фабричними маркуваннями «500» та ліхтарика збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_8 .

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, ніде не працює, а тому може в будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце свого проживання, та під загрозою застосування суворої міри покарання може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 неодноразово засуджувався за вчинення тяжких умисних майнових злочинів, також на даний час відносно нього на розгляді у Вінницькому районному суді знаходиться обвинувальний акт за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України та застосований запобіжний захід у виді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Характер та періодичність вчинення злочинів, а також встановлені в ході досудового розслідування обставини дають підстави вважати, що вчинення майнових злочинів є одним із джерел його доходу, тобто перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу ОСОБА_8 може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інший злочин, тобто наявний ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Зокрема, в ході досудового розслідування кримінального провадження не встановлено інших співучасників вчинення даного злочину, а тому перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу ОСОБА_8 може вчиняти дії, щодо перешкоджанню їх встановленню, для уникнення ними кримінальної відповідальності, тобто наявний ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18 травня 2022 року клопотання слідчого задоволено. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з моменту затримання підозрюваного, тобто до 16 липня 2022 року (час рахувати відповідно до протоколу затримання) з визначенням розміру застави трьохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 744 300,00 грн. (сімсот сорок чотири тисячі триста грн.). У разі внесення застави покладено на підозрюваного наступні обов`язки: 1. прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; 2. не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або роботи; 4. утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні; 5. здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорта) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000028; протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.03.2020; протоколів огляду місця події від 25.03.2020; протоколів допитів свідків від 25.03.2020; висновку експерта №323 від 21.04.2020; висновку експерта №328 від 20.08.2020; висновку експерта №СЕ-19/102-22/5084-БД від 23.04.2022; пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України обґрунтована.
У відповідності з пунктом 5 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 має місце реєстрації та постійне місце проживання, ФОП, одружений, раніше неодноразово судимий Разом з тим, суд звертає увагу на те, що неодноразово засуджувався за вчинення тяжких умисних майнових злочинів, окрім того на даний час відносно нього на розгляді у Вінницькому районному суді знаходиться обвинувальний акт за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
Суд також звертає увагу на те, що, не зважаючи на наявність висновків експертиз, які вказують на причетність ОСОБА_8 до даного кримінального правопорушення, останній свою вину категорично заперечує, не надаючи при цьому обґрунтованих пояснень, щодо наявності на касеті з фабричними маркуваннями «200» та касеті з фабричними маркуваннями «500» генетичних ознак клітин з ядрами, які належать ОСОБА_8 .
На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.
Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_8 перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
При вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених Кодексом, а тому слідчий суддя вважав, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу ОСОБА_8 необхідно визначити розмір застави.
Згідно з частиною четвертою статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Пунктом 3 частини п`ятої статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З огляду на вищевикладене, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення та особу підозрюваного, який неодноразово засуджувався за вчинення тяжких злочинів, беручи до уваги позицію прокурора, щодо розміру застави, а також враховуючи розмір завданої шкоди (767150,00 грн.) слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу, з урахуванням вимог статті 182 КПК України, а саме триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 744 300,00 грн.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала
В апеляційній скарзі в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.05.2022 та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 .
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що під час судового розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які є підставою для застосування запобіжного заходу. Звертає увагу на обов`язковість доказування ризиків, а не лише зазначення їх стандартного переліку.
Захисник вказує, що прямих доказів, які б доводили факт вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину у слідства нема. Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 слідчий не надав жодного прямого доказу винності останнього, окрім висновку експерта № СЕ-19/102-22/5084-БД, відповідно до якого на касеті банкомата були виявлені клітини з ядрами, які збігаються з генетичними ознаками букального епітелію ОСОБА_8 , але не з 100 % вірогідністю. Тому, з урахуванням того факту, що грошові купюри постійно перебувають в руках безлічі осіб, згаданий доказ є ще більш сумнівний. Слідчим також не було надано жодного доказу, який би підтверджував факти викладені в повідомленні про підозру, а саме причетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому злочину. Крім того, слідчим не було обґрунтовано неможливість застосування більш м`кого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
Звертає увагу, що слідчим суддею не взято до уваги того, що клопотання слідчого всупереч вимогам ст.184 КПК України не містить інформації відповідно до п.п. 1,3,4,5,6, ч.1 ст. 184 КПК України.
На думку захисту, слідчий суддя безпідставно визнав пред`явлену ОСОБА_8 підозру обґрунтованою та не врахував того, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, де характеризується виключно з позитивної сторони, має на утриманні дружину та двоє дітей, хворіє та потребує постійного лікування, наявність цих обставин слідчий суддя не взяв до уваги і не обґрунтував їх відхилення в ухвалі.
Крім того, слідчий суддя безпідставно зазначив у ухвалі, що ОСОБА_8 може вчинювати нові злочини, тиснути на свідків, переховуватися та спотворити докази, однак під час розгляду справи встановлено, що з березня 2020 року жодного прямого доказу винності підозрюваного не здобуто, в тому числі не встановлено свідків на яких може впливати підозрюваний і які докази може спотворити, до того ж, всі можливі слідчі дії вже проведено.
Таким чином, крім значних порушень вимог кримінально процесуального закону, висновки слідчого судді є неповними і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.
Позиції учасників судового провадження
В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 апеляційну скаргу в інтересах підозрюваного підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.
Підозрюваний ОСОБА_8 підтримав подану захисником апеляційну скаргу, просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.
Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого суді без змін.
Мотиви суду
Заслухавши доповідача, виступи захисника, підозрюваного та прокурора, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Статтею 370 КПК України, передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
При вирішенні питання за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив та виходив з того, що обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення є доведеними.
Колегія суддів звертає увагу, що поняття обґрунтованості підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення.
У рішенні «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_8 на підставі наявних доказі в матеріалах судового провадження, а саме:
протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_11 ;
протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;
протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;
протоколом огляду місця події приміщення КНП «ЦПМСД м. Вінниці» від 25.03.2020 в ході якого зафіксовано факт проникнення до даного приміщення через запасний вихід та пошкоджений банкомат, а також вилучено: провід в ізоляції білого кольору, що простягався по підлозі та до якого скотчем примотаний ліхтарик, пошкоджений циліндровий механізм замка;
протоколами огляду відкритої ділянки місцевості території парку «Лісопарк» неподалік Подільського регіонального центру онкології, що за адресою: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 84, в ході яких вилучено касети від банкомату «УКРСИББАНК» з фабричними маркуваннями «200» та «500»;
висновком експерта від 21.04.2020 №323 за результатами судової молекулярно-генетичної експертизи, відповідно до якого на поверхні наданого на дослідження ліхтарика виявлено та встановлені генетичні ознаки клітин з ядрами, які належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі;
висновком експерта від 20.08.2020 №328 за результатами судової біолоігчної експертизи, відповідно до якого на поверхні наданих на дослідження касеті з фабричними маркуваннями «200» та касеті з фабричними маркуваннями «500» виявлені та встановлені генетичні ознаки клітин з ядрами, які збігаються між собою, з генетичними ознаками клітин з ядрами виявлених на поверхні ліхтарика та належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі;
висновком експерта від 23.04.2022 №СЕ-19/102-22/5084-БД за результатами судової біологічної експертизи, відповідно до якого генетичні ознаки клітин з ядрами виявлені на поверхні касети з фабричними маркуваннями «200», касети з фабричними маркуваннями «500» та ліхтарика збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
До того ж, у повідомленні про підозру ОСОБА_8 за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України, вказано зміст підозри та правову кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній із зазначенням статі (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Тому враховуючи такий обсяг відомостей судового провадження, який об`єктивно свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як обрання запобіжного заходу у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_8 , до вчинення кримінального правопорушення, згідно підозри.
Крім того, на даній стадії кримінального провадження слідчим суддею здійснено оцінку обґрунтованості підозри у контексті вирішення питання про застосування запобіжного заходу, оскільки тримання під вартою не вимагає і не може вимагати такого ж ступеня доведеності причетності особи, що й для визнання її винною у вчиненні злочину, з відповідною оцінкою допустимості доказів.
Колегія суддів відхиляє доводи захисника про те, що прямих доказів, які б доводили факт вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину слідство не має, окрім висновку експерта № СЕ-19/102-22/5084-БД, яким встановлено, що на касеті банкомата виявлені клітини з ядрами, які збігаються з генетичними ознаками букального епітелію ОСОБА_8 , але не з 100 % вірогідністю, оскільки дане питання на цій стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує.
Відповідно питання щодо винуватості особи в вчиненні кримінального правопорушення вирішується судом на стадії судового провадження, оскільки воно потребує ретельної перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час судового розгляду кримінального провадження по суті та при прийнятті остаточного судового рішення у справі.
Крім того, апеляційний вважає за необхідне звернути увагу захисника на те, що у відповідності до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Відповідно чинний КПК не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі сукупності непрямих (стосовно конкретного факту) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.
Апеляційний суд не може погодитися з доводами апеляційної скарги захисника щодо наявності на його думку підстав для скасування ухвали суду про обрання запобіжного заходу, так як при розгляді питання щодо обрання чи продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати також і тяжкість звинувачення.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Колегія суддів вважає, що фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_8 злочину, який є особливо тяжким злочином, вчиненим в особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб, поєднаним з проникненням у приміщення чи сховище санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Зокрема, ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та / або суду полягає в тому, що у разі доведення його винуватості, останньому може бути призначено реальне основне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з обов`язковим призначенням додаткового покарання у виді конфіскації майна.
Крім того, в провадженні Вінницького районного суду Вінницької області знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 185 КК України, таким чином, існує імовірна схильність підозрюваного до вчинення злочинів проти власності. До того ж, ОСОБА_8 неодноразово засуджувався за вчинення тяжких умисних майнових злочинів та відбував реальну міру покарання, яка не забезпечила його виправлення, а тому існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно існує також і ризик впливу на свідків, а тому доводи сторони захисту про те, що слідчий суддя безпідставно зазначив у своїй ухвалі, що ОСОБА_8 може тиснути на свідків, переховуватися та спотворити докази, оскільки під час розгляду справи встановлено, що з березня 2020 року жодного прямого доказу винності підозрюваного не здобуто, в тому числі не встановлено свідків на яких може впливати підозрюваний і які докази може спотворити, до того ж, всі можливі слідчі дії вже проведено, колегія суддів вважає безпідставними з наступних підстав.
В матеріалах судового провадження наявні протоколи допиту свідків ОСОБА_12 від 25.03.2020, ОСОБА_11 від 25.03.2020, ОСОБА_13 від 25.03.2020. Відповідно при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту вказаних осіб в судовому засіданні.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що слідчим суддею не взято до уваги особу підозрюваного, а саме ОСОБА_8 має постійне місце проживання, де характеризується виключно з позитивної сторони, має на утриманні дружину та двоє дітей, хворіє та потребує постійного лікування, на думку апеляційного суду, зазначені обставини не зменшують існування ризиків, оскільки існували і на час вчинення протиправних дій, згідно підозри, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників для підозрюваного.
Посилання захисника на те, що підозрюваний хворіє та потребує постійного лікування про що наявні в матеріалах судового провадження виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 962 та консультативний висновок нейрохірурга від 10.12.2021 не підлягають задоволенню, оскільки статтею 21 Закону України «Про попереднє ув`язнення» передбачено, що адміністрація місць попереднього ув`язнення зобов`язана, забезпечити осіб, взятих під варту, медичним обслуговуванням.
Як вбачається із вказаної виписки підозрюваний знаходився в стаціонарі з 02.09.2021 по 06.09.2021 з діагнозом ЗХСМТ. Підвивих тіла С6 хребця з антелістезом тіла хребця, розривом міжхребцевого диску С6-С7 та травматичною килою міжхребцевого диску С6-С7 праворуч форамінально. Відрив остистого відростку С6 хребця. Післятравматична гіперкіфотична деформація в сегменті С6-С7. Frankel E.
Відповідно до консультативного висновку підозрюваному встановлено діагноз ЗХСМТ. Підвивиху тіла С6 хребця з антелістезом тіла хребця, розривом міжхребцевого диску С6-С7 та травматичною килою міжхребцевого диску С6-С7 праворуч форамінально, відриву остистого відростку С6 хребця (операція 02.09.2021 Задня стабілізація С6-С7 системою Medtronic Vertex, дискетомія, міжтіловий С6-С7 спондилодез аутокісткою та передня натільна фіксація на рівні С6-С7 титановою пластиною). Frankel E.
Водночас захисник та підозрюваний не надали доказів звернення до медичної частини ДУ «ВУВП (№1)» з відповідною заявою або скаргою на стан здоров`я або з заявою про необхідність медичного обстеження, або з заявою про допуск лікаря-фахівця іншого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.
Порядок взаємодії установи виконання покарань з закладами охорони здоров`я врегульований спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України № 239/5/104 від 10 лютого 2012 року про затвердження «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» (надалі - Порядок № 239/5/104).
Згідно з п. 2.3 Порядку № 239/5/104 медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО. Під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування.
У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я.
Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.
З огляду на наведене можна дійти висновку, що захисником та підозрюваним не доведено перед судом факту неможливості утримування підозрюваного ОСОБА_8 в СІЗО за станом здоров`я.
Крім того, матеріали судового провадження також не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою або неможливість отримання ним відповідної медичної допомоги в умовах перебування в СІЗО. Відповідно в судове засідання апеляційного суду стороною захисту вони також надані не були.
Колегія суддів також відхиляє доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального правопорушення, оскільки вони є несуттєвими.
Відповідно ст. 198 КПК України чітко регламентує, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиційного значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального провадження.
Апеляційний суд не погоджується з доводами захисту про те, що судом першої інстанції не розглянуто можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, адже судом визначено розмір застави, яка, на думку колегії суддів, буде гарантувати у разі її внесення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігати встановленим ризикам.
Отже, доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними, оскільки слідчим суддею було належним чином перевірено та досліджено докази, надані слідчим та стороною захисту, враховані докази, які вказують на обґрунтованість підозри, а також відомості, які характеризують особу підозрюваного, його вік та сімейний стан. При цьому, висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_8 .
Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають усталеній практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
З урахуванням фактичних обставин вчинення дій, згідно підозри, які інкримінуються підозрюваному ОСОБА_8 , а саме, таємне викрадення чужого майна крадіжка ч.5 ст. 185 КК України, вчинене за попередньою змовою групою осіб у особливо великих розмірах, поєднана з проникненням у приміщення чи сховище, свідчить про наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема права власності фізичних осіб, внаслідок чого вказані обставини викликають суспільний інтерес, що вочевидь впливає на питання щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає, що застосування до ОСОБА_8 іншого, менш суворого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст.177 КПК України.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, суд, -
постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18 травня 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання підозрюваного, тобто до 16 липня 2022 року з визначенням застави у розмірі трьохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 744 300,00 грн. (сімсот сорок чотири тисячі триста грн.) залишити без змін.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4