Номер провадження1-кп/521/400/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року м. Одеса
Малиновським районним судом м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, у режимі відеоконференції, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000155 від 04.02.2020 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жидачів, Львівської області, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця мешкання в м. Одесі, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, суд,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 04.02.2020 приблизно о 15 годині 00 хвилин, знаходячись на кладовищі «Західне», розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Тираспольське шосе, 22-Д, біля розташованого туалету загального користування, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, побачив ОСОБА_6 , який проходив повз туалету, та визначив об`єктом свого злочинного посягання майно, що знаходилось при ОСОБА_6 , а саме куртку в яку останній був одягнений.

Далі, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_6 нібито привітатися, раптом силою затягнува його до туалету загального користування, де штовхнув та повалив його на підлогу.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , скориставшись розгубленістю ОСОБА_6 наніс йому декілька ударів кулаком правої руки в область голови та обличчя, ти самим спричинив насильство яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, після чого придушивши волю потерпілого до опору, силою стягнув з ОСОБА_6 зимову чоловічу куртку, синього кольору, вартістю 3500 гривень, в якій у внутрішній кишені знаходився мобільний телефон марки «VIAAN V181», вартістю 600 гривень. Далі ОСОБА_5 швидко надів на себе викрадену куртку та зник з місця скоєння злочину.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, ствердив, що щиро розкаюється у скоєному ним правопорушенні за обставин зазначених в обвинувальному акті і зазначає, що йому соромно за свої дії. Вчинив правопорушення бо був п`яний. Більше такого не повториться. Повідомив, що збитки відшкодував, попросив вибачення у потерпілого. Просив суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що претензій до обвинуваченого немає, збитки йому відшкодовано. Подав до суду заяву про продовження розгляду справи без його участі. Просив суворо не карати, не позбавляти волі.

Окрім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю доказана і підтверджується зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників кримінального провадження судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції, та роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у скоєному кримінальному правопорушенні повністю доказана, та кваліфікує його дії по ч.2 ст.186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднаний з насильством, яне не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.
Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин справи, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення яий відноситься до категорії тяжких, особу винного який по місцю мешкання характеризується позитивно, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обтяжуючих обставин.

На підставі викладеного, з урахуванням віку обвинуваченого, відношенням до скоєного, та з урахуванням пом`якшуючих вину обставин, суд приходить до висновку, про можливість виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає, що покарання в нижніх межах санкції осудної статті, у вигляді позбавлення волі з випробуванням, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування с. 69 КК України судом не встановлено.

З урахуванням того, що судом звільнено обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно скасувати.

Процесуальні витрати відсутні.

Потерпілим ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженні заявлений цивільний позов. 18.05.2022 року потерпілий в судовому засіданні повідомив про відмову від цивільного позову у зв`язку із відшкодуванням шкоди, про що надав до суду відповідну заяву.

У зв`язку з цим, цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Судових витрат по справі не має.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки.

На підставі п. п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

До набрання вироком законної сили, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з під варти.

Арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13.02.2020 року скасувати.

Речові докази по справі:

- курточку чоловічу синього кольору з оранжевими вставками вважати повернутими за належністю законному власнику потерпілому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, - з дня отримання його копії.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1