Справа № 466/3634/22
Провадження № 1-в/466/214/22
У Х В А Л А

14 липня 2022 року м. Львів
Шевченківський районний суд м. Львова
в складі: головуючий суддя ОСОБА_1
секретар с/з ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
представника державної установи
«Личаківська виправна колонія (№30) ОСОБА_4
представника засудженого ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові режимі відеоконференцзвязку клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до ст. 82 КК України,-
в с т а н о в и в:
07 червня 2022 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з клопотанням у якому просив суд замінити йому більш суворе покарання на менш суворе, оскільки він відбув половину назначеного строку, немає порушень та є заохочення, застосувавши ст. 82 КК України.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 та його адвокат ОСОБА_5 дане клопотання підтримали. Просили таке задовольнити.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та представник ДУ «Личаківська виправна колонія (№30) ОСОБА_4 просили відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 .
Перевіривши подані матеріли, дослідивши матеріали особової справи та відомості про поведінку засудженого, заслухавши представника адміністрації виправної колонії та висновок прокурора, які заперечували щодо задоволення клопотання, суд приходить висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Вироком Сокальського районного суду Львівської області від 31.05.2019 засуджений за ст. 286 ч. 3 КК України до 8 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на 3 роки.
Початок відбуття терміну покарання: 14 травня 2018 року, кінець терміну 14 травня 2026 року.
ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а саме:
18.01.1991 Червоноградським міським судом Львівської області за ст. ст. 140 ч.2, 46-1 КК України до 2 років позбавлення волі із відстрочкою на 1 рік 6;
01.07.2002 Червоноградським міським судом Львівської області за ст. ст. 81 ч. 2, 140 ч. 2, 89 ч. 1, 42 КК України до 1 року 9 місяців позбавлення волі;
26.04.2005 Сокальським районним судом Львівської області за ст. 115 ч. 1 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі.21.09.2006 Ухвалою Апеляційним судом Львівської області вирок суду від 26.04.2005 змінено ст.115ч.1 КК України на ст.118 КК України і рахувати засудженим до 2 років позбавлення волі. Звільнений 29.09.2006 по відбутті терміну покарання.
24.05.2011 Шевченківським районним судом м. Києва за ст. 187 ч.2 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою від 13.01.2015 за ст.82 КК України невідбутий термін покарання позбавлення волі замінено на обмеження волі 1 рік 11 місяців 8 днів. Звільнений 13.01.2016 по кінцю строку відбування покарання.
У відповідь на усний запит Шевченківського районного суду м. Львова від Державної установи «Личаківська виправна колонія (№ 30)» надійшла характеристика, довідка про наявність стягнень та заохочень відносно засудженого ОСОБА_6 , згідно яких судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 за час перебування в місцях позбавлення волі характеризується наступним чином.
Перебуваючи з 22.05.2018 в ДУ ЛУВП (№19) м. Львова порушень вимог режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи не заохочувався.
У державну установу «Личакiвська виправна колонія (№30)» засуджений ОСОБА_6 прибув 30.12.2020. По прибуттю в установу працевлаштований не був.
За час відбування покарання в установі порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.
Адміністрацією установи один раз заохочувався за активну участь по благоустрою у відділенні.
15.01.2022 адміністративною комісією ДУ «ЛВК (№30)» відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. ст. 100, 101 КВК України, як такому, що не став на шлях виправлення.
28.01.2022 адміністративною комісією ДУ «ЛВК (№30)» відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення.
26.05.2022 адміністративною комісією ДУ «ЛВК (№30)» відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення.
Згідно вироку передбачена сплата ОСОБА_6 витрат за проведення експертизи в сумі 6 435 грн. та цивільного позову на суму 42 555, 74 грн. Станом на 10.06.2022 на адресу установи постанови про звернення стягнень на доходи боржника не надходили. Відшкодування не проводились.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, по попередній судимості 13.01.2015 до засудженого застосовувалась заохочувальна норма в порядку ст. 82 КК України, однак на шлях виправлення не став.
Відповідно до ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
Згідно із ч.3 цієї статті Кодексу заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
При цьому заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим певної частини строку покарання, визначеної в ч.4 ст.82 КК України.
Як роз`яснено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» (далі постанова Пленуму ВСУ) умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України).
Суд вважає, що засуджений ОСОБА_6 не надав достатніх доказів того, що він своєю поведінкою та сумлінним ставленням до виконання своїх обов`язків в період відбування покарання засвідчив успішність процесу виправлення.
Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що у клопотанні засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким слід відмовити.
Керуючись ст. 539 КПК України, ст. 26 КВК України, ст. 82 КК України,-
п о с т а н о в и в:
у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до ст. 82 КК України відмовити.
На ухвалу протягом семи діб з дня її проголошення прокурор має право подати апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду, а засуджений протягом семи діб з моменту отримання копії ухвали.
Повний текст ухвали складено 18 липня 2022 року.

Суддя ОСОБА_1