КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3416/2022 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2022 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнібілд» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 09 серпня 2022 року,
за участю:
представників власника майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 09.08.2022 року задоволено клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 про арешт майна та накладено арешт на земельні ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :90:003:0045), самовільно зайняті земельні ділянки з обліковими кодами 90:003:0122; 90:003:0207, матеріли, обладнання, що були використані та використовуються в процесі будівництва (створення) об`єкту нерухомості, розміщеного на вказаних земельних ділянках з забороною власнику, іншим особам у володінні, користуванні чи розпорядженні яких перебуває земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :90:003:0045), самовільно зайняті земельні ділянки з обліковими кодами 90:003:0122; 90:003:0207, матеріли, обладнання, що були використані та використовуються в процесі будівництва (створення) об`єкту нерухомості, розміщеного на вказаних земельних ділянках, розпоряджатися ними будь-яким чином, у тому числі вчиняти будь-які дії, пов`язані з реєстрацією та перереєстрацією прав власності/користування; з забороною власнику, іншим особам у володінні, користуванні чи розпорядженні яких перебуває земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :90:003:0045), самовільно зайняті земельні ділянки з обліковими кодами 90:003:0122; 90:003:0207 проведення будь-яких підготовчих, будівельних, земельних, шляхових та інших робіт на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :90:003:0045), самовільно зайняті земельні ділянки з обліковими кодами 90:003:0122; 90:003:0207. З забороною власнику, іншим особам у володінні, користуванні чи розпорядженні яких перебувають матеріали, обладнання, що були використані та використовуються в процесі будівництва (створення) об`єкту нерухомості, розміщеного на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :90:003:0045), самовільно зайняті земельні ділянки з обліковими кодами 90:003:0122; 90:003:0207 використання матеріалів та обладнання, необхідних для будівництва (створення) об`єкту нерухомості на вказаних земельних ділянках.

Не погоджуючись з такими висновками слідчого судді, представник ТОВ «Юнібілд» - адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу з доповненнями, у якій просила дослідити додані до апеляційної скарги докази, ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 09.08.2022 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна відмовити.

Як вважає сторона захисту, оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та невідповідністю вимогам кримінального процесуального закону.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ТОВ «Юнібілд» є законним генеральним підрядником будівництва та з боку ТОВ «Юнібілд» відсутні факти використання майна всупереч установленого законом порядку. Апелянт стверджує, що замовник будівництва ТОВ «Офісний центр «Позняки» має належним чином оформлене право користування земельною ділянкою, що підтверджується відповідними рішеннями Київської міської ради. Цільове призначення відповідає проекту забудови, оскільки відповідно до ст. 20 Земельного кодексу України зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель, здійснюється її власником або користувачем самостійно, а відтак зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель не є зміною її цільового призначення.

Сторона захисту звертає увагу суду, що законодавством України дозволено на земельній ділянці, вид використання якої відноситься до громадських будівель будувати багатофункціональні будинки, які формуються з приміщень, їх груп, будинків та споруд різного громадського і житлового призначення.

Апелянт також наголошує, що замовником отримано повний перелік дозвільних документів щодо будівництва житлового комплексу по вул. Драгоманова, 31-3 у Дарницькому районі м. Києва, які на даний час є чинними. Вказані документи також передбачають і земельні роботи, в тому числі зняття ґрунтового покриву, а додаткове отримання інших дозволів та погоджень щодо проведення земельних робіт чинним законодавством не вимагається.

Представник не погоджується з висновками слідчого судді щодо незаконності проведення будівельних робіт на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки будівництво на вказаній земельній ділянці відбувається відповідно до вимог чинного законодавства України.

При цьому зазначає, що стороною обвинувачення не надано жодних доказів, які б підтвердили обставини, на які посилається прокурор у клопотанні. Зокрема стверджує про відсутність будь-яких доказів того, що вказане у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а постанова про визнання його речовими доказами у провадженні є формальною. Натомість як стверджує автор апеляційної скарги, вищезазначене майно не може відповідати ознакам речового доказу, відсутні обґрунтування та докази, що арештоване майно стосується факту вчинення зазначеного кримінального правопорушення, а накладений арешт буде перешкоджати подальшій правомірній господарській діяльності ТОВ «Юнібілд» на об`єкті будівництва, оскільки оскаржуваною ухвалою накладено арешт на матеріали та обладнання, що належать ТОВ «Юнібілд» як генпідряднику, а отже призведе до надмірного обмеження правомірної діяльності товариства і є неприйнятно обтяжливим заходом кримінального провадження, що не врахував слідчий суддя.

В доповненнях до апеляційної скарги адвокат зазначає, що Рішення Київської міської ради від 23.07.2015 року № 914/1778 не суперечить Генеральному плану м. Києва, так як будівництво 12-поверхового житлового будинку по вул. Драгоманова, 13-з передбачено детальним планом території, що відповідає Генеральному плану м. Києва, а відповідно детальний план території перед його затвердженням пройшов громадські слухання, а отже в повній мірі дотримані інтереси громади м. Києва.

Крім того звертає увагу суду, що в рамках кримінального провадження не оголошено про підозру посадовим особам Київської міської ради, Державної інспекції архітектури та містобудування України або замовника будівництва ТОВ «Офісний центр «Позняки».

В судове засідання у справі та прокурор не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час призначеного судового розгляду.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана бути зацікавленою провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин колегія суддів вирішила за можливе розглянути дане провадження за відсутністю прокурора, оскільки це не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників власника майна, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити в повному обсязі, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, в провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0004967 від 02.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

У клопотання про арешт майна зазначено, що за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, 31-3 здійснюється будівництво житлового комплексу, що підтверджується декларацією про початок виконання підготовчих робіт. Замовником вказаного будівництва та користувачем земельної ділянки є ТОВ «Офісний центр «Позняки», генеральний підрядник ТОВ «Юнібілд». Цільове призначення земельної ділянки на якій здійснюються будівельні роботи (кадастровий номер :90:003:0045) для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово-готельного комплексу.

22.05.2012 року Київська міська рада прийняла рішення № 438/9495 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Офісний центр «Позняки» на вул. Драгоманова, 31- у Дарницькому районі м. Києва для будівництва, експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі».

23.07.2015 року Київська міська рада прийняла рішення № 914/1778 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 09.10.2014 року № 300/300 «Про передачу ТОВ Офісний центр «Позняки» земельної ділянки на вул. Драгоманова, 31- у Дарницькому районі м. Києва для будівництва, експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі» на «будівництва, експлуатації та обслуговування житлово-готельного комплексу».

19.11.2015 року укладено договір оренди земельної ділянки вул. Драгоманова, 31- у Дарницькому районі м. Києва № 933 з цільовим призначенням для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово-готельного комплексу.

02.01.2022 року постановою прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва земельну ділянку площею 0,3025 га, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, 31-з (кадастровий номер :90:003:0045) та матеріали обладнання, що були використані в процесі будівництва (створення) об`єкту нерухомості, розміщеного на вказаній земельній ділянці, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор Дарницької окружної прокуратури міста Києва звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з клопотанням про арешт земельних ділянок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :90:003:0045), самовільно зайняті земельні ділянки з обліковими кодами 90:003:0122; 90:003:0207, матеріли, обладнання, що були використані та використовуються в процесі будівництва (створення) об`єкту нерухомості, розміщеного на вказаних земельних ділянках.

Мотивуючи наявність мети та підстав для накладення арешту на майно, процесуальний керівник зазначає, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може призвести до негативних наслідків у вигляді незаконного будівництва та використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, а також самовільне їх зайняття, а відтак існує необхідність у накладенні арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

09.08.2022 року ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва задоволено клопотання прокурора.

Задовольняючи дане клопотання слідчий суддя зазначив, що постановою процесуального керівника у кримінальному провадженні ділянка за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :90:003:0045) та матеріали і обладнання, що були використані та використовуються в процесі будівництва (створення) об`єкту нерухомості, розміщеного на вказаній земельній ділянці, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а відтак вищевказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, у зв`язку з чим підлягає збереженню з метою запобігання пошкодженню, псуванню, зникненню, використання, перетворення та передачі майна.

Проте, колегія суддів з таким висновком слідчогосудді погодитись не може, з огляду на наступне.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема з метою забезпечення: збереження речових доказів.

За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України речові докази є одним із процесуальних джерел доказів.

Частина 1 ст. 98 КПК України регламентує, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, наданого до суду апеляційної інстанції, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004967 від 02.12.2020 року здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Фактично в ході досудового розслідування підлягають з`ясуванню обставини, щодо вчинення дій службовими особами уповноважених органів, зокрема ДІАМ, Київської міської ради, щодо зловживання своїми службовими повноваженнями на користь третіх осіб, що полягають у не перешкоджанні на здійснення будівництва на самовільно зайнятих ділянках із порушенням цільового призначення вказаних ділянок, а також за відсутності висновку щодо оцінки впливу на довкілля та в межах охоронних захисних зон.

Вказані обставини безпосередньо і підлягають з`ясуванню під час здійснення кримінального провадження та встановлення об`єктивної істини.

Крім того процесуальний керівник зазначає, що забудовник проводить будівельні роботи на земельній ділянці без належним чином оформлених дозвільних документів з порушенням вимог земельного законодавства та законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Колегія суддів не знаходить у матеріалах, доданих стороною обвинувачення до клопотання доказів, які б підтверджували вищезазначені доводи з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 Порядку надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2009 року № 1104 (далі Порядок), дозвіл на виконання будівельних робіт - документ, що засвідчує право замовника та підрядника на виконання підготовчих (якщо підготовчі роботи не виконані раніше відповідно до дозволу на виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд.

Згідно з ч. 2 Порядку, дозвіл на виконання будівельних робіт надається Держархбудінспекцією та її територіальними органами.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів, будівельні роботи житлового комплексу на вул. Драгоманова, 31-з у Дарницькому районі м. Києва здійснюються ТОВ «Юнібілд» на підставі дозволу № ІУ 44 від 30.12.2020 року.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-015 від 28.05.2015 року, цільове призначення земельної ділянки :90:003:0045 03.15 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови. Категорія земель: землі житлової та громадської забудови, вид використання земель: для будівництва, експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі. Вид цільового призначення 03.15 знаходиться в межах категорії земель житлової та громадської забудови, а відтак відповідно до ч. 5 ст. 20 ЗК України, види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно, в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

За таких обставин колегія суддів погоджується з доводами представника ТОВ «Юнібілд», що зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель не є зміною її цільового призначення, а тому не потребує додаткового отримання дозволів, які відповідно до земельного законодавства України застосовуються при зміні цільового призначення.

Враховуючи в сукупності надані сторонами провадження докази на підтвердження власних позицій, колегія суддів приходить до висновку, що на даному етапі досудового розслідування стороною обвинувачення не доведено необхідність у накладенні арешту на земельні ділянки, оскільки на даний час дозвільні документи на здійснення будівельних робіт на земельній ділянці за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, 31-з, зокрема дозвіл виданий Державною архітектурно-будівельною інспекцією № ІУ 44 від 30.12.2020 року, рішення Київської міської ради № 914/1778 від 23.07.2015 року та інші вищезазначені документи у встановленому законом порядку не скасовані та є дійсними.

Зважаючи на вищенаведені обставини є передчасним та недоведеним твердження сторони обвинувачення про видачу дозвільних документів для здійснення будівництва з грубими порушеннями вимог містобудівного законодавства, оскільки фактично дозвіл у встановленому законом порядку не скасований та до моменту скасування його слід вважати таким, що відповідає вимогам закону.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на кваліфікацію кримінального правопорушення, щодо якого триває досудове розслідування, враховує зміст об`єктивної сторони вказаного кримінального правопорушення та приходить до висновку, що земельна ділянка не може бути речовим доказом під час здійснення досудового розслідування за ч. 2 ст. 364 КК України. В розумінні вимог ст. 98 КПК України вищевказана земельна ділянка у даному випадку не є об`єктом злочинних посягань, не була знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а відтак не зберегла сліди чи інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За таких обставин колегія суддів не може погодитись з висновком слідчого судді про доцільність накладення арешту на земельні ділянки оскільки вищевказані будівельні роботи виконуються за наявності чинного дозволу, а сама земельна ділянка у даному випадку взагалі не відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що на земельні ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :90:003:0045), земельні ділянки з обліковими кодами 90:003:0122; 90:003:0207 не може бути накладено арешт у вказаному кримінальному провадженні за наведених підстав. Не містить таких даних щодо обставин кримінального провадження і оскаржувана ухвала слідчого судді.

Крім того прокурором не доведено існування правових підстав для накладення арешту на матеріали, обладнання, що були використані та використовуються в процесі будівництва (створення) об`єкту нерухомості, розміщеного на вищевказаних земельних ділянках, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, про які вказано у його клопотанні, оскільки ним не надано доказів, що для встановлення обставин у кримінальному провадженні вказане майно не може бути використане без застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна. Іншими словами стороною обвинувачення не доведено доцільність у накладенні арешту на матеріали та обладнання, які використовувались для будівництва шляхом заборони відчуження.

Зі змісту клопотання про арешт майна неможливо встановити, яке в подальшому доказове значення матимуть матеріали та обладнання під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України. Отже не доведено, яким саме чином вилучене обладнання та матеріали можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження в розумінні ст. 98 КПК України. Більш того, процесуальний керівник у клопотанні не наводить обставин, за яких ймовірне відчуження вищезазначених матеріалів власником перешкоджатиме встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що прокурором не було доведено необхідність накладення арешту на вищевказане майно з метою збереження речових доказів, не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні можливе його використання.

Прокурор та слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення ст. ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його користувача.

За положеннями ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

З матеріалів судового провадження вбачається, що накладення арешту на земельні ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :90:003:0045), самовільно зайняті земельні ділянки з обліковими кодами 90:003:0122; 90:003:0207, матеріли, обладнання, що були використані та використовуються в процесі будівництва (створення) об`єкту нерухомості, розміщеного на вказаних земельних ділянках не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи володільця майна потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами володільця майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна, а апеляційна скарга представника ТОВ «Юнібілд». задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора за недоведеності необхідності арешту майна.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнібілд» - адвоката ОСОБА_6 , задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 09.08.2022 року, якою задоволено клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 про арешт майна та накладено арешт на земельні ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :90:003:0045), самовільно зайняті земельні ділянки з обліковими кодами 90:003:0122; 90:003:0207, матеріли, обладнання, що були використані та використовуються в процесі будівництва (створення) об`єкту нерухомості, розміщеного на вказаних земельних ділянках з забороною власнику, іншим особам у володінні, користуванні чи розпорядженні яких перебуває земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :90:003:0045), самовільно зайняті земельні ділянки з обліковими кодами 90:003:0122; 90:003:0207, матеріли, обладнання, що були використані та використовуються в процесі будівництва (створення) об`єкту нерухомості, розміщеного на вказаних земельних ділянках, розпоряджатися ними будь-яким чином, у тому числі вчиняти будь-які дії, пов`язані з реєстрацією та перереєстрацією прав власності/користування; з забороною власнику, іншим особам у володінні, користуванні чи розпорядженні яких перебуває земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :90:003:0045), самовільно зайняті земельні ділянки з обліковими кодами 90:003:0122; 90:003:0207 проведення будь-яких підготовчих, будівельних, земельних, шляхових та інших робіт на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :90:003:0045), самовільно зайняті земельні ділянки з обліковими кодами 90:003:0122; 90:003:0207. З забороною власнику, іншим особам у володінні, користуванні чи розпорядженні яких перебувають матеріали, обладнання, що були використані та використовуються в процесі будівництва (створення) об`єкту нерухомості, розміщеного на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :90:003:0045), самовільно зайняті земельні ділянки з обліковими кодами 90:003:0122; 90:003:0207 використання матеріалів та обладнання, необхідних для будівництва (створення) об`єкту нерухомості на вказаних земельних ділянках, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 про накладення арешту на земельні ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :90:003:0045), самовільно зайняті земельні ділянки з обліковими кодами 90:003:0122; 90:003:0207, матеріли, обладнання, що були використані та використовуються в процесі будівництва (створення) об`єкту нерухомості, розміщеного на вказаних земельних ділянках з забороною власнику, іншим особам у володінні, користуванні чи розпорядженні яких перебуває земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :90:003:0045), самовільно зайняті земельні ділянки з обліковими кодами 90:003:0122; 90:003:0207, матеріли, обладнання, що були використані та використовуються в процесі будівництва (створення) об`єкту нерухомості, розміщеного на вказаних земельних ділянках, розпоряджатися ними будь-яким чином, у тому числі вчиняти будь-які дії, пов`язані з реєстрацією та перереєстрацією прав власності/користування; з забороною власнику, іншим особам у володінні, користуванні чи розпорядженні яких перебуває земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :90:003:0045), самовільно зайняті земельні ділянки з обліковими кодами 90:003:0122; 90:003:0207 проведення будь-яких підготовчих, будівельних, земельних, шляхових та інших робіт на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :90:003:0045), самовільно зайняті земельні ділянки з обліковими кодами 90:003:0122; 90:003:0207. З забороною власнику, іншим особам у володінні, користуванні чи розпорядженні яких перебувають матеріали, обладнання, що були використані та використовуються в процесі будівництва (створення) об`єкту нерухомості, розміщеного на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :90:003:0045), самовільно зайняті земельні ділянки з обліковими кодами 90:003:0122; 90:003:0207 використання матеріалів та обладнання, необхідних для будівництва (створення) об`єкту нерухомості на вказаних земельних ділянках, - відмовити.
Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4