Справа № 462/2832/22
провадження 1-кп/462/390/22
У Х В А Л А

29 червня 2022 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000425 від 17.06.2022 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Смолин, Яворівського району, Львівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
встановив:

ОСОБА_4 , відповідно до наказу Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця» відокремлений підрозділ «Львівська дистанція колії», № 1 від 03.01.1994 року працюючи на посаді монтера колії 5 розряду 15 околотку, що відноситься до ПАТ «Українська залізниця» Регіональна філія «Львівська залізниця» Виробничий підрозділ «Львівська дистанція колії», що розташоване за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 166, діючи умисно, маючи намір на заволодіння грошовими коштами вказаного підприємства, шляхом обману, попросив ОСОБА_5 , який у 2019 році перебував на посаді шляхового майстра виробничого структурного підрозділу «ЛЬвівська дистанція колії» та який був відповідальним за ведення та заповнення табелів обліку використання робочого часу на підприємстві, достовірно знаючи, що табелі обліку використання робочого часу типової форми № п-5, які затверджені наказом Держкомстату України від 05.12.2008 № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики» є документами первинної облікової документації на підприємстві, які використовуються для обліку особового складу, використання робочого часу та розрахунків заробітної плати із працівниками, внести завідомо неправдиві дані про його перебування на роботі та відпрацювання робочих годин за 11.03.2019, 12.03.2019, 13.03.2019, 14.03.2019, 15.03.2019, 22.04.2019, 23.04.2019, 24.04.2019, 25.04.2019, 26.04.2019, тобто за ті дні, коли ОСОБА_4 перебував за межами України, у Республіці Польща, на що ОСОБА_5 погодився, внаслідок чого ОСОБА_4 бухгалтерією підприємства було нараховано на його банківську розрахункову картку від «Ощадбанк» грошові кошти у сумі 6 442,09 грн. Після прибуття на територію України у другій половині травня 2019 року, перебуваючи на АДРЕСА_3 , отримав з електронного терміналу зазначену суму коштів та розпорядився нею на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений
ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та завдав підприємству шкоду на суму 6 442,09 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України та закрити кримінальне провадження щодо нього на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Зазначив, що свою вину у вчиненому визнає та повністю розуміє, що звільнення його від кримінальної відповідальності не є нереабілітуючою обставиною.
Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти клопотання обвинуваченого про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомлено.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України доведена повністю та його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування, а клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження слід задоволити, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Частиною 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
За змістом ч. ч. 1, 4 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України зазначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з роз`ясненнями, наведеними у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року № 12, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Матеріально - правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. ч. 2-4 ст. 49 КК України)
Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.
При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.
Як встановлено судом, кримінальний проступок, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мав місце у період березня-квітня 2019 року року.
Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком. Відтак, строки притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку становлять 3 роки.

Враховуючи викладене та беручи до уваги ту обставину, що з моменту вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України минуло більше трьох років, підстав для зупинення чи переривання перебігу давності не встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 проти звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття щодо нього кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності не заперечує, суд вважає за можливе звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України,
Керуючись ст. 284, 285-288, 314, 395 КПК України, ст.ст. 12, 49 КК України, суд,-
постановив:
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1
ст. 190 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження № 0000425 від 17.06.2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя (підпис) ОСОБА_1
З оригіналом згідно
Суддя ОСОБА_1