єдиний унікальний номер справи 531/1300/22
номер провадження 1-кп/531/151/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м.Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000226 від 27.06.2022 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нижня Ланна, Карлівського району, Полтавської області та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, не працюючого, військовозобов`язаного, не одруженого, не депутата, раніше судимого:
- 19.03.2014 року Машівським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.185, ч. 3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України 2001 року від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 3 роки;
- 28.08.2017 року Апеляційним судом Полтавської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України 2001 року, до позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць. Вирок вступив у законну силу 28.08.2017 року;
- 20.05.2016 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України 2001 року до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч.1 ст.71 КК України, частково приєднано вирок Машівського районного суду Полтавської області від 19.03.2014 року та остаточно засуджено до 5 років 1 місяці позбавлення волі. 12.03.2020 року звільнений у зв`язку з відбуттям терміну покарання;
- 23.03.2021 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у вигляді виправних робіт строком на 80 годин,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч.1 ст.122 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 27.06.2022 року близько 01:00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння біля домоволодіння своєї колишньої співмешканки ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , вирішив з`ясувати із останньою особисті стосунки та без дозволу власника, через незамкнену хвіртку потрапив на територію зазначеного вище домоволодіння та, підійшовши до вікна будинку, у якому демонтував віконне скло до коридору, проник усередину до будинку та пройшов у кімнату, де знаходилася ОСОБА_6 , тим самим незаконно проник до житла всупереч волі законного володільця та порушив право ОСОБА_6 на недоторканість житла, передбаченого ст.30 Конституції України, ст.12 Загальної декларації з прав людини, ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Окрім цього, 27.06.2022 року близько 01:30 год. ОСОБА_4 , знаходячись у залій кімнаті будинку ОСОБА_6 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де на грунті раніше виниклих неприязних стосунків, у нього виник словесний конфлікт із присутнім співмешканцем ОСОБА_6 ОСОБА_5 та, перебуваючи із останнім у безпосередній близькості, стоячи напроти нього, наніс один удар дерев`яним стержнем сокири, яку тримав у руках по лівому ліктьовому суглобу лівої руки та по кисті лівої руки та потім наніс один удар металевою частиною сокири по лівій стопі та пальцях руки, у результаті чого потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому основної фаланги п`ятого пальця лівої ступні, які кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості; поверхневої рани у основи зовнішньої поверхні великого пальця лівої кисті, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; та синець з осадженням на зовнішній поверхні лівого плеча у нижній третині, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

ІІ. КВАЛІФІКАЦІЯ КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ

Дії ОСОБА_4 по першому епізоду кваліфікуються за ч. 1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до житла особи та по другому епізоду за ч.1 ст.122 КК України як нанесення тілесних ушкоджень, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених ст.121 КК України, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

ІІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.162 КК України та ч.1 ст.122 КК України визнав повністю та підтвердив їх вчинення за обставин зазначених у обвинувальному акті, у вчиненому розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив усі обставини вчинення правопорушень, викладених у обвинувальному акті та не наполягав на суворому покаранні обвинуваченого.

Суд приходить до висновку, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи, ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів, вирішує за недоцільне, а вину обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.162 КК України та ч.1 ст.122 КК України вважає повністю доведеною.

ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які відносяться до проступку і нетяжкого злочину.

Крім того, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який раніше судимий, не одружений, негативно характеризується, на обліку психіатра та нарколога не перебуває, ризик його небезпеки для суспільства та вчинення повторних правопорушень органом пробації оцінюється як високий.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Ці обставини дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, тому суд вважає за необхідне і достатнє призначити йому покарання із застосуванням ст.ст. 70, 75 та 76 КК України, у виді обмеження волі, із встановленням іспитового строку.

V. МОТИВИ ІНШИХ РІШЕНЬ СУДУ

Цивільні позови по кримінальному провадженню не заявлялися. Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі на строк 3 роки;
- за ч. 1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки 6 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік 6 місяців.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися якщо буде запропоновано відповідну посаду.

Речовий доказ: сокиру повернути законній власниці ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано і може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1