Справа № 390/26/19
Провадження № 1-кп/390/38/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" серпня 2022 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

малолітньої потерпілої - ОСОБА_8 ,

законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_9 ,

особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_11 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_12 ,

представника служби у справах дітей - ОСОБА_13 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Кропивницький клопотання про застосування відносно неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів виховного характеру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, відомості про яке внесені 30.07.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000813,

ВСТАНОВИВ:
До Кіровоградського районного суду Кіровоградської області надійшло клопотання про застосування відносно н/л ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів виховного характеру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України.

Як вбачається з клопотання, 26 липня 2018 року о 12.00 год. неповнолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з малолітньою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували у недобудованому приміщенні, що знаходиться по АДРЕСА_1 , де ОСОБА_10 здійснив неодноразові дотикові рухи до статевих органів ОСОБА_8 , чим вчинив фізичні розпусні дії щодо малолітньої ОСОБА_8 .

Кримінальна відповідальність за дане кримінальне правопорушення, передбачена ч.2 ст. 156 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

ОСОБА_10 свою провину не визнав та пояснив, що не скоював відносно ОСОБА_14 розпусні дії.

Однак, скоєння ним суспільно небезпечного діяння знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи та підтверджено поясненнями потерпілої, свідків та письмовими матеріалами справи, які досліджені судом.

Захисник ОСОБА_11 заявив клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з тим, що ОСОБА_10 на даний час виповнилося 18 років і до нього не можливо застосувати заходи виховного характеру.

ОСОБА_10 та його законний представник - мати ОСОБА_12 підтримали клопотання захисника про закриття провадження по справі.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання захисника.

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , в поданій до суду заяві від 05.05.2022, просила подальший розгляд справи проводити за її відсутності та відсутності малолітньої потерпілої ОСОБА_8 .

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного.

Вимогами частини 2 статті 97 КК України визначено, що примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

В свою чергу, стаття 105 КК України передбачає, що примусові заходи виховного характеру, перелік яких визначений частиною другою цієї статті, можуть бути застосовані до неповнолітнього.

Аналіз вказаних норм законодавства свідчить про те, що примусові заходи виховного характеру можуть бути застосовані виключно до неповнолітнього. Вони застосовуються, не лише за умови вчинення особою, яка після досягнення 11-річного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, а і якщо під час постановлення ухвали про застосування таких заходів, особа перебувала у неповнолітньому віці.

Відповідно до ч.2 ст.500 КПК України судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів виховного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Таку позицію викладено у постанові Верховного Суду колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду 12 квітня 2018 року у справі № 198/8/17, провадження № 51-609 км 17.

Так, в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_10 вчинене суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст.156 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи. Зазначене суспільно небезпечне діяння скоєне ОСОБА_10 у 14-річному віці до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння.

Разом з цим, із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно Кіровоградським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 03 серпня 2018 року, ОСОБА_10 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на те, що на час розгляду судом клопотання про застосування відносно ОСОБА_10 примусових заходів виховного характеру такий досяг повноліття, що в свою чергу виключає можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру, а відтак суд вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі ст.ст. 97, 105 КК України та, керуючись ст.ст. 368, 371, 372, 498, 500, 501 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури про застосування відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів виховного характеру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України, - відмовити у зв`язку з досягненням ОСОБА_10 повноліття.

Кримінальне провадження № 0000813 від 30 липня 2018 року відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України закрити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

На ухвалу протягом тридцяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1