Справа № 1-кп/593/96/2022
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області
"24" серпня 2022 р.

В складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

З участю:

Прокурора - ОСОБА_3

Обвинуваченої - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №-0000109 від 28 липня 2022 року стосовно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Нараїв Бережанського району Тернопільської області, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з професійнотехнічною освітою, одруженої, має на утриманні одну малолітню дитину, депутатом не обиралася, раніше не судимої, - обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України (в редакції із змінами, внесеними Законом України «№- 270-VІ від 15 квітня 2008 року), -

В С Т А Н О В И В :

З обвинувального акту вбачається, що в серпні 2013 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 , яка перебувала за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 виник протиправний намір, направлений на заволодіння шляхом обману коштами державного бюджету, які призначались у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, шляхом внесення неправдивих відомостей у «Декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги», яка подається в Управління соціального захисту населення.

Відповідно до вимог пункту 10 «Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 205 (з подальшими змінами та доповненнями) (надалі Порядок), соціальна допомога не призначається у разі, коли: працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах І-ІV рівня акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за інвалідами І групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, за інвалідами II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку).

Будучи обізнаною щодо вказаних вимог Порядку, та діючи всупереч цим вимогам, ОСОБА_4 27.08.2013, переслідуючи умисел спрямований на протиправне, шляхом обману, заволодіння коштами державного бюджету, які призначаються у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, достовірно знаючи, що її чоловік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , хоч і отримує з квітня 2013 року компенсаційну виплату по догляду за особою, що досягла 80 років, однак в період з 19.05.2013 по 15.07.2013, з 23.07.2013 по 28.08.2013 перебував за межами України та не міг здійснювати догляд, у зв`язку із чим отримана ОСОБА_5 за даний період виплата є незаконною, знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , а саме: у приміщенні Управління соціального захисту населення Бережанської районної державної адміністрації Тернопільської області, при подачі до вказаного управління Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги, форма якої була затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 22.07.2003 № 204 «Про затвердження форми Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, та довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб», у розділі II «Доходи членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей)», в порушення ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» від 01.06.2000 №1768-111 (із змінами) та п. 10 Порядку, зазначила інформацію про дохід її чоловіка ОСОБА_5 у вигляді догляду, що не відповідало дійсності, внаслідок чого ОСОБА_4 було призначено виплату: за період з 01.08.2013 по 31.12.2013 - 11363,61 грн, за період з 01.01.2014 по 31.01.2014 - 2759,17 грн.

Надалі, на підставі поданої Декларації ОСОБА_4 незаконно заволоділа чужим майном - бюджетними коштами в розмірі 14122,78 грн, які Управлінням соціального захисту населення Бережанської районної державної адміністрації Тернопільської області були нараховані та виплачені їй у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї за період з 01.08.2013 по 31.01.2014 року, чим спричинила матеріальну шкоду на вказану суму державі в особі Управління соціального захисту населення Тернопільської районної військової адміністрації.

Такі дії ОСОБА_4 досудовим слідством кваліфіковано за ч.1 ст. 190 КК України ( в редакції із змінами, внесеними Законом України «№- 270-VІ від 15 квітня 2008 року), як шахрайство заволодіння чужим майном, шляхом обману.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України. Своє клопотання обвинувачена у судовому засіданні підтримала та просить задовольнити, мотивувала його тим, що кримінальне правопорушення поставлене їй у вину є кримінальним проступком, з дня його вчинення минуло більше трьох років. Визнає всі фактичні обставини вчинення поставленого їй у вину кримінального правопорушення, які вказані в обвинувальному акті, не заперечує їх, кається у вчиненому, вину визнає повністю. Також повідомила й підтвердила суду, що їй відомо, що підстави закриття кримінального провадження, не є реабілітуючими.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні щодо задоволення клопотання обвинуваченої та підстав, якими воно обґрунтоване, не заперечив, вважає, що провадження із зазначених підстав може бути закрите і обвинувачена звільнена від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення на підставі ч.1 ст. 49 КК України.

У підготовче судове засідання ОСОБА_6 , як представник потерпілої особи держави в особі управління соціального захисту населення Тернопільської районної військової адміністрації не з`явилася, подала письмову заяву про проведення судового засідання по розгляду цього кримінального провадження без участі вказаної потерпілої особи; проти закриття кримінального провадження не заперечує, оскільки обвинувачена повністю усунула завдану нею шкоду та повернула безпідставно виплачені їй кошти.

Суд, розглянувши клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 , вислухавши позицію прокурора, взявши до уваги думку представника потерпілої особи, дослідивши подані прокурором матеріли кримінального провадження в обґрунтування його позиції, вважає, що вказане клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав, -

Відповідно до п. 2 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Положеннями ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Санкцією ч.1 ст.190 КК України (чинної в редакції на час вчинення обвинуваченою злочину 27 серпня 2013 року), визначено покарання за вчинення такого кримінального правопорушення: штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.

Відповідно до положень ст. 12 КК України ( в редакції станом на 27 серпня 2013 року час вчинення злочину), кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченій ОСОБА_4 - ч.1 ст. 190 КК України ( в редакції із змінами, внесеними Законом України «№- 270-VІ від 15 квітня 2008 року) належить до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Положеннями пункту 2 частини 1 статті 49 КК України ( чинній станом на 27 серпня 2013 року) визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі і до дня набрання вироком законної сили, минуло три роки.

Положеннями пункту 2 частини 1 статті 49 КК України (чинній на даний час) визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, злочин вчинила вперше, свою вину у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю та щиро розкаялася, позитивно характеризується за місцем проживання, щиро кається у скоєному, добровільно й повністю відшкодувала заподіяні злочинними діями матеріальні збитки.

Також судом встановлено, що з дня вчинення обвинуваченою інкримінованого їй кримінального правопорушення ( 27 серпня 2013 року) пройшло більше трьох років і обставин, за яких би перебіг давності у даному кримінальному провадженні зупинявся або переривався, або за яких обвинувачена не могла б бути звільнена від кримінальної відповідальності за перебігом строку давності, у судовому засіданні не встановлено.

Виходячи із встановлених у судовому засіданні фактичних обставин справи, суд вважає можливим застосувати давність щодо обвинуваченої ОСОБА_4 та звільнити її від кримінальної відповідальності за строками давності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України( в редакції із змінами, внесеними Законом України «№- 270-VІ від 15 квітня 2008 року), закривши провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 49 КК України, п.1 ч.2 ст. 284, ст.285, 286, 288,350, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 190 КК України (в редакції із змінами, внесеними Законом України «№- 270-VІ від 15 квітня 2008 року) у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 від 28 липня 2022 року стосовно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 190 КК України (в редакції із змінами, внесеними Законом України «№- 270-VІ від 15 квітня 2008 року) закрити у зв`язку із звільненням обвинуваченої від кримінальної відповідальності.

Ухвала суду може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1