ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/973/22 Справа № 214/2704/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
захисників ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2022 року було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 строком до 20 липня 2022 року.
Ухвала слідчого судді обґрунтована тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, за який встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацію майна.
Слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Слідчим суддею було встановлено, що існує ризик того, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом перетину державного кордону України через його неконтрольовані ділянки, що межують з Російською Федерацією та Республікою Білорусь. До того ж, вказаний ризик підтверджується наявністю у підозрюваного подвійного громадянства, а саме паспорту громадянина Ізраїлю, що неодноразово підкреслювалось в судових засіданнях, як ОСОБА_7 , так і його захисником. Наявність іншого паспорту може надати можливість підозрюваному залишити територію України, переховуватись від досудового слідства та суду, користуючись правами громадянина Ізраїлю та уникнути кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.
Також слідчий суддя зазначив, що існує ризик незаконного впливу ОСОБА_7 на свідків, оскільки допитані під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні особи на цей час дали пояснення, які підтверджують причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, тому з метою тиску на них задля зміни показань, ОСОБА_7 може намагатися незаконно впливати на них шляхом психологічного або іншого тиску.
Слідчий суддя також зробив висновок, що перебуваючи на волі в умовах збройної агресії Російської Федерації проти України та ведення бойових дій, підозрюваний може повернутися до співпраці з підрозділами збройних сил країни-агресора та продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки України та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Крім цього, слідчий суддя зробив висновок, що на наявність підстав для продовження строку застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказує вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.
Слідчий суддя також зазначив, що на теперішній час місце проживання підозрюваного ОСОБА_7 знаходиться на території України, яка тимчасово окупована збройними силами Російської Федерації, що унеможливлює контроль виконання ним іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, та обов`язків, що покладаються на підозрюваного судом згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України.
Слідчий суддя вважає, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_7 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, або уникнути кримінальної відповідальності шляхом виїзду на територію країни-агресора.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.06.2022 року та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 будь-який інший запобіжний захід, який не пов`язаний з позбавленням волі, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що органом досудового розслідування, процесуальним керівником - прокурором відділу прокуратури Херсонської області, та судом було допущено грубі порушення п. 4 ч. 3 ст. 199, ч. 2 ст. 184 КПК України, а також процесуальних прав ОСОБА_7 , передбачених ст.ст. 2, 7, ст.ст. 8 - 11, ст. 17, ст. 20, ст. 21, ст. 22, ст. 25, ст, 42, ст. 47 КПК України, основними з яких є забезпечення судом права на захист, доступу до правосуддя та рівність усіх перед Законом та судом.
Захисник також зазначив, що дія ухвали про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою від 20.04.2022 року, на думку захисника, закінчувалась 17.06.2022 року до закінчення робочого часу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що захисник зазначив у своєму клопотанні про звільнення ОСОБА_7 з-під варти у зв`язку із закінченням строку дії ухвали. Проте, слідчий суддя, на думку захисника, необгрунтовано відмовив у задоволенні вказаного клопотання захисника.
Захисник також зазначив, що слідчим суддею було відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту про відкладення судового засідання на 09.00 18.06.2022, оскільки на той час судове засідання безперервно тривало понад 8-годин поспіль. За наполяганням захисника, о 23.00 17.06.2022, була оголошена технічна перерва тривалістю 5 хвилин, під час якої захиснику підозрюваного ОСОБА_7 - адвокату ОСОБА_8 стало зле, він був доправлений до найближчого закладу охорони здоров`я, яким виявився військовий госпіталь - Комунальне некомерційне підприємство «Криворізька Міська Лікарня № 3» Криворізьської міської ради, в якому йому було діагностовано гіпертонічний криз та надано первинну медичну допомогу. Захисник повернувся до суду о 23.47 17.06.2022, проте судове засідання було закінчено.
Захисник наголошує, що слідчий суддя в порушення права на захист, яке у даній категорії кримінальних правопорушень передбачає обов`язкову участь захисника, за відсутності захисника за угодою - адвоката ОСОБА_8 , не з`ясувавши поважності підстав відсутності захисника, не роз`яснивши підозрюваному обов`язок забезпечення захисту його прав захисником з вторинної правової допомоги, не надавши йому можливості заявити клопотання про вибір та залучення другого захисника за угодою, фактично позбавив ОСОБА_7 права на захист, чим порушив вимоги ст. 12 КК України та ст. 52 КПК України.

Захисник також зазначив, що слідчим суддею також були порушені процесуальні права ОСОБА_7 , оскільки слідчим суддею було відмовлено у задоволенні заяви головного равіна м. Херсона та Херсонської області, голови Ради релігійної громади «ХАБАД», поданої в порядку ст.ст. 180, 194 КПК України з клопотанням про проведення судового засідання в режимі відео-конференції за їх участю відповідно до положень ст. 336 КПК України.

Захисник також зазначив, що оскаржувана ухвала не містить жодного висновку суду щодо наявності обгрунтованості підозри, при цьому, сторона захисту вважає, що зміст повідомлення про підозру не відповідає фактичним обставинам справи, та не підтверджується матеріалами, доданими до клопотання, тому захисник вважає, що підозра є необгрунтованою та незаконною.

Захисник вважає, що докази, долучені до матеріалів провадження, не можуть бути покладені в обгрунтування підозри, оскільки вони були отримані у спосіб, не передбачений КПК України, а тому є неналежними доказами.

На думку захисника, слідчий суддя не міг посилатись на відомості, які не можуть бути використані як докази, так як отримані були в порядку, не передбаченому КПК України, та на думку захисника, безпідставно продовжив строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 .

Захисник також зазначив, що ймовірне існування ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається слідчий у клопотанні, жодним чином не підтверджено.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обгрунтованість судового рішення за наявними у справі матеріалами в межах поданої апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;
3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, яке є особливо тяжким злочином, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 , оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості злочину, у якому він підозрюється.
Колегія суддів вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_7 , він може вдатись до спроб переховуватись від суду, і без перешкод залишити будь-яке місце проживання, особливо в умовах збройної агресії Російської Федерації проти України та ведення бойових дій.
Колегія суддів також погоджується з висновком слідчого судді щодо того, що в таких умовах підозрюваний може повернутися до співпраці з підрозділами збройних сил країни-агресора та продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки України, тому колегія суддів погоджується з тим, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є обгрунтованими і реально існують.
Колегія суддів зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.
Колегія суддів вважає, що обґрунтованість підозри, про яку повідомлено ОСОБА_7 , підтверджується сукупністю наданих матеріалів, а саме:
- повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 24.03.2022 року, згідно з яким оперативним підрозділом Управління СБУ під час здійснення оперативно-розшукової діяльності встановлені обставини, що підтверджують перехід ОСОБА_7 на бік збройних сил Російської Федерації та надання їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України;
- відповіддю на доручення слідчого №1054 від 18.04.2022 року, згідно з якою співробітниками СБУ встановлено номери телефонів, мобільні додатки та відеозаписи, якими підтверджується протиправна діяльність ОСОБА_7 щодо переходу на бік ворога в умовах воєнного стану та надання допомоги збройним силам Російської Федерації та їх представникам у проведенні підривної діяльності проти України;
- рапортом про опитування в режимі відео- або телефонної конференції від 27.03.2022 року, в порядку ст. 232 КПК України, яким підтверджуються вказані протиправні дії ОСОБА_7 ;
- протоколом огляду відкритого ресурсу мережі Інтернет, а саме публікації на сайті ФАН (Федеральное агентство новостей) від 16.04.2022 року, яким підтверджуються зазначені вище протиправні дії ОСОБА_7 , а також його співпраця з представниками Російської Федерації;
- протокол огляду від 18.04.2022 року оптичного носія інформації, на якому міститься відеозапис за участю осіб, які надають відомості щодо протиправної діяльності ОСОБА_7 ;
- протоколом негласного зняття інформації з електронної інформаційної системи від 15.04.2022 року, яким, у тому числі, підтверджується підтримання ОСОБА_7 зв`язку з представником Росгвардії РФ ОСОБА_10 , а також виконання ОСОБА_7 його вказівок про здійснення евакуації пораненого льотчика - військовослужбовця РФ та переміщення з місця отримання поранення в мікрорайоні Острів м. Херсона до фактичного місця перебування за адресою: АДРЕСА_1 ;
- протоколом негласного зняття інформації з електронної інформаційної системи від 18.04.2022 року, яким, також, підтверджуються зазначені вище протиправні дії ОСОБА_7 , зокрема, підтримання ним зв`язку з представником Росгвардії РФ ОСОБА_10 ;
- рапортом про опитування в режимі відео- або телефонної конференції №936 від 15.04.2022 року, у порядку ст.232 КПК України, яким підтверджуються зазначені вище протиправні дії ОСОБА_7 , у тому числі співпраці з представниками Російської Федерації та надання їм допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, підтримання ним зв`язку з представником Росгвардії РФ на ім`я ОСОБА_11 з позивним « ОСОБА_12 » та розповсюдження ОСОБА_7 серед власного оточення, мешканців Херсонської області та депутатського корпусу м. Херсона інформації щодо переходу на бік ворога;
- рапорт про опитування в режимі відео- або телефонної конференції №937 від 15.04.2022, в порядку ст.232 КПК України, яким підтверджується факт здійснення ОСОБА_7 евакуації пораненого військовослужбовця РФ (льотчика) та переміщення його з місця отримання поранення в мікрорайоні Острів м. Херсона на транспортному засобі «Ауді», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 ;
- рапорт про опитування в режимі відео- або телефонної конференції від 27.03.2022 року, в порядку ст.232 КПК України, яким підтверджується факт підтримання ОСОБА_7 зв`язку з представниками Російської Федерації, а також факти розповсюдження ОСОБА_7 закликів до посадовців Херсонського регіону та місцевих мешканців Херсонської області щодо співпраці з представниками країни-агресора, переходу на їх сторону, в тому числі щодо організації останнього постачання продуктів харчування та медикаментів для потреб військовослужбовців РФ.
Зазначене в своїй сукупності свідчить про вірогідну причетність ОСОБА_7 до інкримінованого правопорушення.
Колегія суддів зазначає, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень.
Оцінка доказів з точки зору, в тому числі, допустимості, а сукупності доказів з точки зору вагомості, достатності та взаємозв`язку, надається судом відповідно до вимог ст.ст. 89, 94 КПК України на іншій стадії провадження стадії судового розгляду кримінального провадження по суті, натомість, на теперішній час слідчий суддя під час розгляду клопотання лише вирішує питання щодо достатності певного обсягу зібраних доказів для переконання стороннього спостерігача у тому, що особа причетна до вчинення злочину та стосовно неї існують законодавчо встановлені підстави для обрання та застосування певного запобіжного заходу.
При цьому, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на позицію, викладену в рішенні від 28.10.1994 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88, відповідно до якої, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Враховуючи викладене, колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги захисника в частині необгрунтованості підозри, а також щодо того, що докази, наявні в матеріалах провадження, є неналежними.
Щодо строку тримання під вартою ОСОБА_7 колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
Згідно протоколу затримання підозрюваного, ОСОБА_7 був затриманий о 20 год 40 хв 20 квітня 2022 року, про що у протоколі є відповідно підпис ОСОБА_7 .
Зауваження і доповнення до протоколу, заяви та клопотання від ОСОБА_7 не надходили.
Стосовно заяви захисника ОСОБА_8 щодо порушення конституційних прав, свобод та процесуальних прав ОСОБА_7 під час незаконного затримання слідчим суддею Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 17.06.2022 року було винесено ухвалу в порядку ст. 206 КПК України про доручення Головному слідчому управлінню ДБР України провести перевірку щодо застосування співробітниками Управління СБУ в Херсонській області та прокурорами Херсонської обласної прокуратури стосовно підозрюваного ОСОБА_7 незаконного затримання та незаконних методів ведення досудового розслідування.
Згідно з ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 квітня 2022 року до підозрюваного ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з 20 квітня 2022 року до 18 червня 2022 року.
Згідно з оглянутим колегією суддів в судовому засіданні апеляційної інстанції відеозапису частини судового засідання суду першої інстанції від 17 червня 2022 року, встановлено, що під час розгляду слідчим суддею клопотання слідчого про продовження ОСОБА_7 строку запобіжного заходу, захисник ОСОБА_8 висловив позицію захисту, заявляв клопотання, навіть такі, що не підлягають розгляду, при цьому, коли слідчий суддя оголосив перерву на 5 хвилин у зв`язку із тривалим розглядом клопотання, захисник ОСОБА_8 забрав всі свої речі та залишив зал судового засідання, вочевидь не маючи наміру до нього повертатися. Колегія суддів вважає, що слідчим суддею ніяких процесуальних дій без захисника з ОСОБА_7 не проводилось.
Тому колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги захисника в цій частині.
Колегія суддів також не приймає доводи захисника щодо порушення процесуальних прав ОСОБА_7 , оскільки слідчим суддею було відмовлено у задоволенні заяви головного равіна м. Херсона та Херсонської області, поданої в порядку ст.ст. 180, 194 КПК України з клопотанням про проведення судового засідання за його участю в режимі відео-конференції відповідно до положень ст. 336 КПК України.
Колегія суддів зазначає, що чинним КПК України передбачений вичерпний перелік осіб, участь яких є обов`язковою під час розгляду клопотання про продовження особі строку запобіжного заходу, у тому числі, у виді тримання під вартою, до яких вказана захисником особа не належить, а тому колегія суддів не вбачає порушення слідчим суддею процесуальних прав ОСОБА_7 .
Колегія суддів зазначає, що вказані захисником в його апеляційній скарзі обставини, не можуть бути підставою для зміни підозрюваному запобіжного заходу, оскільки, з урахуванням обставин інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, доводи захисника не свідчать про наявність у ОСОБА_7 перешкод або інших стримуючих факторів його належної процесуальної поведінки.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не містить правових підстав для скасування рішення слідчого судді, і колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4