Справа № 455/1430/21
Провадження № 1-кп/455/99/2022
ВИРОК
Іменем України

28 квітня 2022 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не військовозобов`язаного, вдівця, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, судимості не має,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,
за участю: сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,
сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 17.03.2021 року, близько 14 години 00 хвилин, керуючи автомобілем, марки «VOLKSWAGEN GOLF» 1997 року випуску, з номерним знаком НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 та рухаючись по вул.Центральній у с.Княжпіль Самбірського району Львівської області, будучи учасником дорожнього руху, як водій, під час зупинки працівниками сектору реагуваня патрульної поліції відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, з метою перевірки документів на вказаний транспортний засіб, достовірно знаючи, що свідоцтво на реєстрацію транспортного засобу з серійним номером НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_5 , жительки м.Київ, є підробленим, а саме виготовлене не поліграфічним підприємством ТОВ «Знак» Консорціуму «ЄДАПС», яке здійснювало виготовлення типових бланків документів та не відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу на території України, використав зазначене свідоцтво, шляхом пред`явлення його поліцейському сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області старшому сержанту поліції ОСОБА_6 , тобто використав підроблений документ.
Таким чином, ОСОБА_3 обгрунтовно обвинувачується у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.
Допитаний ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному проступку - у використанні завідомо підробленого документа, визнав повністю Додатково пояснив, що він в інтернеті знайшов машину, марки «VOLKSWAGEN GOLF» 1997 року випуску, та поїхав в Тернопільську області і купив її. Продавець машини попередив, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є підроблене, однак казав що так можна їздити. 17.03.2021 року його зупинили працівники поліції, яким він показав техпаспорт, а вони сказали, що це підроблений та вилучили його та автомобіль. У вчиненому щиро розкаявся та просив його суворо не карати та визнати недоцільним дослідження доказів стосовно обставин справи та обмежити обсяг дослідження доказів.
З врахуванням наведених показань, наданих у судовому засіданні обвинуваченим, та відсутності заперечень учасників судового провадження, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин події кримінального правопорушення (часу, місця, способу), вчиненого обвинуваченим, винуватості в цьому обвинуваченого, форми вини, мотиву, мети вчинення кримінального правопорушення, обмежив дослідження обставин справи допитом обвинуваченого, оглядом матеріалів справи, які характеризують обвинуваченого як особу та стосуються речових доказів по справі, та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження немає. При цьому судом роз`яснено, що у такому разі учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд доходить висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і вважає, що його дії вірно кваліфіковані за ч.4 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документа. Приймаючи таке рішення, суд керується критеріями доведення винуватості поза розумним сумнівом, наведених у висновках Європейського суду з прав людини, яких суд дійшов у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21 квітня 2011 року) та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» (рішення від 6 грудня 1988 року). Так, у цих рішеннях зазначено, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, вказане кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України є проступком, особу винного, який з місця проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності раніше не притягався.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України, суд не знаходить.
Аналізуючи вимоги ст.ст. 50, 65 КК України при призначенні покарання, суд враховує чи відповідатиме покарання за своїм розміром та ступеню тяжкості вчинених злочинів, а також особу винного.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, тобто при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання, визначенні «інших обставин справи», індивідуалізацію покарання - конкретизацію виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта, вказане повністю узгоджується з висновком викладеним у постанові ККС ВС України від 13.10.2020 року по справі № 645/10158/14-к.
А тому, при таких обставинах, суд вважає, що до обвинуваченого слід обрати міру покарання, передбачену санкцією ч.4 ст.358 КК України, - у виді штрафу, що є тотожним позиції сторони обвинувачення, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень для реалізації принципу законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Підстав для звільнення від кримінальної відповідальності не встановлено.
Процесуальні витрати слід покласти на обвинуваченого згідно вимог ст.124 КПК України.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до вимог ч.4 ст.174 КПК України накладений арешт згідно ухвали слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 22.03.2021 слід скасувати.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, призначивши йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 в дохід держави судові витрати у справі пов`язані із залученням експерта: за проведення КДТЗ експертизи №СЕ-19/114-21/5180КДТЗ від 12.04.2021 року в розмірі 1307 (однієї тисячі триста сім) гривень 60 копійок та за проведення судової технічної експертизи документів №СЕ-19/114-21/5185-ДД від 12.04.2021 року в розмірі 1307 (однієї тисячі триста сім) гривень 60 копійок.

Речові докази, а саме:

автомобіль, марки «VOLKSWAGEN GOLF» червоного кольору з номерним знаком НОМЕР_1 , № кузова: НОМЕР_2 , який зберігається на території відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, що за адресою: м.Старий Самбір, вул.Л.Галицького, 41, Самбірського району Львівської області та ключ від даного автомобіля, який зберігається у відділенні поліції №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, згідно квитанції №1136 від 17.06.2021 року - конфіскувати в дохід держави;
свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_4 , яке знаходиться при матеріалах кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження №0000039.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 22.03.2021 року, на автомобіль марки «VOLKSWAGEN GOLF» червоного кольору з номерним знаком НОМЕР_1 , № кузова: НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , зареєстрований на ОСОБА_5 , користувачем якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с.Княжпіль Самбірського району Львівської області, а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 та ключ від даного автомобіля, шляхом заборони права його власника та користувача на відчуження та користування вказаним транспортним засобом.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1