ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2022 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ;
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одеса, громадянин України, з професійно-технічною освітою, одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштований, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,
за участі: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
УСТАНОВИВ:
03.09.2022 близько 12:30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи на території Цукрового заводу, що розташований за адресою: вул. Цукрового заводу, 32Б, м. Бар, Вінницька область, побачив вимикач, який знаходився у електричній хлібній печі поблизу одного із приміщень заводу. У ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на таємне викрадення вимикача. Реалізовуючи умисел, ОСОБА_3 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до електричної хлібної печі, власником якої є ОСОБА_6 , умисно, з корисливих мотивів, зірвав рукою автоматичний трьохфазний вимикач загальнопромислового призначення типу "АЕ 2056М2-100-00УЗ-Б" у корпусі чорного кольору, вартістю 342 грн. Після чого ОСОБА_3 намагався залишити територію Цукрового заводу разом з викраденим, однак, не вчинивши всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, був викритий на місці вчинення злочину охоронником заводу.
Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та Указу Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", 03.09.2022 станом на час вчинення замаху на крадіжку в Україні діяв воєнний стан.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на крадіжку, вчинену в умовах воєнного стану.
28.09.2022 під час досудового розслідування між прокурором Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000164, та підозрюваним ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 на підставі ст. 468-470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, що скріплена підписами сторін, відповідно до якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.
За умовами угоди ОСОБА_3 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою винуватість у незакінченому замаху на крадіжку, погодився із кваліфікацією його дій за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України. Сторонами узгоджені істотні обставини у кримінальному провадженні, а саме: наявність обставин, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які б обтяжували покарання; узгоджена сторонами угоди міра покарання: п`ять років позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 76 КК України.
Обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова від права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотання про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, йому роз`яснено наслідки невиконання угоди.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода укладена сторонами добровільно, при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, що визначені пунктами 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Захисник ОСОБА_5 просив затвердити угоду, підтвердив, що угода укладена добровільно, її умови відповідають вимогам закону та інтересам його підзахисного. Просив суд визначити мінімальний іспитовий строк з урахуванням визнання вини ОСОБА_8 , позитивними характеристиками, щирого розкаяння.
До обвинувального акта додано письмову заяву ОСОБА_6 від 28.09.2022, у якій зазначено, що він надає згоду на укладення між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 угоди про визнання винуватості.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у кримінальному провадженні, зокрема, щодо тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
У підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_3 цілком розуміє, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуто у судовому засіданні, де він буде мати весь обсяг прав, у тому числі, допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь.
Вирішуючи питання затвердження угоди про визнання винуватості, судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, яке, згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином, тому, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, у даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.
Потерпілий ОСОБА_6 надав прокурору письмову згоду на укладення між обвинуваченим та прокурором угоди про визнання винуватості та не заперечував щодо її затвердження судом, таким чином прокурором дотримано вимоги абзацу другого ч. 4 ст. 469 КПК України.
Під час судового засідання суд переконався, що ОСОБА_3 винуватість визнав добровільно і з розумінням того, що відмовляється від своїх прав, включаючи право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо інкримінованого йому кримінального правопорушення, угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу.
Судом роз`яснено ОСОБА_3 наслідки угоди, характер обвинувачення та міру покарання, що передбачена ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 України, яка погоджена сторонами угоди у виді п`яти років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.
Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Дії ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи, інтереси сторін та інших осіб. ОСОБА_3 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнього наявні, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним Кримінальним кодексом України.
Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.
У випадках, передбачених частинами першою, другою статті 75 КК України, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом (ч. 3 ст. 75 КК України).
Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років (ч. 4 ст. 75 КК України).
З огляду на викладене, оскільки сторони угоди узгодили звільнення від відбування покарання з випробуванням, ураховуючи дані про особу винного, який позитивно характеризується, має сталі соціальні зв`язки, вперше притягується до відповідальності, а також ту обставину, що злочином заподіяно незначну суму шкоди, суд дійшов висновку про визначення ОСОБА_3 іспитового строку тривалістю один рік.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Вартість проведення судової товарознавчої експертизи становила 377,54 грн (висновок експерта № 5812/22-21 від 09.09.2022), вказані витрати документально підтверджені, тому їх слід стягнути з обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 370, 373, 374, 468, 469, 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28.09.2022 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000164 від 03.09.2022.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речовий доказ електричний вимикач із маркуванням "АЕ 2056М2-100-00УЗ-Б" чорного кольору, що переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 вважати повернутим власнику.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 377,54 грн.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Барський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя