1Справа № 335/3538/22 1-кп/335/566/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді : ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

провівши в залі суду підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № №0000355 від 03.04.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000355 від 03.04.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України.

Прокурором заявлено клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обгрунтовано тим, що ОСОБА_4 , з метою уникнення ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування і суду; ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків; ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зазначаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, прокурор звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
Обвинувачений ОСОБА_4 його захисник проти задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу заперечували, посилаючись на те, що прокурором не доведені ризики на користь подальшого утримання обвинуваченого під вартою. Просили врахувати, що обвинувачений має бажання взяти участь у протидії збройній агресії Російської Федерації шляхом зарахування до ЗСУ. При цьому обвинувачений окремо зазначив, що він зарахований в запас ЗСУ. Також просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом враховується тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 дані про його особу. Він раніше не судим, його вік, його сімейний стан, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, його стан здоров`я, відсутність будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості перебування під вартою, який до затримання офіційно працював на посаді вантажника у ТОВ «Металскарб», наявність зареєстрованого місця проживання.
Виходячи з тяжкості інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, суд дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, про які зазначено у клопотанні та наведено прокурором у судовому засіданні.
Наявність у обвинуваченого неповнолітньої дитини, не є достатнім стримуючим фактором, який би зменшив ризик впливу з його боку на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні. Щодо доводів захисника про те, що ОСОБА_4 позитивно характеризується враховуються судом при вирішенні зазначеного питання, разом із тим, сукупність даних, які вказують на необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання особи під вартою на цій стадії кримінального провадження, переважають над відомостями, що характеризують особу з позитивного боку.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Виходячи з інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, з урахуванням даних про його особу, при вирішенні даного клопотання, суд враховує його суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її обвинуваченим.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, у сукупності із даними про його особу, спростовує доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та можливість застосування менш суворого запобіжного заходу.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом не встановлено та стороною захисту не доведено.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби обвинуваченого ухилитися від суду, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, суд вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу

На думку суду не підлягає задоволенню клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу через його бажання вступити на військову службу з огляду на наступне.

Згідно ст. 616 КПК України у разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

За результатами розгляду клопотання, передбаченого абзацом першим цієї частини, прокурор має право звернутися до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Як встановлено у судовому засіданні, станом на момент проведення судового засідання від процесуального прокурора не надходило до суду жодних клопотань про скасування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, наявність даних про те, що ОСОБА_4 підпадає під проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та висновок про придатність його до несення військової служби в умовах воєнного стану на сьогодні відсутні, тому підстав для застосування положень ст. 616 КПК України немає.

Інші запобіжні заходи, крім тримання під вартою, на думку суду, не змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, тому суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню.
Виходячи з вимог ст. 219 КПК України, суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів, який у відповідності до ч. 5 ст. 115 КПК України, слід обчислювати з дня його застосування з 30.06.2022 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 314-316 КПК України,суд,-

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 28 серпня 2022 року включно.

Ухвала діє з дня її постановлення та в межах строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, датою закінчення дії ухвали є 28 серпня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду у семиденний строк з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1