Справа № 932/3157/22
Провадження № 1-кс/932/1598/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000913 від 15.06.2022 року, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся слідчий СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 із клопотанням про арешт майна, а саме транспортного засобу автомобіля «ЗАЗ 110307», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000913 від 15.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.06.2022 року приблизно о 13 год. 00 хв. в Амур Нижньодніпровському районі м. Дніпра, на вул. Любарського, в районі будинку № 41, автомобіль «ЗАЗ 110307» під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину вул. Любарського, у невстановленому місці. Внаслідок ДТП пішоходу ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження.

15.06.2022 року автомобіль було вилучено слідчим та передано на зберігання на спеціальний майданчик для тимчасового тримання транспортних засобів.

Як зазначено у клопотанні, автомобіль відповідає критеріям, переліченим у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом та може містити відомості про обставини вчинення даного кримінального правопорушення, має суттєве значення для встановлення важливих обставин, які підлягають доказуванню, зокрема, факт та механізм дорожньо-транспортної пригоди. Окрім того, автомобіль має відповідні механічні пошкодження, а саме розбито лобове скло, деформована криша, тому цей транспортний засіб доцільно зберігати у незмінному вигляді для забезпечення можливості призначення і проведення відповідних експертиз. Посилаючись на викладене, сторона обвинувачення просить накласти арешт на вказане майно із забороною відчуження, розпорядження та користування.

В судове засідання слідчий не з`явився. Надав заяву, відповідно до якої просив розглядати клопотання у його відсутність.

Володілець майна в судове засідання не з`явився, проте надав заяву, в якій просить розглядати клопотання без його участі, а також прохає задовольнити клопотання частково та повернути автомобіль на зберігання.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до такого висновку.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З наданих слідчому судді матеріалів убачається, що в провадженні слідчого відділення Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000913 від 15.06.2022 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.06.2022 року приблизно о 13 год. 00 хв. в Амур Нижньодніпровському районі м. Дніпра, на вул. Любарського, в районі будинку № 41, водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «ЗАЗ 110307», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , проявив неувагу до дорожньої обстановки та відповідно не відреагував на її зміну, у вигляді появи пішохода, не вжив заходів для зменшення швидкості транспортного засобу, аж до його зупинки, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину справа наліво за напрямком руху автомобіля.

Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_7 отримав закриту черепно мозкову травму та відкритий перелом малоберцової кістки.

Правова кваліфікація даного кримінального правопорушення злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час огляду місця події 15.06.2022 року слідчим прийнято рішення про тимчасове вилучення автомобіля «ЗАЗ 110307», р.н. НОМЕР_1 та передано його для зберігання на спеціальний майданчик для розміщення транспортних засобів, за адресою: м. Дніпро, вул. Курсантська, буд. 22.

Постановою слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 15.06.2022 року автомобіль «ЗАЗ 110307», р.н. НОМЕР_1 визнаний речовим доказом та залучений до кримінального провадження як речовий доказ.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Вирішуючи питання про накладення арешту на автомобіль, слід зазначити, що цей транспортний засіб має суттєве значення для досудового розслідування, оскільки був учасником дорожньо-транспортної пригоди та є речовим доказом по кримінальному провадженню.

Слідчим суддею досліджено фотографії транспортного засобу, з яких видно, що передня частина автомобіля зазначала суттєвих механічних пошкоджень, а саме повністю розбите лобове скло, деформована криша та передня рама лобової частини автомобіля, деформований капот, є деформація бамперу і т.д.

В такому вигляді автомобіль не підлягає експлуатації, і його треба відновлювати, тобто цей речовий доказ обов`язково буде змінений власником, який має намір його в подальшому зберігати та експлуатувати. Однак автомобіль доцільно зберігати саме в такому вигляді, в якому він був вилучений з місця ДТП, щоб експерт міг встановити як технічний стан автомобіля, так і визначити механізм ДТП та провести судову автотехнічну експертизу.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

В даному випадку, у зв`язку із накладенням арешту на майно, буде забезпечено справедливий баланс між інтересами суспільства, завданнями кримінального провадження та інтересами власника.

Отже, приймаючи до уваги, що вилучений транспортний засіб відповідає критеріям, переліченим у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом, містить на собі відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про накладення арешту на автомобіль «ЗАЗ 110307», р.н. НОМЕР_1 .

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

В судовому засіданні встановлено, що автомобіль характерні механічні пошкодження, тому його зберігання у власника не можливо без шкоди для кримінального провадження, оскільки є ризик того, що власник зможе змінити, пошкодити чи приховати цей доказ, провести відновлювальний ремонт, рихтування і т.д., що не дозволить у повному обсязі провести відповідні експертні дослідження, як первинні так і додаткові. Тому на даному етапі досудового розслідування доцільно встановити також обмеження користування автомобілем.

Отже, слідчий суддя не може задовольнити прохання володільця майна і передати автомобіль йому не зберігання, оскільки в такому стані його треба зберігати лише на спеціальному майданчику, з метою досягнення ефективності досудового розслідування.

З урахування вищезазначеного, приходжу до висновку про накладення арешту на вилучене майно із забороною відчуження, розпорядження та користування, що відповідає приписам ст. 170 КПК України та ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, клопотання сторони обвинувачення належить задовольнити повністю.

На підставі викладеного та ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000913 від 15.06.2022 року, про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб автомобіль «ЗАЗ 110307», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , із забороною права на відчуження, розпорядження та користування вказаним транспортним засобом.

Копію ухвали направити прокурору, власнику майна.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ