Справа № 991/2771/22
Провадження №11-сс/991/227/22
Слідчий суддя ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2022 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю:
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.08.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відносно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у кримінальному провадженні № 0000345 від 22.05.2020,

ВСТАНОВИЛА:
1. Зміст оскаржуваного судового рішення
і встановлені судом першої інстанції обставини
1.1. Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.08.2022 було частково задоволено клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 , погоджене прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 800 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 984 800 (один мільйон дев`ятсот вісімдесят чотири тисячі вісімсот) гривень 00 копійок, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого (детектива), прокурора у кримінальному провадженні № 0000345 від 22.05.2020, слідчого судді, суду;
- повідомляти слідчого (детектива), прокурора у кримінальному провадженні № 0000345 від 22.05.2020 чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватися від спілкування з підозрюваними ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також свідками: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 .
Строк дії ухвали в частині покладання на підозрюваного обов`язків до 02.10.2022 включно.

1.2. Обставини, встановлені слідчим суддею.
Слідчим суддею під час розгляду клопотання було встановлено наступні обставини.
Детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000345 від 22.05.2020, зокрема за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні:
- кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, у сприянні вчиненню закінченого замаху на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах;
- кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України, сприяння вчиненню складання, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.
Так, в період з другої половини серпня 2018 по 12.03.2020, достовірно знаючи про відсутність необхідності в залученні комерційних посередників-нерезидентів для проведення робіт (надання послуг), пов`язаних із укладанням та реалізацією умов зовнішньоекономічного контракту з компанією «PT. Eska Baja Mandiri» від 20.09.2018 № 25/80-К щодо капітального ремонту авіаційних двигунів АЛ-31Ф та виносних коробок агрегатів до літаків типу Су-27 для потреб Військово-повітряних сил Республіки Індонезія на суму 2 800 000 дол. США, у зв`язку з проведенням передконтрактної роботи працівниками Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» - «Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма «УКРІНМАШ» (далі по тексту - ДП ДГЗІФ «Укрінмаш») та відповідно ненадання ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» компанією «European commercial and industrial company s.r.o.» агентських послуг, пов`язаних з укладенням та подальшим виконанням контракту із компанією «PT. Eska Baja Mandiri», за відсутності підстав для перерахування грошових коштів за агентські послуги, діючи за попередньою змовою групою осіб у складі ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, вчинили усі залежні від них дії (закінчений замах), спрямовані на заволодіння чужим майном, а саме - грошовими коштами Державного підприємства «Луцький ремонтний завод «Мотор» (далі по тексту - ДП «ЛРЗ «Мотор») в сумі 488 000,00 дол. США (гривневий еквівалент 11 724 541,60 грн за курсом Національного банку України 24,0257 грн за 1 дол. США), що більш ніж у 600 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром.
Крім того, за версією досудового розслідування, ОСОБА_6 сприяв вчиненню генеральним директором ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» ОСОБА_13 службового підроблення, а саме складанню та видачі завідомо неправдивого офіційного документа - угоди від 10.09.2018 № 25/3д-19 між ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» та компанією «PT. Eska Baja Mandiri».
Також, ОСОБА_6 сприяв вчиненню ОСОБА_10 службового підроблення, а саме складанню та видачі завідомо неправдивого офіційного документа Акту від 15.01.2020 про надання послуг/виконаних робіт за угодою № 25/3д-19 від 10.09.2018, який містив завідомо неправдиві відомості.
29.07.2022 ОСОБА_6 у присутності адвоката ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру від 29.07.2022 (т. 4, а. с. 50-83) у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України.
Обґрунтованість підозри щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_6 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, що є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».
Слідчий суддя встановив існування ризику переховування від органу досудового розслідування/суду відносно ОСОБА_6 .
Зокрема, у ОСОБА_6 відсутні перешкоди для виїзду за межі території України з огляду на наявність у останнього паспорта громадянина України для виїзду за кордон, враховуючи його досвід щодо перетину кордону в період протягом 2019-2022 років (т.4, а.с.45), наявність ділових зв`язків за межами території України, які ОСОБА_6 напрацьовані за роки здійснення своєї діяльності як посередника при укладенні контрактів із закордонними компаніями. Дані обставини вказують на можливість підозрюваного працювати за кордоном, достатні грошові активи для тривалого або постійного перебування за межами території України.
Крім того, як зазначив сам підозрюваний та вбачається із відомостей щодо перетину кордону (т.4, а.с.45), ОСОБА_6 має можливість виїзду за межі території України в умовах дії воєнного стану та заборони на виїзд чоловікам призовного віку.
Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчим суддею встановлено, що такий ризик існує з огляду на взаємну зацікавленість підозрюваних у приховуванні доказів з метою уникнення кримінальної відповідальності. ОСОБА_6 за допомогою інших осіб, в тому числі тих, які продовжують працювати в ДП ДГЗІФ «Укрінмаш», може вживати заходів щодо приховування чи знищення таких документів, які є важливими доказами у кримінальному провадженні.
Ризик впливу на свідків, за переконанням слідчого судді, існує з огляду на те, що ОСОБА_6 тривалий час підтримував тісні зв`язки з керівництвом та співробітниками ДП ДГЗІФ «Укрінмаш», які є свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні. Оскільки за результатами розгляду клопотання вбачається наявність зв`язку та взаємообумовленості інкримінованих підозрюваним діянь, то існує ризик впливу ОСОБА_6 на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні з метою їх переконання у необхідності дачі неправдивих показань або відмови від їх надання, та на свідків з метою дачі ними неправдивих показань задля уникнення можливої кримінальної відповідальності.
Зважаючи на обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , встановлені слідчим суддею ризики, застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж застава не здатне забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти ризикам, передбаченим п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Врахувавши обставини кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, наявність ризиків, передбачених п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, розмір збитків, завданих кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 (11 724 541,60 грн), слідчий суддя дійшов висновку, що застава в межах, визначених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, не здатна забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, однак розмір застави, який просив призначити у клопотанні детектив, є завідомо непомірним для підозрюваного.
Слідчий суддя дійшов до висновку, що застава у розмірі 800 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 984 800 грн, з урахуванням усіх обставин справи, не є непомірною для підозрюваного ОСОБА_6 та здатна забезпечити виконання ним покладених на нього обов`язків.
2. Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
2.1. Вимоги апеляційної скарги.
Не погодившись із ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.08.2022, 03.08.2022 підозрюваним ОСОБА_6 було подано апеляційну скаргу, у якій ним ставиться вимога про скасування ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.08.2022 про обрання запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 800 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 984 800 гривень, та постановлення нової, якою до нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198 480 гривень.
2.2. Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Як на підстави для задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_6 посилається на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та незаконною, такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.
2.2.1 Слідчий суддя в ухвалі про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 посилався на встановлення ризиків переховування останнього від органів досудового розслідування та/або суду; можливості його впливу на свідків та ризик знищення, спотворення речей та документів, які мають значення для розгляду кримінального провадження, однак не зазначив жодного доказу на підтвердження факту їх існування, як і не вказав на підставі яких обставин він дійшов такого висновку.
2.2.2 Розмір застави, визначений слідчим суддею є необґрунтованим та непомірним для підозрюваного. Судом не узято до уваги документи, які були надані стороною захисту, що підтверджують скрутне матеріальне становище ОСОБА_6 , а саме довідку про доходи, наявність на утриманні у нього матері похилого віку та довідку про заборгованість за комунальні послуги. Дані документи підтверджують неможливість внесення застави в сумі, визначеній слідчим суддею.

3. Позиції учасників судового провадження
3.1 Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав та наполягав на її задоволенні.
3.2 Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу свого підзахисного та прохав суд її задовольнити з мотивів, наведених в ній.
3.3 Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_6 .

4. Мотиви суду
Заслухавши доповідь головуючого, доводи та пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали апеляційного провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

4.1. Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги щодо недоведеності наявності ризиків, які дають достатні підстави Суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів виходить із наступного.

4.1.1 Встановлюючи існування ризику переховуватися від органу досудового розслідування/суду, колегія суддів враховує особу підозрюваного, його сімейний стан, спосіб життя, наявний у нього досвід перетину кордонів та можливості працевлаштування за межами території України з огляду на наявність досвіду роботи з іноземними суб`єктами, тяжкість злочинів, у вчинення яких підозрюється особа та тяжкість покарання, яке може бути призначене у разі встановлення вини особи.
Відповідно до матеріалів апеляційного провадження, станом на час розгляду клопотання детектива підозрюваний ОСОБА_6 є неодруженим та не має дітей. Єдиним членом родини ОСОБА_6 є його матір.
Тобто, в ході розгляду клопотання слідчим суддею та апеляційного перегляду не було встановлено наявності у підозрюваного ОСОБА_6 родинних стосунків та міцних соціальних зав`язків, які б могли гарантувати неможливість переїзд підозрюваного за межі України.
ОСОБА_6 на даний момент обіймає посаду заступника директора ТОВ «Петроль Трейд Компані» та, за твердженням директора вказаного товариства, використовуючи свої ділові зв`язки, організував усю зовнішньоекономічну діяльність проводить переговори з виробниками та постачальниками паливо-мастильних матеріалів в країнах Європейського Союзу Болгарії, Румунії, Словаччини, Польщі тощо та особисто виїжджає за межі України, навіть в умовах дії режиму воєнного стану та заборони на виїзд за межі України чоловікам призовного віку (т.4, а.с.45, 95). Таким чином, завдяки своїм професійним якостям та діловим зв`язкам за кордоном підозрюваний ОСОБА_6 має можливість безперешкодно здійснювати трудову діяльність за межами України.
Наведені доводи свідчать, що підозрюваний ОСОБА_6 , у разі прийняття ним такого рішення, з метою ухилення від слідства та суду, буде мати можливість безперешкодно залишити територію України.

4.1.2 Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо існування ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення з огляду на те, що орган досудового розслідування продовжує здійснювати збір доказів у кримінальному провадженні, відшукувати конкретні речі та документи, що мають значення для провадження та нерозривно пов`язані із діяльністю ОСОБА_6 й осіб, які продовжують здійснювати трудову діяльність у ДП ДГЗІФ «Укрінмаш».
Тому, враховуючи процесуальні дії та заходи, які ще належить здійснити органу досудового розслідування, ризик знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на даному етапі здійснення досудового розслідування є актуальним.

4.1.3 Також, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо встановлення існування ризику можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на свідків.
Існування даного ризику обумовлене наявністю у ОСОБА_6 можливості впливати на свідків у кримінальному провадженні з огляду на наявність між ними відповідних зв`язків, сформованих під час спільної трудової діяльності, а також існуванням ймовірності спільної участі у вчиненні інкримінованого злочину.
Враховуючи встановлений КПК України порядок отримання показань від свідків у на різних етапах кримінального провадження, ризик такого впливу зберігається до моменту отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті.
Так, на початковій стадії досудового розслідування показання свідків отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду, до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Вказане дає підстави обґрунтовано припускати наявність можливості незаконного впливу на свідків зі сторони зацікавленої особи, яким є підозрюваний, з метою формування певної позиції шляхом викривлення показань свідків чи надання останніми неправдивих показань.
Виходячи з наведеного, колегія суддів зазначає, що слідчим суддею Вищого антикорупційного суду цілком обґрунтовано встановлено існування ризиків відносно ОСОБА_6 , а саме - можливості переховуватися від органу досудового розслідування/суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та можливості впливати на свідків. У зв`язку з чим, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в цій частині.

4.2 Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості та непомірності розміру застави, визначеного слідчим суддею, колегія суддів зазначає наступне.
Положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на наступні критерії, які слід врахувати під час визначення розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; "професійне середовище" підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.
Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною 6 статті 12 КК України передбачено, що особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.
Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникало бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні та не вчинялися заходи щодо уникнення настання ймовірної кримінальної відповідальності.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України).
Використання законодавцем терміну «у виключних випадках», по суті, є оціночним критерієм щодо здатності або нездатності забезпечити виконання обов`язків підозрюваним. В такому випадку для Суду, як і для слідчого судді, орієнтирами для визначення розміру застави може бути майновий стан підозрюваного, розмір майнової шкоди або доходу, в отриманні якого він підозрюється, сума неправомірної вигоди. Сума застави, на думку колегії, повинна бути такою, щоб, з одного боку, загроза втрати внесеної суми утримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не була завідомо непомірною для підозрюваного, що призведе до неможливості виконання застави.
29.07.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру від 29.07.2022 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України.
Зокрема, відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_6 було залучено до протиправної діяльності у якості пособника як представника кінцевого вигодонабувача компанії «European commercial and industrial company s.r.o.».
ОСОБА_6 мав сприяти у вчиненні злочину шляхом надання усіх реквізитів зазначеної компанії-нерезидента, в тому числі банківських рахунків, необхідних для укладання відповідної агентської угоди, надання екземплярів агентської угоди та акта про надання послуг/виконаних робіт за агентською угодою, складеного на підставі зазначеної угоди, підписаних від імені компанії «European commercial and industrial company s.r.o.» не особисто її керівником, а іншими особами, з наслідуванням їх справжнього підпису та проставлення печатки підприємства, а також перерахування у подальшому грошових коштів за начебто виконані роботи (надані послуги) з метою їх обернення на користь учасників злочинної змови.
Так, розмір доходу, який, за твердженням сторони обвинувачення, планувалось отримати в результаті вчинення злочину складає 488 000,00 доларів США або 11 724 541,60 грн в гривневому еквіваленті.
Відповідно до ч. 5 ст. 191 КК України, за вчинення привласнення чи розтрати чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, якщо вони вчинені в особливо великих розмірах або організованою групою передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, що з урахуванням вимог ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.
Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду за наслідком розгляду клопотання та дослідження сукупності усіх обставин у даному кримінальному провадженні, використовуючи надані йому дискреційні повноваження, достатньо обґрунтовано, на думку Суду, встановив, що застава у визначених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України межах не здатна забезпечити виконання покладених на ОСОБА_6 обов`язків та визначив її у розмірі 800 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 984 800 (один мільйон дев`ятсот вісімдесят чотири тисячі вісімсот) гривень 00 копійок).
Надаючи оцінку документам, які були надані стороною захисту з метою підтвердження скрутного матеріального становища підозрюваного ОСОБА_6 , колегія суддів зазначає наступне.
З матеріалів провадження вбачається, що дохід підозрюваного ОСОБА_6 у період із 1 кварталу 1998 року по 1 квартал 2022 року склав 91 318 грн (т.4 а.с. 44, 46). У власності підозрюваного перебуває земельна ділянка площею 0.1 га, розташована у Київській області (т.4 а.с. 47 48). У травні 2021 підозрюваним було придбано автомобіль KIA К5, 2015 року випуску (т.4 а.с.79). Інформації щодо наявності у підозрюваного інших джерел доходу або накопичень матеріали провадження не містять.
Одночасно з цим, враховуючи розмір доходу, отриманий підозрюваним ОСОБА_6 , починаючи з 2001 року, колегія суддів має обґрунтований сумнів щодо можливості підозрюваного матеріально забезпечувати своє існування протягом всього зазначеного часу та можливості придбати вказаний транспортний засіб.
Вказані обставини, на переконання колегії суддів, можуть свідчити про наявність у підозрюваного ОСОБА_6 інших джерел доходу, ніж ті, відомості про які містять матеріали провадження, та необлікованих прибутків.
Тому колегія суддів, виходячи з наведеного, вважає розмір застави, визначений слідчим суддею, цілком обґрунтованим на даному етапі кримінального провадження та критично ставиться до пояснень сторони захисту щодо відсутності у ОСОБА_6 фінансової можливості внести визначену слідчим суддею заставу. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 182 КПК України, застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

5. Висновки суду
Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
В силу вимог п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Підсумовуючи наведене, колегія суддів оцінила в сукупності всі обставини, що характеризують особу підозрюваного, тяжкість інкримінованого йому злочину, відомості про його майновий стан, наявність у нього соціальних зв`язків, співрозмірність застосованого запобіжного заходу особі підозрюваного та дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 .
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 532 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.08.2022 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4