Дата документу 04.08.2022
Справа № 335/3322/22
Провадження № 1-кп/334/549/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року м. Запоріжжя
Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Преслав Приморського району Запорізької області, громадянина України, має середньо-технічну освіту, неодруженого, пенсіонера, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

установив:
06 грудня 2021 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21083», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині пр. Соборного зі сторони вул. Якова Новицького в напрямку вул. Гагаріна у м. Запоріжжі. При цьому швидкість руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_4 була не менше 58.7-61.4 км/год., що перевищує максимально дозволену на даній ділянці дороги швидкість - 50 км/год. В салоні автомобіля «ВАЗ», на передньому сидінні, в якості пасажира, перебував ОСОБА_6 .

В цей час, на нерегульований пішохідний перехід, що позначений дорожньою розміткою - 1.14.3 (Нерегульований пішохідний перехід) та дорожніми знаками - 5.35.1 та 5.35.2 (Пішохідний перехід) Правил дорожнього руху України, та розташований в районі будинку №172 по проспекту Соборному в м. Запоріжжі, вийшла пішохід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка почала перетинати проїзну частину проспекту Соборного, зліва-направо відносно руху автомобіля «ВАЗ 21083», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Під час руху, водій автомобіля «ВАЗ 21083», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити нерегульований пішохідний перехід та пішохода ОСОБА_5 , яка рухалася по ньому, не зменшив швидкість свого руху аж до зупинки транспортного засобу, та, не надавши перевагу в русі останній, виїхав на пішохідний перехід, де передньою частиною кузова автомобіля "ВАЗ 21083", реєстраційний номер НОМЕР_1 , скоїв наїзд на пішохода.

Своїми діями водій ОСОБА_4 порушив вимоги пп. 12.4, 12.9 б), 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» №СЕ-19/108-22/63-ІТ від 23.02.2022, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. Водій ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, застосуванням своєчасних заходів до зниження швидкості руху автомобіля до його зупинки.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження, з якими була доставлена до КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР.

Згідно висновку судової медичної експертизи №113п від 31.01.2022, потерпілому ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді:

«Відкритий фрагментарний перелом великогомілкової кістки правої гомілки у середній третині із наступним проведенням металоостеосинтезу перелому (оперативне втручання 16.12.2021р.) кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

Закритий перелом малогомілкової кістки у середній третині та переломом великогомілкової кістки у верхній третині зі зміщенням кісткових уламків із наступним проведенням металоостеосинтезів переломів, як порізно, так і в сукупності кваліфікуються, як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку, забійна рана лівої тім`яної ділянки кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Виявлені тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_5 утворилися за механізмом тупої травми, тобто утворилися від дії тупого предмету та могли утворитися в умовах дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надав суду показання, які є послідовними, і повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті, погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і ним не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його є добровільним, наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі. У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до нього сурову міру кримінального покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Показання обвинуваченого, надані ним під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, в їх сукупності, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, судом визнаються, як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілій особі.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Згідно із приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує також і те, що він раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого кримінального правопорушення, вчинив його з необережності, той факт, що він визнав свою вину у судовому засіданні.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого та інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Клопотань про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили не заявлено.

Процесуальні витрати у відповідності до вимог ст. 124 КПК належить покласти на обвинуваченого, стягнувши їх на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

Контроль за поведінкою засудженого покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз у сумі 2 059 (дві тисячі п`ятдесят дев`ять) гривень 44 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2021 року у справі №334/9415/21 на автомобіль «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Речовий доказ: автомобіль «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути користувачу ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1