03.12.2021 Справа № 756/7135/21
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/7135/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.12.2021 місто Київ
Оболонський районний суд міста Києва у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001022 від 19.11.2020, на підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001022 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про визнання очевидно недопустимим доказом протоколу слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_3 від 11.03.2021 разом із додатками: схемою до протоколу слідчого експерименту від 11.03.2021 та відеозаписом слідчої дії, що міститься на флеш-карті «Kingston 16 Gb» з адаптером НОМЕР_1 (3500007-002.А00LF 120417).

Обґрунтовуючи свої вимоги, захисник послався на те, що під час проведення слідчого експерименту від 11.03.2021 за участю ОСОБА_3 в якості свідка, слідчим було допущено вчинення дій, що свідчать про істотне порушення прав та свобод, оскільки 03.12.2020 ОСОБА_3 було допитано в якості свідка у кримінальному провадженні, натомість у подальшому останню було визнано підозрюваною/обвинуваченою у цьому кримінальному провадженні. Перед проведенням слідчого експерименту від 11.03.2021 за участю ОСОБА_3 в якості свідка слідчий надав останній протокол її допиту від 03.12.2021 для ознайомлення, що призвело до погіршення психологічного стану ОСОБА_6 , викликало в неї негативні емоції, оскільки остання знаходилася на місці дорожньо-транспортної пригоди, де загинула її малолітня дитина. Водночас, під час проведення слідчого експерименту слідчим було використано транспортний засіб Volkswagen Passat B6 2009 року, натомість того дня, коли сталася дорожньо-транспортна пригода, ОСОБА_6 керувала Volkswagen Passat CC 2009 року, що суттєво вплинуло на результати проведення слідчого експерименту від 11.03.2021. На переконання захисника, все вищевказане свідчить, що протокол проведення слідчого експерименту від 11.03.2021 разом із додатками є очевидно недопустимим доказом, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу в судовому засіданні.

Крім того, на переконання захисника, про очевидну недопустимість протоколу проведення слідчого експерименту від 11.03.2021 разом із додатками свідчить також наступне:

зміст витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.11.2020 свідчить про те, що відомості про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України було внесено не за фактом дорожньо-транспортної пригоди, а щодо ОСОБА_6 , що свідчить про те, що на момент проведення слідчого експерименту від 11.03.2021 за участю ОСОБА_3 в якості свідка в органу досудового розслідування були достатні підстави вважати, що надалі останню буде визнано підозрюваною/обвинуваченою;

під час досудового розслідування слідчим у кримінальному провадженні не перевірено та не спростовано версію про існування іншого учасника дорожнього руху, дії якого призвели до дорожньо-транспортної пригоди, не проведено жодних слідчих/негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні з метою встановлення іншого учасника ДТП;

слідчий не відреагував належним чином на заяви/клопотання захисника ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання останньої потерпілою у кримінальному провадженні;

під час досудового провадження кримінального провадження слідчим не було проведено жодного слідчого експерименту зі свідками у кримінальному провадженні.

Обвинувачена ОСОБА_6 підтримала клопотання захисника та просила задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що доводи захисника ОСОБА_5 є необґрунтованими, оскільки, на думку прокурора, відсутні підстави вважати, що під час проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_3 від 11.03.2021 слідчим було істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону, що тягне за собою визнання очевидно недопустимим доказом протоколу слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_3 від 11.03.2021 разом із додатками, а тому просив клопотання сторони захисту залишити без задоволення.

Оцінюючи вищенаведені доводи сторони захисту, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Частиною 1 ст. 87 КПК України передбачено, що ключовою умовою для визнання доказів недопустимими є їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Отримання доказів завжди обумовлено вчиненням стороною кримінального провадження цілеспрямованих дій з метою їх збирання.

Водночас пункт 1 ч. 3 ст. 87 цього Кодексу передбачає, що суд має визнати недопустимими докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Зміст цієї норми права вказує на те, що вона має застосовуватися за умови, коли на час отримання показань від свідка уже існували дані, що його буде визнано підозрюваним чи обвинуваченим, але, всупереч наявності у такої особи права на мовчання та свободи від самовикриття, слідчий чи прокурор вчиняє дії, спрямовані на отримання показань від неї. Саме такі дії, а не власне факт отримання показань від свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим, мають визнаватися істотним порушенням прав людини і основоположних свобод.

Наведене узгоджується також із положеннями ч. 3 ст. 240 КПК України, яка не містить заборони щодо залучення свідків для проведення слідчої дії з метою перевірки й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Вирішуючи питання, чи були відомості про обставини дорожньо-транспортної пригоди, надані ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту від 11.03.2021 за участю останньої в якості свідка у кримінальному провадженні, такими, що отримані внаслідок вчинення слідчим дій, які мають ознаки істотного порушення прав та свобод людини, слід звернути увагу на наступне.

З реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001022 від 19.11.2020 вбачається, що 19.11.2020 старшим слідчим СУ ГУНП в місті Києві ОСОБА_7 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про факт дорожньо-транспортної пригоди.
03.12.2020 ОСОБА_3 було допитано в якості свідка.

11.03.2021 слідчим було проведено слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_3 і лише 07.04.2021 останній було повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0001022 за ч. 2 ст. 286 КК України, після отримання судової автотехнічної експертизи від 29.03.2021.

З огляду на викладене, на цій стадії судового провадження кримінального провадження відсутні підстави вважати, що під час проведення слідчого експерименту слідчим було допущено вчинення таких дій, що свідчать про порушення прав чи свобод особи, оскільки відсутні докази того, що на момент проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_3 в органу досудового розслідування були достатні відомості/підстави вважати, що надалі останній буде повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0001022 за ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно з положеннями ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Натомість, на даній стадії судового розгляду відсутні підстави вважати, що протокол слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_3 від 11.03.2021 разом із додатками: схемою до протоколу слідчого експерименту від 11.03.2021 та відеозаписом слідчої дії, що міститься на флеш-карті «Kingston 16 Gb» з адаптером НОМЕР_1 (3500007-002.А00LF 120417) є очевидно недопустимим доказом, про що порушує питання захисник, а тому обґрунтованих підстав для задоволення клопотання останнього суд не вбачає.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Тобто, оцінку доказам у кримінальному провадженні судом буде надано судом у нарадчій кімнаті під час ухвалення судом рішення по суті обвинувачення, оскільки встановлення судом ознак недопустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду, а тому на цій стадії судового провадження суд не вбачає підстав та вважає передчасним вирішення питання про недопустимість протоколу слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_3 від 11.03.2021 разом із додатками без дослідження під час судового розгляду та оцінки в сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами у кримінальному провадженні.

Керуючись положеннями статей 84, 87, 89, 358, 369-372 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про визнання очевидно недопустимим доказом протоколу слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_3 від 11.03.2021 разом із додатками: схемою до протоколу слідчого експерименту від 11.03.2021 та відеозаписом слідчої дії, що міститься на флеш-карті «Kingston 16 Gb» з адаптером НОМЕР_1 (3500007-002.А00LF 120417) до неї, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1