Справа № 202/2653/22
Провадження № 1-кс/202/2103/2022
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

10 червня 2022 року м. Дніпро
Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділення (з дислокацією у м.Краматорськ, Донецької області) слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м.Маріуполь, Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях майора юстиції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фащівка, Луганської області, громадянина України, не одруженого, працюючого начальником караулу Бахмутського міжрайонного відділу Маріупольського МВ УПО в Донецькій області на Вугледарській ТЕС ПАТ "Центренерго", на утримані має неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючого вищу освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях під процесуальним керівництвом прокурорів відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Донецької обласної прокуратури, перебувають матеріали кримінального провадження,

відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001127 від 04.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

10 червня 2022 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого в ОВС 3 відділення (з дислокацією у м.Краматорськ, Донецької області) слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м.Маріуполь, Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях майора юстиції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.
Дане клопотання, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 10 червня 2022 року.
Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.

Рішенням Конституційного Суду України № 3-зп від 11.07.1997 зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах І, ІІІ та ХІІІ Основного Закону України - Конституції України.

Зокрема, положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам Президент Російської Федерації (далі РФ) ОСОБА_9 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних сил РФ (далі по тексту - ЗС РФ) на територію України.

Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

До участі у військовій агресії Російської Федерації проти України керівництвом окупаційної адміністрації РФ задіяно створені на тимчасово окупованій території Донецької області не передбачені законом збройні формування.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

В той же час, ОСОБА_4 , який з 2014 року поділяв ідеї завдання шкоди державному суверенітету України шляхом відокремлення частини Донецької області від території України, а також в період часу з 24.02.2022 року продовжуючи дотримуватися своїх поглядів на підтримку державі агресору щодо завдання шкоди державній безпеці України шляхом окупації частини території України, перебуваючи на посаді начальника караулу Бахмутського міжрайонного відділення Маріупольського МВ УПО в Донецькій області на Вуглегірській ТЕС ПАТ «Центренерго», надав згоду представникам іноземній державі в проведенні підривної діяльності проти України.

Так, 24.05.2022 року, ОСОБА_4 , погодився на пропозицію головного лікаря Світлодарської міської лікарні ОСОБА_10 зустрітися та прибув до останнього в лікарню за адресою: АДРЕСА_2 , де в кабінеті, що розташований на 1 поверсі зустрівся з ОСОБА_10 та невстановленими слідством представниками окупаційних військ РФ. Під час спілкування з останніми, підтверджуючи свою антиукраїнську позицію, ОСОБА_4 , надав згоду останнім на підтримку сприяння окупаційній владі на території м. Світлодарська Донецької області та надання допомоги в захопленні території Вуглегірської ТЕС ПАТ «Центренерго».

З цією метою, ОСОБА_4 , на пропозицію невстановленого під час досудового розслідування представника окупаційних військ РФ, повідомив останньому про місця дислокації підрозділів ЗСУ, а також органів національної поліції України на період їх знаходження в м. Світлодарськ Донецької області, а також допоміг підібрати майбутнє місце для розташування підрозділу окупаційної влади поліції т. зв. «ДНР», а саме в двоповерховій будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , погодившись при цьому зайняти посаду начальника поліції т. зв. «ДНР» в м. Світлодарськ та організувати роботу цього незаконного підрозділу.

Продовжуючи свою діяльність, направлену на підтримку держави агресору щодо завдання шкоди державній безпеці України шляхом окупації частини території України, ОСОБА_4 , розповів невстановленому під час досудового розслідування представнику окупаційних військ РФ та позначив на мапі «GoogleMaps» місця розташування постів охорони Вуглегірської ТЕС ПАТ «Центренерго», їх штатну кількість та місця розташування підрозділів ЗСУ та їх кількість на території ТЕС, обіцяючи при цьому здійснювати подальший сбір розвідувальної інформації щодо сил та засобів ЗСУ, що здійснюють охорону Вуглегірської ТЕС ПАТ «Центренерго» та в подальшому провести на територію ТЕС для її захоплення підрозділ окупаційних військ РФ під виглядом співробітників охорони.

Погоджуючись з займаною антиукраїнською позицією ОСОБА_4 , повністю довіряючи йому, а також підтримуючи його діяльність направлену на збір розвідувальної інформації щодо сил та засобів ЗСУ, що здійснюють охорону Вуглегірської ТЕС ПАТ «Центренерго» з метою подальшого захоплення території ТЕС представниками окупаційних військ, невстановлений під час досудового розслідування представник окупаційних військ РФ повідомив останньому інформацію з обмеженим доступом - «пароль» для безперешкодного перетину блок постів т. зв. «ДНР» по м. Світлодарськ Донецької області.

ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у державній зраді, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: наданні іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

03.06.2022 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 207 КПК України.

04.06.2022 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

06.06.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності.

Метою та підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто ризикам, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказані ризики встановлені з урахуванням того, що ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна. ОСОБА_4 проживає у м. Світлодарськ Донецької області, в якому на даний час відбуваються активні бойові дії, його частину вже окуповано ЗС РФ, а агресія, яку здійснює Російська Федерація стосовно України, може спричинити до повної окупації м. Світлодарськ та призвести до ухилення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності. Крім того, на даний час органом досудового слідства не встановлені всі особи причетні до вчинення даного злочину, що у випадку застосування до ОСОБА_4 запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, створить передумови для продовження спілкування ОСОБА_4 з вказаними особами та впливу на свідків у даному кримінальному провадженні. Перебуваючи на волі ОСОБА_4 буде в змозі знищити, сховати та спотворити будь-які предмети та речі, що мають істотне значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Слідчий у своєму клопотанні звертає увагу слідчого судді на те, що запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню вказаних вище ризиків, у зв`язку із чим просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення застави відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказані обставини на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.
Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Просив суд застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.

Захисник в судовому засіданні в режимі відео конференції підтримав позицію підозрюваного.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях під процесуальним керівництвом прокурорів відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Донецької обласної прокуратури, перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001127 від 04.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

03.06.2022 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 207 КПК України.

04.06.2022 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

06.06.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Санкція ч.2 ст. 111 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Частиною 2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно із п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_4 кримінально протиправного діяння.
Також, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого.
За таких умов, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.
Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.
В ході судового розгляду встановлено, що є підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, передбачених п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Вирішуючи питання доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Встановлюючи обґрунтованість підозри слід виходити з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила кримінальне правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України. Указом Президента України № 342/2022 від 17травня 2022 року його строк повторно продовжено до 23серпня 2022 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час дії воєнного стану, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 111 Кримінального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що в матеріалах кримінального провадження існує обґрунтована підозра ОСОБА_4 у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також приймаючи до уваги вищенаведені обставини, які свідчать про наявність ризиків передбачених п.п. 1,2,3,4,5 ст. 177 КПК України, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення необхідним є застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 53 доби.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 181, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ :
Клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділення (з дислокацією у м.Краматорськ, Донецької області) слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м.Маріуполь, Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях майора юстиції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу нагляду Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.
Визначити строк дії ухвали до 01 серпня 2022 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на 3 відділення (з дислокацією у м.Краматорськ, Донецької області) слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м.Маріуполь, Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1