Провадження 1-кс/127/9614/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0001772 внесеного до ЄРДР 04.04.2013, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Вінниця, українець, громадянин України, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001772 від 04.04.2013, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 186 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приблизно о 16.45 годині, діючи за попередньою змовою із особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, з метою незаконного заволодіння автомобілем, попередньо відслідкувавши автомобіль марки «БМВ Х-5», д.н.з. НОМЕР_1 , 2003 р.в., який знаходився по вул. Гоголя, біля буд. №1. поблизу магазину «ДЦ» у м. Вінниці, де діючи згідно заздалегідь розробленого плану злочинних дій, дочекавшись коли до вказаного автомобіля підійшла власниця ОСОБА_7 та відкрила задні двері, в той час як дві особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, залишились в автомобілі останнього, марки ВАЗ 2108, для спостереження за навколишньою обстановкою та супроводження викраденого автомобіля за місто, в цей час інша особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, разом з ОСОБА_4 , підійшла до автомобіля ОСОБА_7 , та нанесла їй удар по голові і схопила рукою за волосся, та заштовхавши в салон автомобіля між передніми та задніми сидіннями, завдаючи при цьому удари руками по голові, обличчі та спині, відібрала в неї ключі від автомобіля і передала їх ОСОБА_4 , який вже знаходився за кермом вищевказаного автомобіля.

Внаслідок даних дій, згідно висновку судово-медичної експертизи № 2051 віл 20.07.2004 року у ОСОБА_7 мали місце ушкодження у вигляді струсу головного мозку, синців на обличчі, гематоми в поперекових ділянках, забою нирок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Після чого, ОСОБА_4 , керуючи вищевказаним автомобілем, виїхав за місто де, заїхавши в ліс, разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, висадили потерпілу ОСОБА_8 , а самі поїхали у невідомому напрямку, заподіявши їй матеріальну шкоду на суму 490 000 гривень.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя або здоров`я потерпілого, транспортного засобу, вартість якого у двісті п`ятдесят разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Крім цього, ОСОБА_4 та особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, 25.05.2004 року приблизно о 16.45 годині реалізуючи злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння особистими речами ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, підійшли до автомобіля марки «БМВ Х-5» д.н.з. НОМЕР_1 , 2003 р.в., який знаходився по вул. Гоголя, біля буд. №1, поблизу магазину «ДЦ» у м. Вінниці, де діючи згідно заздалегідь розробленого плану злочинних дій, розподіливши між собою ролі, дочекавшись коли до вказаного автомобіля підійшла власниця ОСОБА_7 та відкрила задні дверцята вищевказаного автомобіля, ОСОБА_4 разом із особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, підійшли до автомобіля ОСОБА_8 , та особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, нанесла їй удар по голові і схопила рукою за волосся, та заштовхала в салон автомобіля між передніми та задніми сидіннями, завдаючи при цьому удари руками по голові, обличчі та спині, відібрала в неї ключі від автомобіля і передала їх ОСОБА_4 , який вже знаходився за кермом вищевказаного автомобіля.

Після чого рухаючись на вищевказаному автомобілі в напрямку Гніванського шосе, користуючись безпорадним станом ОСОБА_7 , відкрито заволоділи її мобільним телефоном «Самсунг Е - 700», вартістю 3300 грн., грошима в сумі 530 грн., шкіряною сумкою вартістю 750 грн., кольоровим макетом вартістю 10 грн., двома жіночими кофтами, кожна вартістю 300 грн. (на загальну суму 600 грн.), а всього на загальну суму 5190 грн..

Внаслідок чого згідно висновку судово-медичної експертизи № 2051 від 20.07.2004 року у ОСОБА_7 мали місце ушкодження у вигляді струсу головного мозку, синців на обличчі, гематоми в поперекових ділянках, забою нирок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином своїми діями ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України - (грабіж) тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

31.10.2013 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Вінниці, громадянину України, неодруженому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 186 КК України.

20.10.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом заяви про вчинений злочин ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду місця події від 26.05.2004;

- протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

- протоколом очної ставки;

- протоколом огляду та вилучення;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 ;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_11 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

- протоколом огляду речового доказу;

- протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання;

- протоколом відтворення обстановки та обставин подій;

- протоколом огляду речового доказу;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ;

- висновком експерта №2051;

- протоколами явки з повинною ОСОБА_15 ;

- іншими матеріалам кримінального провадження.

Метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

п. 1 переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

п. 3 незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

п. 4 перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом.

п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стала наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 186 КК України та ризиків визначених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої та за ч. 2 ст. 186 КК України, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Так, в ході досудового розслідування, у зв`язку з ухиленням підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та оголошення останнього в розшук, на підставі п.2 ч.1 ст. 280 КПК України кримінальне провадження №0001772 зупинено.

Відповідно до витягу з бази Генерального секретаріату Інтерполу, наданого ГУНП у Вінницькій області, ОСОБА_4 , перебував у міжнародному розшуку.

Беручи до уваги вищевикладене та те, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжких злочинів, немає постійного місця проживання, постійного місця роботи та доходу, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків а також про те, що він, перебуваючи на волі та усвідомлюючи можливість подальшого відбування покарання в місцях позбавлення волі, може повторно переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчиняти нові умисні кримінальні правопорушення, а тому наявні ризики відповідно до п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Домашній арешт як і застава не зможе забезпечити належну поведінку особи та перешкоджати здійснення ним психологічного впливу на потерпілого та свідків, тощо.

Таким чином, у даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, так як наявні у матеріалах кримінального провадження дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, такий не забезпечить належного виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає належної оцінки порушень цінностей суспільства.

Відповідно до п. п. 4, 6 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Оскільки злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 скоєний із застосуванням насильства щодо життя та здоров`я особи, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Беручи до уваги вказані обставини, а також те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам, з урахуванням вагомості наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень та перешкоджання слідству, віку та стану здоров`я підозрюваного, керуючись ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184 КПК України, слідчий, просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, слідчому судді пояснила, що по кримінальному провадженні існують ризики, зокрема те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, перебував у розшуку, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу. Також просила слідчого суддю не визначати розмір застави під час застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, продовжити свою злочинну діяльність, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання.

Разом із тим, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, перебування на протязі тривалого часу у розшуку, тому слідчий суддя під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити свою злочинну діяльність, незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 , слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 186 КК України обґрунтована.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, який вчинений із застосуванням насильства, тому слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення застави.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою діє протягом 18 (вісімнадцять) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 11 години 52 хвилини 05 листопада 2022 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 05 листопада 2022 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя