Справа № 127/813/21
Провадження №11-кп/801/894/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2022 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінальних проваджень №0000085 та №0000150 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 20.07.2020, яким засуджено
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Бронниця Могилів-Подільського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;
- за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт;
- за ч. 1 ст. 126-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;
- за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70, 72 КК України визначено ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати, починаючи з часу набрання вироком законної сили.
На підставі ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з часу його затримання, тобто з 10 травня 2021 року до дня набрання вироком суду законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Згідно вироку суду, ОСОБА_8 з 2010 до 2017 року перебував у зареєстрованому шлюбі та проживав однією сім`єю з ОСОБА_9 , з якою вони, спільно проживаючи у АДРЕСА_3 , виховували їх спільних малолітніх дітей - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Під час спільного із ОСОБА_9 проживання ОСОБА_8 у присутності їх дітей умисно систематично вчиняв щодо ОСОБА_9 психологічне та фізичне насильство, що призвело до фізичних та психологічних страждань ОСОБА_9 та погіршення якості її життя. Вказані дії ОСОБА_8 виражались у майже щоденному, постійному вчиненні щодо ОСОБА_9 , в тому числі у присутності неповнолітніх дітей, погроз нанесення шкоди її здоров`ю та погроз фізичною розправою. Вказані протиправні дії продовжили своє існування і після розлучення вказаних осіб та припинення спільного проживання.
Так, 15.03.2019, точний час не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи у квартирі, належній на праві власності ОСОБА_9 , що за адресою: АДРЕСА_3 , безпричинно, у присутності неповнолітніх дітей, почав висловлювати ОСОБА_9 погрози фізичною розправою та побиттям, здійснюючи таким чином відносно останньої психологічне насильство, а також вдаючись до фізичного насильства, що полягало у нанесенні хаотичних ударів та штовхання ОСОБА_9 . Вказана протиправна поведінка ОСОБА_8 спричинила емоційне пригнічення та погіршення психологічного самопочуття ОСОБА_9 .
Продовжуючи свої протиправні систематичні дії, ОСОБА_8 23.09.2019, точний час не встановлено, перебуваючи у квартирі, належній на праві власності ОСОБА_9 , що за адресою: АДРЕСА_3 , безпричинно, у присутності неповнолітніх дітей, з метою здійснення психологічного тиску на потерпілу, розпочав висловлювати погрози ОСОБА_9 щодо завдання шкоди її здоров`ю та здоров`ю їхніх спільних дітей, а також підпаленням будинку потерпілої. Вказана протиправна поведінка ОСОБА_8 спричинила емоційне пригнічення та погіршення психологічного самопочуття ОСОБА_9 .
Окрім того, 15.04.2020, точний час не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи у квартирі, належній на праві власності ОСОБА_9 , що за адресою: АДРЕСА_3 , безпричинно, у присутності неповнолітніх дітей, з метою здійснення психологічного тиску на потерпілу, розпочав висловлювати погрози ОСОБА_9 фізичною розправою, що спричинило емоційне пригнічення та погіршення психологічного самопочуття ОСОБА_9 .
Продовжуючи свої систематичні дії, 02.11.2020 в невстановлений час, ОСОБА_8 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_4 , знову почав умисно вчиняти відносно ОСОБА_9 , фізичне та психологічне насильство, а саме: застосовуючи фізичне насильство у виді спричинення ударів долонями по голові ОСОБА_9 . Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1182 від 05.11.2020 у ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження - синці та садно на голові. Вказані ушкодження у ОСОБА_9 належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від травматичної дії (удару, тертя) тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо, в строк, вказаний в постанові про призначення експертизи - 02.11.2020.
Продовжуючи свої систематичні дії, 20.12.2020 о 17 год. 00 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи на вулиці Замостянській в місті Вінниці поблизу будівлі 34а, знову почав умисно вчиняти відносно ОСОБА_14 , фізичне та психологічне насильство, а саме: застосовуючи фізичне насильство у виді спричинення одного удару долонею лівої руки по голові ОСОБА_9 та стискання її шиї долонями своїх рук. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1342 від 21.12.2020 у ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження - синці на обличчі справа, на задній поверхні шиї справа. Вказані ушкодження у ОСОБА_9 належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від травматичної дії (удару) тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо, в строк, вказаний в постанові про призначення експертизи 20.12.2020.
Крім того, ОСОБА_8 приблизно об 11:00 год. 03.02.2021, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , де спільно з неповнолітніми дітьми проживає його колишня дружина ОСОБА_9 , вживав спиртні напої, в ході чого почав словесно ображати ОСОБА_9 , після чого почав штовхати її та тягнути за одяг.
Далі, ОСОБА_8 , діючи з мотивів особистих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення шкоди здоров`ю своїй колишній дружині, усвідомлюючи, що він діє у присутності неповнолітньої ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , наніс ОСОБА_9 декілька ударів по обличчю, в результаті чого вона впала на підлогу, а ОСОБА_8 взяв обома руками ОСОБА_9 за шию та почав її стискати, далі засунувши пальці їй у ротову порожнину, почав тягнути за язик. Після чого, намагався викрутити ОСОБА_9 обидві руки.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 , згідно висновку експерта № 108 від 04.02.2021, спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, крововилив та садна в ділянці язика, садно на шиї справа, синці на задній поверхні грудної клітки зліва, в ділянці лівого плечового суглоба, на боковій поверхні грудної клітки справа, синець та садно в ділянці лівого ліктьового суглобу, що належать до легких тілесних ушкоджень.
Крім того, ОСОБА_8 03.02.2021 близько 00.30 год., перебуваючи неподалік адреси проживання своєї колишньої дружини, ОСОБА_9 , яка спільно з дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_3 , помітив її на вулиці та почав вигукувати до неї нецензурними висловлюваннями та створювати конфліктну ситуацію. Із метою уникнення конфлікту ОСОБА_9 , спільно зі своїм сином, ОСОБА_10 , зайшли до будинку, після чого взяла до рук мобільний телефон, так як їй зателефонувала подруга та продовжила розмовляти по телефону. У цей час до будинку зайшов ОСОБА_8 , побачив у руках ОСОБА_9 , мобільний телефон, після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна, належного ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , застосувавши погрози, висловив вимогу надати йому мобільний телефон, на що остання відмовилась та з метою збереження майна, а саме мобільного телефону, передала його своєму синові, ОСОБА_10 , який в цей час перебував разом з ними у кімнаті, щоб він його сховав.
Помітивши дану дію, ОСОБА_8 попрямував за ОСОБА_10 до його кімнати та, пригрозивши, наказав віддати мобільний телефон, який йому передала ОСОБА_9 , інакше він забере у нього ще й телефон, яким користується ОСОБА_10 , після чого, переслідуючи мету легкої матеріальної наживи, ОСОБА_8 відкрито, умисно, попри заборони власниці, заволодів мобільним телефоном марки «ZTE» моделі «Blade А7 2020», вартість якого відповідно до висновку експерта №3430/21-21 від 24.06.2021 становить 2335,70 гривень та в подальшому залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Своїми злочинними діями ОСОБА_8 завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 2335,70 гривень.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
В своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , просить вирок суду від 20.07.2022 скасувати та прийняти законне рішення по справі у відповідності до вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

На думку адвоката, докази, наявні в матеріалах справи, не містять достатніх підтверджень того, що 23.09.2019 року та 15.04.2020 року ОСОБА_8 було вчинено відносно потерпілої дії, які можна в сукупності кваліфікувати як домашнє насильство.
Суд дійшов до висновку, що жодна з вказаних подій домашнього насильства, що відбулись 15.03.2019, 23.09.2019 та 15.04.2020 не утворюють окремого складу кримінального правопорушення, проте включена прокурором до обвинувачення у вчинені єдиного продовжуваного злочину, передбаченого ст.126-1 КК України.
За результатами розгляду судових справ про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності у зв`язку із складенням зазначених протоколів про адміністративне правопорушення, провадження у справах було закрито на підставі ст.38 КУпАП, однак вину ОСОБА_8 у вчиненні зазначених правопорушень встановлено не було.
Також, не містять таких доказів і документи, надані на підтвердження вчинення домашнього насильства ОСОБА_8 15 березня 2019 року, коли відповідні матеріали не розглядалися у зв`язку із заявою потерпілої щодо нерозгляду таких документів.
Крім того, звукозапис допиту потерпілої взагалі нерозбірливий, в результаті чого неможливо було зрозуміти покази, які потерпіла надала безпосередньо суду.

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши доповідача, думку адвоката, яка підтримала свою апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, прокурора, який просив вирок суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи в межах апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів дійшла наступного.

Мотиви Суду.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Таких вимог закону в повній мірі суд першої інстанції дотримався.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, обґрунтований та базується на ретельно досліджених у судовому засіданні доказах, сукупності яких у вироку дана належна оцінка.
Зокрема взято до уваги надані в судовому засіданні покази потерпілої, що протягом всього часу проживання з ОСОБА_8 як з чоловіком, так і як з колишнім чоловіком, обвинувачений систематично вчиняв щодо неї домашнє насильство, яке полягало у вчиненні фізичного, психологічного насильства, що призводило до фізичних, психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої.
Також вина ОСОБА_8 підтверджується протоколами прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення від 15.03.2019, 23.09.2019 та 15.04.2020 та рапортами працівників правоохоронних органів.
Надаючи оцінку наведеним доказам у своїй сукупності, у колегії суддів відсутні сумніви у їх належності та допустимості. Ці докази суд вважає достатніми для доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.
Кожна з подій домашнього насильства, що відбулись 15.03.2019, 23.09.2019 та 15.04.2020 не утворюють окремого складу кримінального правопорушення, проте є ознакою у вчинення єдиного продовжуваного злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України.
Так, статтею 126-1 КК України передбачено кримінальну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.
Об`єктивну сторону зазначеного кримінального правопорушення складають діяння, що виражаються в систематичному насильстві в формах фізичного, психологічного та економічного насильства.
У постанові від 25.02.2021 року Верховний Суд (справа № 583/3295/19) зазначив, що словосполучення «систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства» описує діяння. Закінченим кримінальне правопорушення вважається з моменту вчинення хоча б однієї із трьох форм насильства (фізичного, психологічного чи економічного) втретє, у результаті чого настав хоча б один із вказаних в законі наслідків. При цьому не має значення, чи було відображено в адміністративному протоколі поліції, в обмежувальному приписі чи в іншому документі факт перших двох актів насильства.
Шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілої особи, передбачена 173-2 КУпАП, саме з метою відмежування від шкоди, визначеної ст. 126-1 КК України, не охоплюється поняттям «фізичні або психологічні страждання, втрата працездатності, емоційна залежність, погіршення якості життя потерпілої особи».
Доводи захисту в апеляційній скарзі, що за заявою від 15.03.2019 потерпіла своєю заявою від 25.03.2019 просила не розглядати її попередню заяву, оскільки всі спірні питання вирішені мирним шляхом, а за заявами щодо подій 23.09.2019 та 15.04.2019 провадження відносно ОСОБА_8 закриті судом на підставі ст. 38 КУпАП, тобто відсутні докази вчинення ОСОБА_8 домашнього насильства у вказані дати, що усуває наявність поняття систематичності не є вірними, оскільки дана заява та постанови про закриття провадження не виключають відсутність самої події злочину та вчинення насильства відносно потерпілої.
Жодних фактів, які б свідчили про недостовірність зібраних доказів чи не однозначне їх трактування та наявність будь-яких порушень під час проведення досудового розслідування та судового розгляду судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому не визнання своєї вини обвинуваченим сприймає як один із способів власного захисту.
Не вбачає колегія суддів підстав для скасування вироку суду через відсутність якісного звукозапису судових засідань, оскільки така вимога не узгоджується з положеннями п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України, яка передбачає скасування судового рішення у випадку відсутності технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції, а така обставина, як засвідчило вивчення матеріалів кримінального провадження не встановлена.
Крім того, в суді апеляційної інстанції захистом не ставилось питання про дослідження звукозапису в ході апеляційного розгляду чи повторного допиту потерпілої.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що поза всяким розумним сумнівом винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом в судовому засіданні, які були отримані у рамках чинного кримінального процесуального закону без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.
Також судом вірно кваліфіковано дії обвинуваченого за ст. 126-1 КК України та призначено покарання з урахуванням ст. 50, 65 КК України, а тому підстав для скасування вироку чи його зміни не встановлено.
На підставі викладеного та керуючись ст. 403, 407, 419 КПК України

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 20.07.2020 відносно ОСОБА_8 залишити без зміни.
Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
Анатолій КРИВОШЕЯ Євген НАГОРНЯК Ірина КОВАЛЬСЬКА