Справа № 344/8274/22
Провадження № 11-сс/4808/230/22
Категорія ст. 199 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Повзло
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 липня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000002 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Підозрюваний ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Посилається на те, що у слідства суттєвих доказів його вини немає, жодних слідчих дій не проводиться. Наголошує на відсутності обґрунтованої підозри та розумності строків процесуальних дій.

Вказує, що під час затримання та проведення слідчих дій до нього здійснювалися катування, погрози вбивством, невпинний психологічний тиск з метою отримання зізнання у вчиненні злочинів, які він не вчиняв. Також, його змушували свідчити проти близьких родичів та інших осіб, йому невідомих. Пояснює, що через такі дії давав покази проти себе та інших осіб, які не можуть мати законної сили, оскільки ним вигадані.

Зазначає, що адвокат був до нього допущений лише після двох з половиною місяців знущань. Зауважує, що про його затримання не були повідомлені близькі родичі. Стверджує, що відносно вилучених та заарештованих особистих речей також були здійснені правопорушення, акт переліку речей не був складений та не був підписаний ним. Звертає увагу, що мова йде про комп`ютерне та туристичне обладнання, велосипед, одяг та особисті речі, вартість яких складає більше ніж 4000 Євро. Вважає, що такі дії слідства можна розглядати як мародерство в військовий час.

На його думку, наведені ним обставини свідчать про вчинення злочину щодо нього.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 липня 2022 року клопотання задоволено, продовжено обраний щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 01 вересня 2022 року.

Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області за процесуального керівництва Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000002 від 24 лютого 2022 року за підозрою ОСОБА_6 , за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України. 01 березня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні таких кримінальних правопорушень. 14 липня 2022 року слідчим суддею строк досудового розслідування даного кримінального провадження продовжено до 6 місяців, а саме до 01 вересня 2022 року. Завершити досудове розслідування на даний час неможливо внаслідок особливої складності провадження, необхідності здійснення процесуальних дій, проведення яких потребує додаткового часу, з метою отримання додаткових доказів задля повного, всебічного і неупередженого з`ясування обставин вчиненого кримінального правопорушення. Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави дійти висновку, що органи досудового розслідування обґрунтовано підозрюють ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України. Слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 . Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Вважає, що встановлені на досудовому розслідуванні ризики, передбачені у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на свідків, переховуватись від органів досудового розслідування і суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на даний час не відпали. Оцінюючи всі обставини в сукупності із наявними ризиками, що не зменшилися, слідчий суддя дійшов переконання, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не зможе в повній мірі запобігти наведеним ризикам, а відтак не буде здатним і забезпечити дієвість даного кримінального провадження. Тому необхідно продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 в межах строків досудового розслідування.

В судовому засіданні апеляційного суду:

- підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 просили задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу слідчого судді, обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, з наступних підстав.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що предметом апеляційного оскарження є саме рішення слідчого судді про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 від 14 липня 2022 року, у зв`язку з чим апеляційний суд позбавлений можливості надати правову оцінку судовим рішенням, які вже набули законної сили та виконані у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення слідчого судді про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 відповідає цим вимогам, оскільки слідчий суддя правильно задовольнив клопотання, таке рішення прийнято за наявності необхідних для цього підстав, з наведенням відповідних мотивів.

Частиною 1 ст. 29 Конституції України визначено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про : наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 3, 5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

В кримінальному провадженні № 0000002ОСОБА_6 повідомлено про підозру від 01 березня 2022 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України(а.с. 73-78), тобто пособництва у вчиненні умисних дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб, які призвели до загибелі людини та інших тяжких наслідків, та діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, держаній безпеці України, - наданні іноземній державі, іноземній організації та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Зокрема, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що у період з 22 по 25 лютого 2022 року фіксував за допомогою фото-, відеозйомки обставини попадання 24 лютого 2022 року крилатих ракет по аеродрому військової частини НОМЕР_1 та його наслідки, факт вильоту 25 лютого 2022 року з аеродрому військової частини НОМЕР_1 двох літаків Повітряних Сил ЗС України, місце падіння 25 лютого 2022 року в полі між с. Королівка та с. Грушка Тлумацької територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області літака МіГ-29, а також передавав вказану інформацію представникам Російської Федерації.
За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України, встановлено відповідальність у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої, а за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, встановлено відповідальність у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої, такі згідно з ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами.
На думку суду апеляційної інстанції, задовольняючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 слідчий суддя, правильно послався на обґрунтованість підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України, що підтверджується наведеними прокурором даними разом з сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів у їх взаємозв`язку, зокрема, показаннями підозрюваного ОСОБА_6 (а.п. 79-82), свідків ОСОБА_9 (а.п. 11), ОСОБА_10 (а.п. 17-20), ОСОБА_11 (а.п. 21-24), ОСОБА_12 (а.п. 25-26), ОСОБА_13 (а.п. 27-29), ОСОБА_14 (а.п. 36-37), ОСОБА_15 (а.п. 40-42) та ОСОБА_16 (а.п. 43-44), протоколами оглядів місцевості, речей та документів, акаунту в соціальній мережі Instagram, відеозаписів з камер спостереження готелю «Motel», мобільного телефону, інформації щодо телефонних з`єднань (а.п. 14-16, 30-35, 45-47, 48-61, 62, 63-67, 68-72, 87-89, 90-94, 95-99, 100-102), протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01 березня 2022 року (а.п. 38, 39), іншими.
При цьому, під час перегляду ухвали слідчого судді в апеляційному порядку не встановлено, що вони отримані з порушенням встановленого законом порядку чи не передбаченими способами, вони також підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню та мають значення при прийнятті рішення про можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що слідчий суддя досліджує обставини злочину лише щодо пред`явленої підозри, після повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування ще триває, встановлюються нові фактичні дані, перевіряються обставини.

На думку суду апеляційної інстанції, кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , можуть викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу.

Також, на думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів належним чином оцінив в сукупності всі обставини згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, в тому числі характеризуючі особу підозрюваного ОСОБА_6 дані, який 1980 року народження, громадянин України, раніше не судимий, без постійного місця проживання, до 22 жовтня 2019 року зареєстрований в АДРЕСА_1 , не працює, під час допиту повідомив, що неодружений, батько трьох неповнолітніх дітей, скарг відносно стану здоров`я немає.

Сукупність відомостей, які були встановлені під час розгляду клопотання, давали підстави слідчому судді дійти висновку, що в даному випадку мають місце ризики здійснити підозрюваним дії, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Вони супроводжуються метою уникнення кримінальної відповідальності.
Висновок про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею зроблено в результаті аналізу сукупності даних про подію кримінальних правопорушень, відомостей, що характеризують особу підозрюваного, інших обставин по кримінальному провадженню, оцінки доводів прокурора.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що ризик в свою чергу не є визначеною подією, а по суті представляє ймовірність отримання несприятливих для досудового розслідування подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності з ст. 199 КПК України в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду знайшли своє підтвердження доводи прокурора про те, що ризики згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України з часу застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати до теперішнього часу, що в свою чергу виправдовує подальше тримання підозрюваного під вартою.

Стороною захисту не наведено вагомих підстав вважати, що обставини, які вказували на наявність заявлених прокурором ризиків, запобігання спробам яких є метою та підставами застосування запобіжних заходів, змінилися, та відповідно, вони зменшились, а також, що після прийняття рішень про застосування запобіжного заходу виникли нові обставини.

Суд апеляційної інстанції враховує, що завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою ОСОБА_6 перешкоджали вагомий об`єм слідчих (розшукових) дій, процесуальних дій, спрямованих на отримання доказів, їх аналіз та оцінку. Як зазначено у клопотанні, у кримінальному провадженні необхідно: призначити та провести комплексну судово-психіатричну та психологічну експертизу щодо ОСОБА_6 ; провести детальний огляд інформації з мобільних телефонів ОСОБА_6 , одержаної за результатами комп`ютерно-технічної експертизи, а за питаннями, на які вказана експертиза не надала відповідей - вирішити питання про призначення та проведення додаткових експертиз; провести детальні огляди інформації з банківських установ, клієнтом яких є ОСОБА_6 ; провести детальні огляди інформації з камер відеоспостереження КП «Безпечне місто» та інших суб`єктів господарювання; встановити та допитати як свідків усіх осіб, з якими спілкувався ОСОБА_6 після приїзду 22 лютого 2022 року на територію Івано-Франківської області; звернутися до уповноважених органів Франції та Австрії із запитами про міжнародну правову допомогу щодо обставин перебування ОСОБА_6 в цих країнах; враховуючи здобуті матеріали досудового розслідування повторно (додатково) про обставини кримінального провадження допитати підозрюваного, у тому числі із залученням спеціаліста-поліграфолога, а також інших осіб; з урахуванням зібраних доказів визначитись з остаточною правовою кваліфікацією дій ОСОБА_6 та у випадку наявності законних підстав вирішити питання щодо повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри чи повідомлення про нову підозру; виконати інші слідчі та процесуальні дії, проведення у яких може виникнути необхідність під час здійснення досудового розслідування; за наявності достатніх доказів, зібраних під час досудового розслідування, виконати вимоги ст. 290 КПК України та скласти обвинувальний акт.

Суд апеляційної інстанції вважає, що під час розгляду клопотання доведено неможливість запобігання відповідним ризикам у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

При застосуванні іншого більш м`якого запобіжного заходу відносно нього існує значна ймовірність того, що він порушуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки.

Стороною захисту не спростовано мотивів слідчого судді про неможливість запобігання ризикам, встановлених стороною обвинувачення, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що слідчий суддя провів ретельний аналіз наявності підстав для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , і з огляду на його підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України, їх обставини, тяжкість, з метою запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, з врахуванням даних про його особу, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано задовольнив клопотання.

Під час апеляційного розгляду стороною захисту не спростовано встановлених слідчим суддею підстав для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті. Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя правильно не визначив заставу у відповідному розмірі при продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , з огляду на підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, що мають місце у даному випадку, та враховуючи те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України.
З огляду на повноваження апеляційного суду під час перегляду рішень слідчих суддів судів першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає, що відносно фактів, викладених в апеляційній скарзі підозрюваного ОСОБА_6 щодо застосування до нього насильства, відповідною ухвалою прийнято рішення про вжиття заходів згідно з ст. 206 КПК України щодо захисту його прав, а також роз`яснює, що він має право самостійно звертатися із заявами, повідомленнями про вчинення кримінальних правопорушень відносно нього до правоохоронних органів.

За таких обставин, ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 липня 2022 року про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000002 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4