печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6306/22-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора другого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000074, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 та ч. 1 ст. 361 КК України,

В С Т А Н О В И В :

08.02.2022 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора другого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , згідно вимог якого, останній проситьнакласти арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000074 від 18.01.2022 за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 ч. 1 ст. 361 КК України, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером № :88:061:0022 площею 1,033 га, адреса в Державному земельному кадастрі: АДРЕСА_1 , фактично знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на території, яку використовує Державне підприємство « ІНФОРМАЦІЯ_1 », з метою заборони будь яким фізичним та юридичним особам відчужувати, в тому числі через торги «СЕТАМ», розпоряджатися зазначеною земельною ділянкою, а також заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (окрім дій пов`язаних з виконанням даної ухвали) стосовно вищезазначеної земельної ділянки.
В обґрунтування клопотання зазначив, що що у період грудня 2021 року січня 2022 року невстановлені особи, діючи за попередньою змовою зі службовими особами Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, а також фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , умисно, протиправно, з корисливих мотивів, шляхом обману, під заздалегідь вигаданим приводом реєстрації окремої земельної ділянки з кадастровим номером № :88:061:0022, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , за цільовим призначенням: «03.10 Для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку», заволоділи державним майном, а саме: земельною ділянкою, яка перебуває у користуванні державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_1 », тим самим завдавши охоронюваним законом інтересам держави матеріальної шкоди в особливо великих розмірах.
Крім того, 06.01.2022 державний реєстратор відділу № 3 управління у Вінницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, діючи умисно та протиправно, несанкціоновано втрутився в роботу Державного земельного кадастру, куди шляхом підробки, без наявності будь-яких правових обґрунтувань, вніс інформацію, про земельну ділянку площею 1,033 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням: «03.10 Для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку», які присвоєно унікальний кадастровий номер :88:061:0022, зазначивши підставою для вчинення реєстраційної дії проєкт землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 28.12.2021, розроблений фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 .
За результатами огляду «Публічної кадастрової карти України», посилання( ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що земельна ділянка площею 1,033 га з кадастровим номером № :88:061:0022, розміщена на території державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_1 », знаходиться в межах іншої земельної ділянки площею 159 984,4 кв. м з кадастровим номером № :88:061:0900, віднесеної до земель історико-культурного призначення, а також пам`ятки національного значення, що розташована по АДРЕСА_2 та перебуває у фактичному користуванні вказаного державного підприємства протягом тривалого часу.
В інформаційному вікні вебсайту за наведеним посиланням міститься інформація щодо інженера-землевпорядника, яким значиться ОСОБА_4 (сертифікат № НОМЕР_1 від 03.01.2013) та державного кадастрового реєстратора, яким є ОСОБА_5 (відділ № 3 Управління у Вінницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області). Датою внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру є 06.01.2022.
Водночас керівництво державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не підписувало жодних документів щодо реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером № :88:061:0022 та не отримувало від відповідних органів державної влади будь-яких повідомлень з приводу оформлення окремої земельної ділянки на території, яка використовується цим підприємством, третіми особами.
Так, під час досудового розслідування 02.02.2022 юридичну особу державне підприємство « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ № НОМЕР_2 , юридична адреса: м. Київ, просп. Перемоги, 44) визнано потерпілим у кримінальному провадженні.
Допитаний як свідок заступник генерального директора ДП «Національна кіностудія художніх фільмів імені Олександра Довженка» ОСОБА_6 показав, що зазначене державне підприємство належить до сфери управління державного агентства з питань кіно відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 28.10.2021 № 1309-р та протоколу про передачу цілісного майнового комплексу зі сфери управління Міністерства культури та інформаційної політики до сфери управління Державного агентства з питань кіно від 22.12.2021, і знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . 12.01.2022 від головного інженера підприємства ОСОБА_7 йому стало відомо, що 06.01.2022 зареєстровано новий кадастровий номер № :88:061:0022 на частину земельної ділянки площею 1,033 га, яка знаходиться в користуванні державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Допитаний як свідок головний інженер ДП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_7 показав, що земельна ділянка (останній кадастровий номер № 88:061:090 від 05.03.2013, площею 159984.40 кв. м), на якій розміщується державне підприємство « ІНФОРМАЦІЯ_1 », перебуває в користуванні кіностудії на підставі постанови колегії наркомпроса УРСР від 22/ІІ-1926, постанови малого совнаркома УРСР від 3/ІІІ-1926, постанови Київського окружного виконавчого комітету від 12/ІІ-1926, рішення № 104 виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих від 25 травня 1950 року. З 2015 року за дорученням керівництва він займався підготовкою документів для подачі до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу КМР (КМДА) на виконання запиту Міністерства культури України. 26.02.2015 укладено договори з ДП «Науково-дослідний і проєктний інститут містобудування» № 2015-32/18 на проведення робіт з топографо-геодезичного знімання масштабу 1:2000 земельної ділянки державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_3 по розробленню проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державному підприємству « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за тією ж адресою. 12.01.2022 йому стало відомо, що 06.01.2022 на частину земельної ділянки 1,033 га, яка знаходиться в користуванні державного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровано новий кадастровий номер № :88:061:0022. Про вказане він відразу повідомив заступнику генерального директора кіностудії ОСОБА_6 .
Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12.01.2022 № НВ-022 встановлено, що земельна ділянка площею 1,033 га з кадастровим номером № :88:061:0022, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Цільове призначення: «03.10 Для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку». Інформація про зареєстроване право власності в Державному земельному кадастрі відсутня. Проєкт землеустрою щодо відведення земельних ділянок розроблений: ФОП ОСОБА_4 . Орган який зареєстрував земельну ділянку: відділ № 3 управління у Вінницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Дата державної реєстрації земельної ділянки: 06.01.2022.
Так, 03.02.2022 старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 проведено огляд земельної ділянки з кадастровим номером № :88:061:0022.
В ході огляду встановлено, що зазначена земельна ділянка фактично знаходиться на території, яку протягом тривалого часу займає та використовує державне підприємство « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з кадастровим номером № :88:061:0900, розміщена за адресою: АДРЕСА_2 .
У подальшому 04.02.2022 слідчим земельну ділянку з кадастровим номером № :88:061:0022 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, як майно, набуте кримінально протиправним шляхом.
На даний час, у ході досудового розслідування виникла необхідність такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вказаного, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
У судове засідання прокурор/слідчий не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, представник сторони обвинувачення подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримує та просить задовольнити та накласти арешт з метою збереження речових доказів.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки представника сторони обвинувачення обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у його відсутність та одночасно приймаючи до уваги до уваги приписи ч. 2 ст. 172 КПК України, без повідомлення власника майна.
Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
З матеріалів клопотання вбачається що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000074 від 18.01.2022 за фактами: заволодіння державним майном, а саме земельною ділянкою, яка перебуває у користуванні державного підприємства «Національна кіностудія художніх фільмів імені О. Довженка», вчиненим службовими особами Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області за попередньою змовою з фізичною особою-підприємцем; несанкціонованого втручання в роботу Державного земельного кадастру, що призвело до присвоєння унікального кадастрового номеру земельній ділянці площею 1,033 га, розташованій на території м. Києва.
04.02.2022 слідчим земельну ділянку з кадастровим номером № :88:061:0022 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, як майно, набуте кримінально протиправним шляхом.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до вимог до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.
Отже, майно, яке має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.
З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні № 0000074, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 та ч. 1 ст. 361 КК України, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.
Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання про задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на вищезазначене майно, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є предметом кримінального правопорушення та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя з огляду на конкретні обставини справи та враховуючи, що необхідно виконати ряд слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне розслідування всіх обставин кримінального правопорушення, вважає наявними підстави для накладення арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що в подальшому ускладнить встановлення істини у кримінальному провадженні та проведенню необхідних слідчих (процесуальних) дій.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000074 від 18.01.2022 за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 ч. 1 ст. 361 КК України, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером № :88:061:0022 площею 1,033 га, адреса в Державному земельному кадастрі: АДРЕСА_1 , фактично знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на території, яку використовує Державне підприємство « ІНФОРМАЦІЯ_1 », з метою заборони будь яким фізичним та юридичним особам відчужувати, в тому числі через торги «СЕТАМ», розпоряджатися зазначеною земельною ділянкою, а також заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (окрім дій пов`язаних з виконанням даної ухвали) стосовно вищезазначеної земельної ділянки.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1