УХВАЛА

06 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 333/4780/20

провадження № 51-3016 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_3,

суддів: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1 на вирок Запорізького апеляційного суду від 14 вересня 2022 року щодо останнього,

встановив:

У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд вказаного судового рішення у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху із наданням строку для усунення недоліків, з огляду на таке.

Згідно з п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

При цьому, обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише:

1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.

Як слідує зі змісту касаційної скарги, ОСОБА_2 оскаржує вирок суду з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість.

Разом з цим, захисник хоча і оскаржує судове рішення на підставі ст. 414 КПК України, однак у касаційній скарзі не наводить обґрунтування щодо відмінності принципового характеру у виді та розмірі призначеного покарання, з огляду на положення вказаної норми процесуального права, враховуючи, що санкцією ч. 2

ст. 186 КК України передбачено лише один вид покарання, яке призначено

ОСОБА_1 у мінімальному розмірі.

Натомість, доводи касаційної скарги фактично зводяться до незастосування приписів ст. 75 КК України, що позбавляє можливості встановити дійсну її позицію, з чим саме ОСОБА_2 не погоджується - з видом та розміром призначеного засудженому ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки чи з порядком його відбування відповідно до положень ст.75 КК України.

Призначення покарання і звільнення від його відбування, попри нерозривний взаємозв`язок з точки зору правових наслідків для засудженого, мають відмінну юридичну природу і є окремими заходами, які послідовно застосовуються судом у разі прийняття відповідного рішення. При цьому вирішення питання про обрання особі виду покарання передує вирішенню питання про звільнення від його відбування з випробуванням, що прямо випливає зі змісту положення ч. 1 ст. 75 КК України.

Разом з цим, порушуючи питання про звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, захисник не наводить підстав (умов), з наявністю яких закон пов`язує можливість застосування приписів вказаної норми матеріального права, з посиланням на матеріали кримінального провадження.

При цьому, ОСОБА_2 варто врахувати, що незастосування приписів ст. 75 КК України є іншою підставою для скасування або зміни судового рішення, відмінною від підстави передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, на яку вона посилається у касаційній скарзі.

Окрім цього, викладена у касаційній скарзі вимога не узгоджуються з повноваженнями суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду, що становить порушення з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України.

Так, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу мають відповідати приписам ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Однак, ОСОБА_2 просить скасувати вирок апеляційного суду та залишити в силі вирок суду першої інстанції, що знаходиться поза межами повноважень касаційного суду.

Також, за приписами ч. 6 ст. 427 КПК України, до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Однак, в порушення вказаної норми, захисник додала до касаційної скарги лише дві її копії, що не відповідає кількості учасників вказаного кримінального провадження. Згідно доданої до касаційної скарги копії вироку, учасниками кримінального провадження, окрім неї, є прокурор, засуджений та потерпілий.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття провадження за касаційною скаргою захисника.

У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, касаційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без руху, надавши їй п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України, не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

Що стосується клопотання захисника про зупинення виконання вироку апеляційного суду, то в силу ч. 1 ст. 430 КПК України, вказане питання вирішується після відкриття касаційного провадження.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1 на вирок Запорізького апеляційного суду від 14 вересня 2022 року щодо останнього залишити без руху, надавши їй п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5