ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді - доповідача: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора(в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 квітня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та призначити йому більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, обвинувачений зазначає, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не підтверджені та не доведені, а також судом належним чином не враховано, що він має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, зокрема має на утриманні двох неповнолітніх дітей та стареньких батьків.
Крім того вказує, що він є військовозобов`язаним та у разі зміни запобіжного заходу має намір вступити до лав Збройних Сил України. Зауважує на тому, що в його провадженні не викликаються свідки.

Оскаржуваною ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 квітня 2022 задоволено клопотання прокурора та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, на шістдесят днів, а саме до 18 червня 2022 року.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що раніше встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання цьому обвинуваченому виключного запобіжного заходу, продовжують своє існування, а застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину в період випробування, є раніше судимою особою, зокрема за однотипний злочин, що свідчить про його антисоціальну спрямованість його особи. При цьому враховано, що ОСОБА_7 не працює, а отже не має законного джерела доходів, може здійснювати вплив на свідків, які ще не допитані, та, перебуваючи на волі, вчиняти інші злочини.

Захисник до суду не з`явився, про поважні причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та/або особисту участь в апеляційному розгляді обвинувачений та захисник не подавали, у зв`язку із чим колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 4 ст. 422-1 КПК України розглянути справу без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою окрім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, має містити:

1)виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2)виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_7 під вартою цих вимог закону дотримався.

Так, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження виключного запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 прийшов до об`єктивного висновку про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, за який у разі визнання його винуватим передбачено покарання від 4 до 8 років позбавлення волі, а отже з метою уникнення покарання може переховуватись від суду, намагатися впливати на свідків.

Також було грунтовно враховано, що ОСОБА_7 є раніше неодноразово судимим, в тому числі за корисливі посягання на чуже майно, зокрема пов`язані із застосуванням насильства до потерпілого, та злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, а отже має схильність до вчинення злочинів, що свідчить про існування ризику вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Про існування та особливу вагомість цих ризиків свідчить і те, що на даний час ОСОБА_7 небезпідставно обвинувачується у вчиненні нового злочину в період іспитового строку за попереднім вироком суду.
З огляду на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і те, що з часу обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 вони продовжують існувати і не зменшилися, суд першої інстанції прийшов до грунтовного висновку про необхідність продовження строку дії застосованого до цього обвинуваченого запобіжного заходу.

Колегія суддів оцінює вищенаведені обставини як виключно вагомі і такі, що поза розумним сумнівом підтверджують стійкість протиправної поведінки ОСОБА_7 , антисоціальну спрямованість його особи, і те, що запобігти доведеним ризикам можливо тільки шляхом продовження застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а більш м`які запобіжні заходи нездатні забезпечити його належну процесуальну поведінку.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого у своїй сукупності не спростовують наявність існуючих ризиків з переліку встановлених судом та є по суті особистими упередженими міркуваннями та оцінками апелянта як особи, зацікавленої у вирішенні порушеного питання на свою користь, та не можуть бути прийняті до уваги у зв`язку з вищенаведеним.

Зазначені обвинуваченим відомості про утриманців та батьків похилого віку, а також про те, що він бажає вступити до лав Збройних Сил України, колегія суддів не вважає такими, що істотно знижують вагомість ризиків, встановлених щодо цього обвинуваченого.

У зв`язку з викладеними обставинами, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 квітня 2022 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4