Справа № 336/2053/22
Провадження № 1-кп/331/361/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000173 від 17.05.2022 року, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Чкалове Веселівського району Запорізької області, який має середню-спеціальну освіту, зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , зі слів не працевлаштований, раніше не засуджений.
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебувають матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурором було заявлене клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання посилається на те, що відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків кримінального правопорушення. Прокурор зазначив, що відповідно до ухвали Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 23.05.2022 року (справа №195/597/22, провадження №1-кс/195/98/2022) відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.07.2022 року. Запобіжний захід був обраний на підставі наявної обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, доказів, які підтверджують вину обвинуваченого.
Захисник у судовому засіданні зазначав про те, що запобігти ризикам, про які зазначено у клопотанні можна також і застосуванням до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання. Окрім того, ризики не є обґрунтованими: свідків, наприклад, ОСОБА_4 взагалі не знає особисто, тікати нікуди не збирається, адже в нього в м. Запоріжжя є сестри, в яких він планує жити. Також захисник зазначає, що ОСОБА_4 має проблеми із здоров`ям, а перебування в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» погіршить стан здоров`я обвинуваченого. Свідки на досудовому слідстві вже допитані, докази всі зібрані, таким чином перешкоджати органу досудового розслідування жодним чином перешкоджати не може. Щодо обґрунтованої підозри захисник вказав, що ОСОБА_4 не є військовослужбовцем, присягу не приймав, контракту із ЗСУ не підписував, тому не є суб`єктом вказаного кримінального правопорушення.
Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні просив призначити йому запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. Вказав, що він не є військовослужбовцем, добровільно з початку війни пішов до лав ТРО, присягу не приймав, однак заробітну плату отримує. Можливо юридично він і є військовослужбовцем, однак відсутність приймання присяги його не робить таким. Також зазначив, що свідків, які зазначені в обвинувальному акті, він не знає. Виїжджати за межі м. Запоріжжя не планує, збирається жити у сестри по АДРЕСА_2 , на підтвердження наявної нерухомої власності надав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Прокурор доповнив пояснення, вказав, що ОСОБА_4 обіймав посаду стрільця, він є у військовому званні солдат у ТРО ЗСУ. Щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 , прокурор просив відмовити.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 23.05.2022 року до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвала суду обґрунтована наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні також встановлено, що до Жовтневого районного суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України. Вказаний злочин віднесений згідно норми ст. 12 КК України до тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення на строк від п`яти до десяти років.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
В Рішенні № 1-р/2017 від 23.11.2017 року Конституційний Суд України дійшов висновку, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом та за наявності клопотання прокурора (частина четверта статті 176 Кодексу).
Зміна процесуального статусу особи з підозрюваного на обвинуваченого (підсудного) та початок стадії судового провадження у суді першої інстанції виключають автоматичне продовження застосування запобіжних заходів, обраних слідчим суддею до такої особи на стадії досудового розслідування як до підозрюваного.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно до положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Стаття 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Наявність обґрунтованої підозри підтверджується фактом направлення обвинувального акту до суду, що може свідчити про те, що сторона обвинувачення зібрала достатньо доказів для того, щоб доводити винуватість особи перед безстороннім судом.
Так, суд враховує дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність осіб на утриманні. Враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, а також відсутність стійких соціальних зв`язків, також місце реєстрації та проживання за межами міста Запоріжжя, в Запорізькій області, не має офіційного працевлаштування, існує ризик переховування від суду.
Суд вважає, що не виключає можливість незаконного впливу на свідків, оскільки вони в судовому засіданні допитані не були, а обвинуваченому відомі адреси їх проживання, (після відкриття матеріалів досудового розслідування відповідно до вимог ст. 290 КПК України) у зв`язку з чим, він може здійснювати на свідків певний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання для уникнення кримінальної відповідальності,
Окрім того, ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, тому підтверджений ризик повторного вчинення кримінального правопорушення.
Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання його під вартою, не зменшились. Крім того, обвинуваченим не надано доказів, що він зможе перебувати під домашнім арештом за адресою, яку зазначає як місце мешкання його сестри, адже відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню, вказане місце реєстрації та місце проживання за межами міста Запоріжжя, а сестра не була присутньою в судовому засідання для підтвердження свого бажання, щоб обвинувачений проживав за вказаною адресою. Більш того, ОСОБА_4 є особою військовозобов`язаною, та в разі звільнення з-під варти має повернутись до військової частини, за якою рахується.
Доводи адвоката, що ОСОБА_4 не є військовослужбовцем, а на добровільних засадах пішов до лав ТРО України, присягу не приймав, на даній стадії судового розгляду суд не має можливості перевірити.
Також стороною захисту в судовому засіданні не було надано суду будь-яких документів, які б свідчили про неможливість обвинуваченого перебувати в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» за станом здоров`я.
На підставі вищевикладеного, беручи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому та позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам переховуватися від суду, а також можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, беручи до уваги відсутність обставин, які б перешкоджали обвинуваченому знаходитись у місцях попереднього ув`язнення, суд вважає за необхідне обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17 вересня 2022 року включно.
Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України застава визначається залежно від ступеня тяжкості кримінального правопорушення.
Отже, визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст. 178, 182 КПК України.
Суд, з огляду на ризики, характер інкримінованого кримінального правопорушення та його наслідки з реальною можливістю забезпечити цим запобіжним заходом виконання процесуальних обов`язків, особу підозрюваного, його майновий стан, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 01.01.2022 складає 2 481,00 грн, вважає за необхідне визначити заставу у вигляді 45 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 111645,00 грн.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, а саме: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду; за наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в України.

Керуючись ст.ст. 178, 194, 314, 315, 334 КПК України суд,
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб у державній установі «Запорізький слідчий ізолятор».
Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити до 17 вересня 2022 року включно.
Встановити заставу 45 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 111 645 (сто одинадцять тисяч шістсот сорок п`ять гривень) 00 коп.., яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок: Отримувач: ТУ ДСАУ в Запорізькій області; Ідентифікаційний код за ; Номер рахунку (IBAN): UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172. В призначенні платежу необхідно вказувати: вид платежу застава за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер справи (провадження), суд, в якому розглядається справа.
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:
- прибувати за кожною вимогою прокурора або суду;
- не відлучатися з меж м. Запоріжжя без дозволу прокурора або суду;
- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;
- за наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в України.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 чи іншому заставодавцю, відмінному від обвинуваченого, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Встановити строк дії даної ухвали до 17 вересня 2022 року включно.
У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відмовити.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали оголошено 22.07.2022 року об 11-45 годині.
Суддя ОСОБА_1