463/9190/21
1-кс/465/167/22
У Х В А Л А
Іменем України

04.04.2022 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, невиконанні вимог ст.ст.55, 214 КПК України,

в с т а н о в и в:
До Франківського районного суду м. Львова на підставі ст.34 КПК України та відповідно до ухвали Львівського апеляційного суду від 24.12.2021 року надійшла для розгляду скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, невиконанні вимог ст.ст.55, 214 КПК України.
Свою скаргу ОСОБА_3 мотивує тим, що ним було подано заяву/повідомлення про кримінальні правопорушення (звернення до Голови Верховної Ради України ОСОБА_4 №70 від 11.06.2021 року), яка в подальшому була скерована на адресу ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, про вчинення суддями Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_5 та Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.3 ст.382, ч.2 ст.375 КК України, які випливають із незаконного невиконання ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22.01.2018 року у справі № 461/458/18. На думку скаржника, в порушення вимог ст. 214 КПК України, станом на 13.08.2021 року дату подачі ним скарги до слідчого судді, його не було повідомлено про внесення відомостей до ЄРДР про кримінальні правопорушення, зазначені у його зверненні від 11.06.2021 року. Просить зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, внести до ЄРДР відомості, викладені у його зверненні від 11.06.2021 року, виконати вимоги ст.214 та ч.2 ст.55 КПК України. Також до скарги ОСОБА_3 долучено клопотання про поновлення йому строку на звернення зі скаргою, яке обґрунтоване тим, що про відмову у внесенні відомостей за його заявою про кримінальні правопорушення йому стало відомо з листа слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, Д. Третяка від 23.07.2021 року за №Ц-4402/12-11/21, який відправлено простим поштовим відправленням та одержано скаржником 04.08.2021 року.
ОСОБА_3 , представник ТУ ДБР, розташованого у м. Львові та прокурор, які були належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у судові засідання не з`явились.
У поданій скарзі ОСОБА_3 заявлено прохання про розгляд справи за його відсутності. З огляду на це слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності скаржника ОСОБА_3 , представника ТУ ДБР, розташованого у м. Львові і прокурора за наявними у справі матеріалами.
У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя доходить наступних висновків.
Відповідно до вимог ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.
Згідно з ч.1 ст.117 КПК України пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Скаржник, як на підставу для поновлення пропущеного ним строку на оскарження бездіяльності органу досудового розслідування, посилається на те, що про результати розгляду його заяви про вчинені кримінальні правопорушення, а саме відмову у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР, невиконання вимог ст.214 та ч.ч.1, 2 ст.55 КПК України йому стало відомо з листа слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, Д. Третяка від 23.07.2021 року за №Ц-4402/12-11/21, який відправлено простим поштовим відправленням та одержано скаржником 04.08.2021 року. Будучи незгідним з такою відповіддю, ОСОБА_3 13.08.2021 року подав скаргу на бездіяльність слідчого до Личаківського районного суду м. Львова (після цього у зв`язку із самовідводами слідчих суддів справа в порядку ст.34 КПК України ухвалою Львівського апеляційного суду від 24.12.2021 року передана для розгляду Франківському районному суду м. Львова). Наведені обставини слідчий суддя вважає поважними причинами пропуску строку на оскарження бездіяльності, оскільки відсутність в скаржника офіційної інформації про стан розгляду його звернення унеможливлює вироблення ним тактики подальшої процесуальної поведінки, зокрема відсутність даних про те, внесено чи не внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР позбавило його визначеності щодо того, чи наявні підстави для подання скарги на бездіяльність слідчого. Враховуючи наведене, а також те, що скаржником надано докази часу одержання відповіді органу досудового розслідування за результатами розгляду його заяви про вчинення кримінальних правопорушень, з метою гарантування особі права на судовий захист її законних прав та інтересів, пропущений строк на подання скарги підлягає поновленню.
При розгляді скарги ОСОБА_3 по суті порушених у ній питань слідчий суддя враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Як вбачається із матеріалів справи, звернення ОСОБА_3 від 11.06.2021 р. про внесення відомостей в ЄРДР надійшло в ТУ ДБР, розташоване у м. Львові, 14.07.2021р. із Державного бюро розслідувань. Згідно відповіді ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, від 23.07.2021 року № Ц-4402/12-11/21 на звернення ОСОБА_3 від 11.06.2021 р., таке не містить об`єктивних даних, які б слугували підставою для внесення відомостей в ЄРДР, а неправомірні дії, які могли б вчинити судді місцевих судів, можуть бути оскаржені до Вищої ради правосуддя.
Дослідивши зміст звернення ОСОБА_3 , слідчий суддя дійшов висновку, що воно не містить об`єктивних даних, які б свідчили про можливе вчинення суддями Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_5 та Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.3 ст. 382, ч.2 ст. 375 КК України.
Доводи скаржника ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених у заяві про вчинення кримінальних правопорушень обставин та не містять конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що давали б підстави для кваліфікації дій за вищевказаними статтями. Адже із змісту заяви вбачається, що вся її суть зводиться до незгоди ОСОБА_3 із рішеннями вищезазначених суддів у межах розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, про закриття кримінального провадження №0000792 від 02.09.2019 року.
Окрім того, у своєму зверненні про наче б то вчинені кримінальні правопорушення, ОСОБА_3 вказує, що судді ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мають певний інтерес у його справі та імовірно розраховують на отримання неправомірної вигоди. Тобто, доводи ОСОБА_3 ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджуються будь-якими фактичними даними.
У справі за конституційним поданням Верховного Суду України про офіційне тлумачення положень ч.ч. 1, 2 ст. 126 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про статус суддів» (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу) від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 Конституційний Суд України визначив, що недоторканність суддів - один із елементів їхнього статусу. Вона не є особистим привілеєм, а має публічно-правове призначення - забезпечити здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.
Незалежність і недоторканність суддів є невід`ємною ознакою правової держави та однією з фундаментальних засад демократичного суспільства. Як наголошується в Рекомендації № R (94) 12 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам щодо незалежності, ефективності та ролі суддів, незалежність судів є передумовою верховенства права та основоположною гарантією справедливого суду.
Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.
Аналогічної позиції дотримується і Консультативна ради європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку №11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.
Верховний Суд України в постанові від 15.04.2008 року у справі №21-319во07 зазначив: «Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися, за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти суду чи судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду».
З наведених вище підстав намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання повідомлення про кримінальні правопорушення може вказувати на протиправне втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність, що передбачають статті 126 та 129 Конституції України.
При розгляді питання, що стосується не внесення відомостей в ЄРДР, яке стосується судді, необхідно також враховувати Висновок Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013 року.
Судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що для забезпечення незалежності суддів, при отриманні заяви про вчинений суддею злочин, яке пов`язане зі здійсненням ним судочинства, уповноважений орган повинен внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які мають ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 КК, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, а також фізичні і юридичні особи та їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність судді і не посягати на неї.
Враховуючи вищевикладене, оскільки звернення ОСОБА_3 від 11.06.2021 року не містить достатніх та конкретних даних, які б вказували на наявність у діях суддів Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_5 та Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 382, ч. 2 ст. 375 КК України, а фактично зводиться до незгоди із прийнятими суддями рішеннями при розгляді справи скаржника, що було детально роз`яснено скаржнику листом ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, від 23.07.2021 р. № Ц-4402/12-11/21, слідчий суддя дійшов висновку, що невнесення відомостей уповноваженою особою ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, не є протиправним, бездіяльність слідчого (уповноважених осіб) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, щодо невиконання вимог ст.ст.55, 214 КПК України відсутня, а тому у задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 303-307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в:
Клопотання ОСОБА_3 про поновлення пропущеного строку на оскарження бездіяльності слідчого задоволити.
Поновити ОСОБА_3 строк на оскарження бездіяльності слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення, невиконання вимог ст.ст.55, 214 КПК України за заявою ОСОБА_3 від 11.06.2021 року (звернення до Голови Верховної Ради України ОСОБА_4 №70 від 11.06.2021 року).
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, невиконання вимог ст.ст.55, 214 КПК України за заявою ОСОБА_3 від 11.06.2021 року (звернення до Голови Верховної Ради України ОСОБА_4 №70 від 11.06.2021 року) - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії учасниками процесу.

Слідчий суддя ОСОБА_1