Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

02 серпня 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

потерпілої- ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження №0000325 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Івачків Рівненського (Здолбунівського) району Рівненської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, приватного підприємця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 23.02.2022 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 23.02.2022 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначено покарання - штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Як визнав доведеним суд, 05 вересня 2021 року близько 12.00 год, ОСОБА_6 , перебуваючи на загальному подвір`ї по АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту, умисно схопив ОСОБА_8 двома руками за комір кофти, повалив на асфальтоване покриття і тягнув, в результаті чого потерпілій було спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді двох саден на лівому стегні.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 доводить, що вирок є незаконним внаслідок неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що в ході словесної суперечки ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 не наносив, показання потерпілої та свідка ОСОБА_10 , покладені в основу вироку, не відповідають дійсності і є суперечливими, слідчий експеримент є неповним, а висновок судово-медичного експерта свідчить лише про наявність у потерпілої тілесних ушкоджень і не може бути доказом його винуватості в заподіянні цих ушкоджень.

З врахуванням наведеного просить вирок скасувати.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_7 на підтримання поданої апеляційної скарги, доводи прокурора, потерпілої ОСОБА_8 та представника потерпілої ОСОБА_9 , які просять залишити вирок без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст.125 КК України, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні, і є обґрунтованим.

Всупереч твердженням, викладеним в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 та при апеляційному розгляді справи, який підтвердив довготривалість неприязних стосунків з ОСОБА_8 , про те, що 05 вересня 2021 року він в ході словесної суперечки не спричинив потерпілій тілесних ушкоджень, матеріали даного кримінального провадження містять достатньо належних і допустимих доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Згідно показань потерпілої ОСОБА_8 , між обвинуваченим і нею існують неприязні стосунки, ОСОБА_6 її постійно ображає, і 05 вересня 2021 року близько 12.00 год. на загальному подвір`ї по АДРЕСА_2 ОСОБА_6 під час суперечки схопив її за одяг, повалив на землю та тягнув по асфальтованому покриттю, внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження у вигляді двох саден на лівому стегні.
При проведенні слідчого експерименту 22.09.2021 року ОСОБА_8 розповіла про обставини події і показала, як ОСОБА_6 під час розмови наблизився до неї, схопив її за комір кофти, повалив на асфальт і почав волокти.
Показання потерпілої повністю узгоджуються з показами свідка ОСОБА_10 , який ствердив, що 05 вересня 2021 року в першій половині дня, знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 почув лайку, а коли вийшов на подвір`я, побачив ОСОБА_6 і ОСОБА_8 .
Будучи особою похилого віку ( 1939 р.н), підтримав свої показання, надані під час досудового розслідування, у яких підтвердив, що був очевидцем того, як ОСОБА_6 схопив ОСОБА_8 за одяг, повалив на землю і тягнув по асфальтованому покриттю. ОСОБА_8 після цього мала тілесні ушкодження на лівій нозі і скаржилася на біль.
Дані свідчення потерпілої ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_10 підтверджуються висновками судово-медичного експерта № 128 від 22.09.2021 року та № 133 від 29.09.2021, згідно яких у ОСОБА_8 виявлено два садна на лівому стегні по зовнішній поверхні, котрі виникли від травматичної дії тупого предмета, що цілком можливо при волочінні тіла потерпілої по асфальтованому покриттю, бруківці, тощо, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Враховуючи морфологічні властивості саден, вказані ушкодження у ОСОБА_8 могли утворитись 05.09.2021 року, враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виникнення їх від власноручного спричинення маловірогідно, механізм виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 , згідно її показань та відтворення під час слідчого експерименту, не суперечить судово-медичним даним їх виникнення.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції ретельно дослідив докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу ОСОБА_6 , і вірно кваліфікував дії обвинуваченого саме за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, належним чином вмотивувавши свої висновки, які є переконливими.

При обранні покарання судом враховано тяжкість вчиненого злочину, особу ОСОБА_6 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, відсутність негативних характеризуючих даних його особи, і призначено мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 125 КК України.
Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону або неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б слугували безумовними підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді кримінального провадження, в суді апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 23.02.2022 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту оголошення повного тексту ухвали, а обвинуваченим ОСОБА_6 - в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2