У Х В А Л А Справа № 932/6005/21

Іменем України Провадження № 1-кс/932/5058/21

09 грудня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі клопотання слідчого по кримінальному провадженню № 0000719, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

02.12.2021 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , що погоджене із прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , у якому слідчий прохає накласти арешт на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 01) житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та/або користування майном; Заборонити усім реєстраторам, нотаріусам та іншим уповноваженим особам проводити будь-які реєстраційні дії щодо вищевказаних об`єків нерухомого майна.

Необхідність накладення арешту обґрунтовує наступним чином. Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.04.1997 року № 158/5, рішенням Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відведено земельну ділянку площею 0,10 га за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та індивідуального житлового будинку.
Рішенням Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради від 21.06.2002 № 192/17 ОСОБА_5 продовжено строк будівництва індивідуального житлового на земельній ділянці у АДРЕСА_1 . На цій земельній ділянці збудований житловий будинок загальною площею 180,6 метрів квадратних, який збудував батько ОСОБА_5 у 1991 році, про що свідчить акт інженера з інвентаризації нерухомого майна, який міститься у інвентаризаційній справі у архіві КП «ДМБТІ» ДМР.
У зв`язку із браком часу та відсутністю матеріальної можливості, право власності на зазначену земельну ділянку ОСОБА_5 не оформив, однак вищезазначені рішення про виділення земельної ділянки та дозвіл на будівництво по теперішній час не відмінялися відповідними органами територіальної громади м. Дніпра.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (№ 265757605) від 14.07.2021 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 24.04.2015 на підставі розпорядження № 152/4 від 16.04.1999 виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська зареєстровано право власності на житловий будинок загальною площею 255,5 квадратних метрів розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

У подальшому, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 на підставі посвідченого нею договору дарування (бланк НАН 027615) реєстровий номер 526, виданого 24.04.2015 зареєстровано право власності на житловий будинок загальною площею 255,5 квадратних метрів розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

19.10.2020 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , на підставі договору купівлі-продажу № 955 виданого 19.10.2020, зареєстровано прав власності на житловий будинок загальною площею 255,5 квадратних метрів розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Із листа заступника голови адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради від 22.02.2021 № 3/2-43 вбачається, що розпорядження № 152/4 від 16.04.1999 виконавчого комітету Амур-нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська стосується оформлення документів на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , зазначене рішення жодним чином не стосується адреси АДРЕСА_1 .

Також, згідно інформаційного листа головного архітектурно-планувального управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 15.02.2021 № 3/15-70 зазначено що відповідно до даних містобудівного кадастру та Адресного плану міста офіційно адреса АДРЕСА_1 жодному об`єкту нерухомості на території міста не присвоювалась, відповідний розпорядчий документ, на підставі якого присвоєно вказану адресу, відсутній.
Також в ході допиту в якості свідка ОСОБА_5 показав, що 19.04.1997 року № 158/5, рішенням Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відведено земельну ділянку площею 0,10 га за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та індивідуального житлового будинку.
Також ОСОБА_5 показав, що від його сусідів по земельній ділянці, йому стало відомо про те, що громадяни ОСОБА_11 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . РНОКПП НОМЕР_2 , намагається підписати (узгодити) межі земельної ділянки неіснуючого домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого присвоєння кадастрового номеру і проходження процедури приватизації для земельної ділянки. При цьому ОСОБА_11 пояснив, що він є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , показував технічну документацію на земельну ділянку під начебто його домоволодіння і просив поставити підписи про погодження меж на технічній документацію. Після детального вивчення, пред`явленої технічної документації, вищезазначені сусіди встановили, що ОСОБА_11 просить узгодити межі на технічній документації для подальшого присвоєння кадастрового номеру на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 на неіснуюче домоволодіння - АДРЕСА_1 .
Допитаний в якості представника потерпілого в особі Дніпровської міської ради начальник відділу захисту інтересів територіальної громади міста у кримінальних провадженнях управління захисту інтересів територіальної громади у судах Департаменту ДМР ОСОБА_12 показав, що земельна ділянка загальною площею 0,10 га розташована за адресою: АДРЕСА_1 вибула із комунальної власності міста Дніпро поза волею її власника.

09.08.2021 згідно ст. 98 КПК України винесено постанову про визнання речовим доказом нерухомого майна, а саме будинку АДРЕСА_1 .

Клопотання прохав розглянути без виклику власників майна, у зв`язку із тим, що існує реальна загроза, в разі незастосування арешту, втрати, пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Власники майна, яке тимчасово вилученим не є, у судове засідання у порядку ч. 2 ст. 172 КПК України не викликалась, з метою забезпечення арешту майна та з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, які свідчать про можливість продовження протиправної діяльності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, вважаю можливим розгляд клопотання про арешт майна у відсутність слідчого.

Розглянувши клопотання, дослідивши долучені до нього додатки, приходжу до висновку про його часткове задоволення з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів, долучених до клопотання, вбачається, що слідчим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000719 від 16.07.2021 року, яке відкрито за фактом шахрайства на підставі завідомо підроблених документів, тобто за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Постановою слідчого від 09.08.2021 року об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 01) житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000719 від 16.07.2021 року.

Оскільки об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 01) житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є об`єктами кримінально протиправних дій, погоджуюсь із висновком слідчого про їх відповідність ознакам речових доказів, що визначені у ст. 98 КПК України.

Через те, що вказане нерухоме майно є речовим доказом по кримінальному провадженню, а також предметом злочинного посягання, воно можуть бути неодноразово відчужено на користь третіх осіб, а тому клопотання слідчого в частині накладення арешту на них у вигляді заборони на відчуження та розпорядження підлягає задоволенню. Однак, оскільки вказане майно є житловими приміщеннями, підстав для накладення на них арешту у вигляді заборони на користування не вбачаю.

Так, внаслідок того, що досудове слідство тільки розпочато, необхідні слідчі дії ще не проведенні, існують ризики у вигляді можливого приховування, втрати, знищення, перетворення майна його власником, на що вказують попередньо вчиненні дії із поділу об`єкта нерухомого майна на два окремі об`єкти нерухомості.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

В частині заборони реєстратором, нотаріусам та іншим уповноваженим особам вчиняти певні дії, клопотання слідчого не кореспондує встановленим ст. 170 КПК України способам арешту майна, а тому задоволенню не підлягає.

За вказаних вище підстав, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000719 від 16.07.2021 року задовольнити частково.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 01) житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони на їх відчуження та розпорядження ними.

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб зо дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1