ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Чернівці, українець, громадянин України, не працевлаштований та не самозайнята особа, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , маючий на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_5 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11 травня 2022 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11 травня 2022 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.
Звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1, 10 Закону України «Про амністію у 2016 році».
КП №11-кп/822/228/22 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Категорія: ст. 119 КК України Доповідач: ОСОБА_1 .
Цивільний позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_9 53119 грн. матеріальної шкоди та 2700000 грн. моральної шкоди.
Вирішено долю речових доказів.
На вказаний вирок суду прокурор ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11 травня 2022 року та викласти резолютивну частину вироку в частині призначеного покарання у новій редакції.
Не заперечуючи правильності кваліфікації дій обвинуваченого, встановлених судом першої інстанції обставин кримінального правопорушення, вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням кримінального процесуального закону.
Апеляційні доводи мотивує тим, що резолютивна частина обвинувального вироку, зокрема повинна містити покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом, однак судом першої інстанції не дотримано норм КПК України, оскільки суд першої інстанції не визначив вид та розмір покарання обвинуваченого, від відбування якого він звільняється.
Зауважує, що вищевказана обставина має ознаки істотного порушення вимог кримінально процесуального законодавства, що перешкодили суду ухвали законне рішення.
Заслухавши суддю-доповідача, який виклав зміст оскаржуваного вироку, доводи, викладені в апеляційній скарзі, думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, надавши останнє слово обвинуваченому, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно п. 1-6 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, зокрема, яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати.
Відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до присів ст. 374 КПК України якщо обвинувачений визнається винним, але звільняється від відбування покарання, суд зазначає про це в резолютивній частині вироку.
Стаття 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» визначає, що амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.
Вищевказане узгоджується з практикою Верховного суду в постанові від 15 лютого 2022 року (справа № 229/1206/16), 17 травня 2018 року (справа №492/884/16-к).
На думку колегії суддів, даних вимог закону суд першої інстанції не дотримався, не визначив вид та розмір покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , при цьому звільнивши його від відбування покарання, що призвело до неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Враховуючи наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку про те, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначення покарання з огляду на наступне.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 06 лютого 2016 року близько 02 год. 30 хв. ОСОБА_6 перебуваючи біля розважального закладу з назвою «EgoistPalace», розташованого за адресою: вул. Прутська, 10, м. Чернівці Чернівецького району, в ході словесної суперечки із ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у обстановці, яка не пов`язана із захистом свого чи інших осіб здоров`я, життя чи майна, діючи умисно, відкрито, реалізовуючи свій умисел, спрямований на нанесення ударів останньому, наніс два сильні удари кулаком в область голови ОСОБА_10 , внаслідок чого останній, втративши рівновагу впав на бетонне покриття тротуару та втратив свідомість, отримавши при цьому тілесні ушкодження різної локалізації, характеру та ступеню тяжкості, що стало підставою його подальшої госпіталізації. Смерть ОСОБА_10 настала о 06 год. 50 хв. 08 лютого 2016 року в реанімаційному відділенні ОКУ «Лікарня швидкої медичної допомоги», розташованої за адресою: вул. Фастівська, 2, м. Чернівці. Згідно висновку комісії експертів КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 72 від 16 березня 2018 року смерть ОСОБА_10 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми у вигляді крововиливу у м`які тканини голови, переломів кісток основи та склепіння черепу з забоєм речовини головного мозку, розвитком масивних над- та під- оболонкових крововиливів головного мозку, що призвело до набряку-набухання головного мозку. Беручи до уваги характер, локалізацію та морфологічні особливості вищевказані тілесні ушкодження могли виникнути в результаті падіння з співударянням головою об тверду поверхню з попереднім наданням тілу прискорення за рахунок отриманих 2-ох ударів в ділянку голови та можуть відповідати часу 02 год. 30 хв. 06 лютого 2016 року.
З урахуванням викладеного, ОСОБА_6 , обвинувачується у тому, що 09 лютого 2016 року, маючи об`єктивну можливість попередньо ознайомитися із вимогами законодавства про заборону безпідставного насильства щодо іншої особи, спричинення шкоди її здоров`ю та життю, діючи умисно, відкрито, реалізовуючи свій умисел, спрямований на нанесення ударів іншій особі, у обстановці, яка не пов`язана із захистом свого чи інших осіб здоров`я, життя чи майна, не передбачаючи можливості настання наслідків у вигляді смерті особи, хоча повинен був й міг їх передбачити, наніс два удари кулаком в область голови іншої особи, внаслідок чого останній, втративши рівновагу впав на бетонне покриття тротуару та втратив свідомість, отримавши в результаті падіння з співударянням головою об тверду поверхню з попереднім наданням тілу прискорення за рахунок отриманих ударів в ділянку голови тілесні ушкодження, які стали причиною його смерті, чим вчинено діяння, що містить склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України (вбивство, вчинене через необережність).
Обвинувачений ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції свою вину визнав повністю, просив суд суворо не карати, вибачився перед потерпілою, зобов`язався більше такого не вчиняти.
Фактичні обставини даного кримінального провадження знайшли своє підтвердження у ході судового слідства та повністю підтверджуються письмовими доказами, безпосередньо дослідженими апеляційним судом в судовому засіданні, а саме:
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06 лютого 2016 року, згідно з яким 06 лютого 2016 року близько 02 год. 30 хв. ОСОБА_6 знаходячись біля нічного клубу «EgoistPalace», розташованого за адресою: вул. Прутська, 10, м. Чернівці Чернівецького району, вчинив словесний конфлікт з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого умисно з метою заподіяння шкоди здоров`ю, наніс сильні удари кулаками в область голови ОСОБА_10 , чим завдав тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілого. Згідно довідки про причину смерті № 133 від 08 лютого 2016 року, що видана Чернівецьким обласним бюро судово-медичних експертиз, причиною смерті ОСОБА_11 є: набряк та набухання речовини головного мозку, закритий перелом склепіння та основи черепа з забоєм забоєм розвитком підоболонкових крововиливів головного мозку (т. 1 а.п. 8);
- рапортом слідчого від 06 лютого 20216 року (т. 1 а.п. 17) згідно до якого під час проведення досудового розвідування у кримінальному провадженні №0000173 від 06 лютого 2016 року було встановлено, що каретою швидкої медичної допомоги 06 лютого 2016 року приблизно о 03 год. 00 хв. до ЛШМД було доставлено ОСОБА_10 , якого було госпіталізовано до реанімаційного відділення з тілесними ушкодженнями без свідомості. Після проведення операції ОСОБА_10 було встановлено наступний діагноз: важка черепно-мозкова травма, перелом склепіння черепа з переходом на основу, забій головного мозку важкого ступеню, алкогольна інтоксикація (т. 1 а.п. 17);
- рапортом від 06 лютого 2016 року згідно до якого до ЛШМД з попереднім діагнозом черепно-мозкова травма та алкогольна інтоксикація госпіталізований невідомий чоловік, який лежав на вул. прутській, його побили. Виїздом після події було встановлено, що біля 02 год. 40 хв. невідомий по АДРЕСА_3 вдарив ОСОБА_10 . Опитати останнього не представилось можливим, так як останній перебуває під дією ліків. Встановлюється причини нанесення тілесних ушкоджень (т. 1 а.п 18);
- протоколом огляду місця події від 06 лютого 2016 року відповідно до якого під час огляду вилучено сліди речовини бурого кольору із тротуару (т. 1 а.п. 19-23);
- протоколом огляду місця події від 08 лютого 2016 року з доданими фототаблицями відповідно до якого об`єктом огляду являється приміщення палати на 9-му поверсі реанімаційного відділення МЛШМД. По центру вказаної плати розташований труп чоловічої статі, розташований в горизонтальному положенні на спині, верхні та нижні кінцівки розігнуті, лежать паралельно тілу. (т. 1 а.п. 30-32);
- висновком експерта № 118 відповідно до якого визначена причина смерті ОСОБА_10 (т. 1 а.п. 40-46);
- висновком експерта № 081 якою визначена характеристика тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , їх розташування (т. 1 а.п. 52-65);
- висновком експерта (комісійно судово-медична експертиза) № 72 щодо встановлення причинного зв`язку тілесних ушкоджень ОСОБА_10 із настанням смерті (т. 1 а.п. 78-117);
- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 06 лютого 2016 року згідно до якого 06 лютого 2016 року ним було видано працівникам поліції відеозапис з камер відеоспостереження нічного клубу «EgoistPalace», де зафіксовано факт бійки двох невідомих йому осіб (т. 1 а.п. 140-141);
- протоколом огляду та перегляду відеозапису від 08 лютого 2016 року з якого вбачається, що при перегляді відеозапису під назвою «момент удару» на екрані зображені вулиця, темна пора доби, штучне освітлення. Двоє осіб відходять по тротуару від входу в приміщення на ліво. Після чого зупиняються і один з них наносить удар іншому кулаком правої руки в область голови, від якого останній похитнувся назад. За першим ударом послідував другий удар в область голови від якого чоловік впав спиною на проїзджу частину дороги головою, а ноги залишились на тротуарі. Після чого чоловік який наніс удар повертається в приміщення (т. 1 а.п. 142);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09 лютого 2016 року згідно якого свідок ОСОБА_13 впізнав особу на фото № 1 (т. 1 а.п. 210-211).
Таким чином, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України апеляційний суд вважає доведеною.

Згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції частини статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При цьому покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю кримінального правопорушення, обставинами скоєного, особою винного.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінальних покарань», передбачено, що, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При вирішенні питання про призначення покарання і його розміру обвинуваченому ОСОБА_6 суд апеляційної інстанції бере до уваги обставини вчиненого кримінального правопорушення, те, що ОСОБА_6 вчинив необережний нетяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, перебуває у шлюбі та має на утриманні малолітню дитину, на обліку і лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працює, позитивно характеризується за місцем проживання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, колегія суддів визнає наявність на утриманні малолітньої дитини та повне визнання ОСОБА_6 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, колегією суддів не встановлено.
Також, апеляційний суд, враховує той факт, що ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, внаслідок якого настали невідворотні наслідки у вигляді смерті людини.
Враховуючи всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, колегія суддів вважає за можливе призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 років позбавлення волі, що відповідатиме вимогам ст. 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні», дія закону про амністію поширюється на кримінальні правопорушення, вчинені до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані кримінальні правопорушення, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності.
Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні необережного нетяжкого злочину, до набрання чинності закону України «Про амністію у 2016 році» (набрав чинності 07.09.2017 року).
Згідно копії свідоцтва про народження, ОСОБА_6 має сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 2 а.п. 21, 22).
Відповідно до п. «в» ст. 1 закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також особи, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Обмеження щодо застосування амністії до ОСОБА_6 , визначенні ст. 9 закону України «Про амністію у 2016 році» - відсутні.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів, вважає за можливе звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі п. «В» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а вирок суду підлягає скасуванню в частині призначеного покарання.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 419, КПК України, колегія суддів Чернівецького апеляційного суду,-
З А С У Д И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити частково.
Вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11 травня 2022 року щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання скасувати.
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки.
На підставі п. В ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту постановлення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Головуючий, суддя [підпис]ОСОБА_1
Судді
[підпис]ОСОБА_2

[підпис]ОСОБА_3
"Копія. Згідно з оригіналом." Головуючий,суддя _______________ ОСОБА_1 (посада) (підпис) (ПІБ)

04.07.2022 року

(дата засвідчення) копії)