Справа № 509/2742/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника, адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь, клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУ ОСОБА_4 , погоджене з процесуальним керівником прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000321, від 21.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець селища Овідіополь, Одеської області, громадянина України, українця за національністю, з середньою освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, що не має на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000321, від 21.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

В відповідності до наданого клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що не має передбаченого законом дозволу на придбання, зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, приблизно в 1998 році, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, проходячи строкову військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , що базувалась у Дніпропетровській області селище Черкаське, знайшов, тобто придбав, корпус ручної осколкової гранати РГД-5 із підривачем УЗРГМ, які безперешкодно забрав собі, усвідомлюючи що вказані предмети є боєприпасами, всупереч встановленому законом порядку.

Після чого, ОСОБА_5 , перемістив боєприпас за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . В майбутньому, ОСОБА_5 , при зміні місце проживання, продовжував незаконне поводження із боєприпасом, переміщуючи його до нового житла, та приблизно у 2018 році, вказаний боєприпас перевіз за теперішнім місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжив зберігання.

21.07.2022 в період часу з 06 годині 53 хвилин по 10 годин 55 хвилин, в ході санкціонованого обшуку відповідно узвали слідчого суді Овідіопольського районного суду №509/2622/22 від 15.07.2022, за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено корпус ручної осколкової гранати РГД-5 із підривачем УЗРГМ.

Відповідно до Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», не може перебувати у власності громадян громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України - зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку № 2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси.

Відповідно до Положення «Про дозвільну систему» (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 з наступними змінами) до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, серед іншого належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини.

Згідно з Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 року № 293) завданнями органів поліції є запобігання порушенням порядку виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної зброї калібру понад 4,5 мм та швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду (далі - пневматична зброя) і холодної зброї (арбалети, луки з зусиллям натягу тятиви більше ніж 20 кг, мисливські ножі тощо (далі - холодна зброя), пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (далі - пристрої), та патрони до них, основних частин зброї бойових припасів до зброї і охолощеної зброї, вибухових матеріалів і речовин, попередження випадків їх втрати, крадіжок, використання не за призначенням та з протиправною метою.

Однак, всупереч вказаним вимогам законодавства України ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що не має передбаченого законом дозволу на придбання, носіння, зберігання бойових припасів, приблизно з 1998 року по 21.07.2022 року, придбав корпус ручної осколкової гранати РГД-5 із підривачем УЗРГМ, які в подальшому самостійно перевіз за місцем свого мешкання, де продовжував незаконне зберігання.

21.07.2022 ОСОБА_7 затримано у порядку статті 208 КПК України.

22.07.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

На теперішній час підозра ОСОБА_7 обґрунтована зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: Протоколом обшуку від 21.07.2022; Протоколом свідка ОСОБА_8 ; Протоколом свідка ОСОБА_9 ; Протоколом свідка ОСОБА_10 ; Актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів; Довідкою про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів № 180; Довідкою про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів № 179; Та іншими доказами, які додані до клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_7 вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності та заслуженого покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування, може скоїти нове кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеного ризику застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 177 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, які унеможливлюють застосування більш м`якого виду запобіжного заходу, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: може переховуватись від органів досудового розслідування, так як він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним (позбавлення волі від трьох до семи років позбавлення волі) дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: може незаконно впливати на свідків, адже є їх особисті дані наведені у додатках до клопотання, може дізнатись про місце мешкання інших учасників процесу, що надасть змогу вчинювати незаконний вплив на учасників процесу, перебуваючи на волі; п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу; п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України: може вчинити інші кримінальні правопорушення, адже у зв`язку із наявною військовою агресією з боку Росії проти України, суттєво обмежують можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршується криміногенна обстановка. Вказаний ризик підтверджує те, що теперішня криміногенна обстановка в Україні може схилити особу до нового злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.
Таким чином, слідчий вважає, що підстави обрання виключного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 є цілком обґрунтованими.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора та підозрюваного, дослідивши додані до клопотання докази, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Відтак, враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey), слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч.1 ст.176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: може незаконно впливати на свідків, потерпілу, з метою зміни показів; може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_7 підозрюється скоєні тяжкого злочину, офіційно не працевлаштований, з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначеного покарання в подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також незаконно впливати на свідків, у цьому ж провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що інкриміноване за обставинами даного кримінального провадження підозрюваному ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, в обов`язковому порядку вимагає від слідчого судді визначення відповідного розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, у випадку якщо слідчий суддя прийде до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відтак, на думку слідчого судді, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються особи підозрюваного, а також наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, досягнути мети застосування запобіжного заходу, а саме забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, слідчий суддя знову ж таки наголошує, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

За таких обставин, беручи до уваги фактичні обставини даного кримінального провадження та встановлені в ході розгляду даного клопотання ризики, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_11 слід визначити відповідний розмір застави у 20 (Двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 52.000 (П`ятдесят дві тисячі) гривень, що на думку слідчого судді, буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, у випадку її внесення.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУ ОСОБА_4 , погоджене з процесуальним керівником прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000321, від 21.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ Одеський Слідчий Ізолятор строком на 60 днів, до 14 години 00 хвилин 19.09.2022 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 20 (Двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 52.000 (П`ятдесят дві тисячі) гривень.
Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 , строком до 19.09.2022 року, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає без дозволу слідчого (слідчих групи слідчих), прокурора і суду;
- повідомляти слідчого (слідчих групи слідчих), прокурора та суд про зміну свого місця реєстрації, проживання та роботи, контактних номерів мобільного телефону.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.ч.8,10,11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 19.09.2022 р. о 14 годині 00 хвилин.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 26.07.2022 р. о 10.10.

Слідчий суддя ОСОБА_1