У Х В А Л А
Іменем України

06 липня 2022 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29 Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.05.2022 клопотання прокурора Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування № 0000927 від 02 липня 2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Слов`янськ, Донецької області, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого чотири рази, востаннє 27.07.2012 Слов`янським міськрайонним судом за ч.2 ст.309, ч.2 ст.307, 70, 71 КК України до міри покарання у виді позбавлення волі строком 6 років 6 місяців, відомості про звільнення відсутні,

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся прокурор Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

У клопотанні прокурор просить продовжити застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою. Прокурор вважає, що ризики, відповідно до яких було обрано цей запобіжний захід, до теперішнього часу не відпали. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України, санкцією якої передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Зазначив, що необхідність застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлена ризиками, передбаченими ст.177 КПК України, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) незаконно впливати на свідків; 3) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик можливого переховування від суду обумовлений тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відноситься до тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі, та будучи особою раніше судимою, усвідомлюючи що за скоєння цього злочину йому буде призначене покарання, передбачене санкцією інкримінованої статті у вигляді позбавлення волі на тривалий час, може побудити його дії на спроби ухилення від органів прокуратури та суду.

Ризик можливого незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні обумовлений тим, що на даному етапі судового розгляду ще не встановлені повною мірою всі обставини кримінального правопорушення, не допитані всі свідки та інші особи у кримінальному провадженні. А отже ОСОБА_4 шляхом психологічного або фізичного впливу може здійснити тиск на свідків з метою надання ними неправдивих показань, або зміни раніше наданих показань на інші, що значно буде ускладнювати об`єктивність судового провадження.

Прокурор зазначає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України, окрім тримання під вартою, не може запобігти викладеним вище ризикам, тому необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованою.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити, продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, зазначив що для запобігання встановленим ризикам можливо змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який у виді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , суд встановив наступні обставини та відповідні їм докази.

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження № 0000927 від 02.07.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України (справа № 243/10587/21).

Ухвалою суду від 01.10.2021 до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого згодом був неодноразово продовжений.

Положенням п.205 Перехідних положень КПК України передбачено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлено такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження, зокрема, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленого ч.3 ст.35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Постановою Кабінету Міністрів України Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 від 09.12.2020 № 1236 на території України з 19.12.2020 до 28.02.2021 встановлено карантин, дію якого неодноразово продовжено до теперішнього часу.

Окрім того, згідно п.5 листа Верховного Суду Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєннного стану № 1/0/2-22 від 03.03.2022 у разі неможливості у визначений КПК України строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому ч.3 ст.3 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.

Станом на теперішній час розгляд зазначеного клопотання головуючим суддею є неможливим з об`єктивних причин.

З урахуванням наведених обставин у їх сукупності розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється суддею, визначеним в порядку, встановленому ч.3 ст.35 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Відповідно до ч.2 цієї статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт та тримання під вартою.

Згідно частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до пунктів 61 та 62 Рішення Європейського Суду з прав людини від 24.07.2003 року по справі Смирнов проти Росії, наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинуватості, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Прокурором було затверджено обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України та спрямовано до суду.

Норми КПК України не містять визначення поняття обґрунтованість підозри.

Втім, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справах Нечипорук і Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року, Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року).

Суд, враховуючи відомості про сукупність обставин пред`явленого обвинувачення, що інкримінується ОСОБА_4 та обсяг відомостей, які були повідомленні в судовому засіданні прокурором в його клопотанні, приходить до переконання, що висновки органу досудового розслідування, викладені в клопотанні прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого - не є явно необґрунтованими.

У відповідності до пунктів 61 та 62 Рішення Європейського Суду з прав людини від 24.07.2003 року по справі Смирнов проти Росії, наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинуватості, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 до затримання працевлаштований не був, наявність у нього соціальних зв`язків, які б були стримуючим фактором щодо ухилення від суду, в судовому засіданні не встановлено. В той же час він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, за яке чинним законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до семи років.

Вказані обставини у сукупності та дані про особу ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, свідчать про наявність на даний час ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, тому є достатні підстави вважати, що він може переховуватися від суду, оскільки тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, може побудити його на вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності.

Окрім того, обвинуваченому відомі анкетні дані та місце мешкання свідків, тому він, з огляду на невизнання ним своєї причетності до вчиненого кримінального правопорушення, не перебуваючи в умовах ізоляції від суспільства, матиме змогу здійснювати на них незаконний вплив з метою спонукання їх до зміни своїх показань. Суд зазначає, що згідно однієї з засад кримінального судочинства, а саме безпосередності дослідження доказів, показання свідків та потерпілих суд отримує усно. Окрім того, реальна небезпека здійснення впливу на свідків може мати місце лише на початку кримінального провадження, тобто до моменту їх допиту в суді, тому, оскільки свідки не допитані в судовому засіданні, суд вбачає наявність і цього ризику. Тобто, з огляду на невизнання обвинуваченим своєї причетності до вчинення злочину та відмову від надання показань, він може здійснювати заходи з перешкоджання кримінальному провадженню, зокрема, вчиняти незаконний вплив на свідків, тому і цей ризик суд вважає встановленим.

Окрім того, суд вбачає наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 вчинив умисний корисливий злочин, не має постійного джерела доходу та місця роботи, в той час як раніше був неодноразово засуджений за вчинення умисних злочинів, в тому числі корисливих. Відповідно до положення ч.5 ст.199 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч.3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою. Прокурором в судовому засіданні обґрунтовано доведено з посиланням на об`єктивні обставини справи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що вказані обставини у сукупності та дані про особу ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, свідчать про продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 частини 1 статті 177 КПК України, тому є достатні підстави вважати, що він може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення. Таким чином, є законні підстави для задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, бо саме цей запобіжний захід може у подальшому забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 та створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України. Ухвалою суду про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою від 01.10.2021 було визначено розмір застави - тридцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покладено відповідні обов`язки у відповідності до положень ч.3 ст.183 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176, 177, 183, 197, 199, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування № 0000927 від 02 липня 2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою у державній установі Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12) на 60 діб, тобто до 03 вересня 2022 включно.

Обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти після внесення застави у розмірі 30 (тридцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 78000 (сімдесят вісім тисяч) грн. 00 коп. на депозитний рахунок (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26288796, Банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172 , рахунок отримувача UA0011792).
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_4 будуть покладені наступні обов`язки:
1) прибувати до суду за викликом;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
У разі невиконання обвинувавченим ОСОБА_4 покладених на нього вищевказаних обов`язків, до нього буде застосований інший запобіжний захід, а застава звернута в дохід держави.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та направити начальнику державної установи Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12).
Ухвала про продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали проголошений 06.07.2022 о 14-30 год.

Суддя ОСОБА_1