Справа № 172/352/22
Провадження № 1-кп/172/28/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2022 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000135 від 06.04.2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Дніпро, має середню-спеціальну освіту, не одружений, утримує доньку ОСОБА_5 , 2008 року народження, є військовослужбовцем військової служби за призовом і проходить військову службу на посаді водія-електрика військової частини польова пошта НОМЕР_1 , перебуває у військовому званні «старший солдат», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В

Старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за призовом на посаді водія-електрика військової частини польова пошта НОМЕР_1 , діючи умисно, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 40, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з метою тимчасово ухилитися від несення обов`язків військової служби, 19 лютого 2016 року вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, а саме: до розташування військової частини НОМЕР_1 в район виконання завдань за призначенням поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 , вчинене в умовах особливого періоду та не приймав мір для повернення до території військової частини до 31.05.2022 року в умовах особливого періоду, чим фактично протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, свої службові обов`язки не виконував з 19.02.2016 року до 31.05.2022 року, отриманий у зв`язку з цим вільний час проводив на власний розсуд, не вживаючи заходів для повернення до військової частини НОМЕР_1 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, у скоєному розкаявся, пояснив, що дійсно самовільно залишив військову частину за обставин, викладених в обвинувальному акті. Шкодує про скоєне. Після початку війни намагався повернутись на службу.
Сторони у судовому засіданні не заперечували проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим.
Судом роз`яснені сторонам наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення їх можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ними обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння цих обставин та добровільність їх позиції.
З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, раніше не судимий, є військовослужбовцем, за місцем реєстрації характеризується добре, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, утримує неповнолітню доньку, не одружений.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням обставин справи, думки прокурора, характеристики особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне й доцільне призначити покарання в межах санкції статті КК України за якою ОСОБА_4 визнаний винним, у виді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.
Разом з тим, враховуючи особу винного, його ставлення до скоєного, пом`якшуючі вину та інші обставини справи, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень без реального відбування покарання. Тому обвинуваченого може бути звільнено від відбування покарання з випробовуванням відповідно до ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На досудовому розслідуванні судові експертизи не проводилися, речові докази відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки.
Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На час проходження ОСОБА_4 військової служби у збройних силах України відповідно до ч. 3 ст. 76 КК України обов`язок щодо нагляду за засудженим покласти на командира військової частини у якій ОСОБА_4 проходить службу.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1