Єдиний унікальний номер 205/3823/22
Провадження № 1-кп/205/815/22
У Х В А Л А

05 серпня 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження №0000434 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, неодруженого, має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України.

Прокурором ОСОБА_4 було заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у якому прокурор зазначила, що на її думку наявні ризики, передбачені п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень. Зокрема, прокурор зазначила, що обвинувачений, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, під загрозою застосування реальної міри покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше 7 років у разі визнання його винуватим за вчинення злочину, яке відносяться до категорії тяжкого, ОСОБА_3 може переховуватися від суду. Окрім того, встановлено, що обвинувачений постійного місця проживання не має, тому має реальну змогу раптово змінювати місце проживання, оскільки зареєстрований в Запорізькій області, Оріхівського району, с. Мала Токмачка та офіційно не працевлаштований, на утриманні непрацездатних та неповнолітніх осіб не має, що свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків. Також, прокурор вказала на те, що обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення, в т.ч. проти власності, оскільки ОСОБА_3 будучи судимий 15.07.2021 року Оріховським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України на шлях виправлення не став, належних для себе висновків не зробив та знову скоїв злочин проти власності.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив змінити на домашній арешт.

Захисник адвокат ОСОБА_5 також заперечував проти продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив змінити на домашній арешт.

Суд, дослідивши клопотання про продовження запобіжного заходу та додані до нього матеріали, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку обвинуваченого та його захисника, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений, може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд приходить до висновку про доведеність ризиків переховування обвинуваченого від суду, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, та під загрозою можливого застосування тяжкого покарання, у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Окрім того, судом встановлено, що ОСОБА_3 не має постійного офіційного місця роботи, не одружений та не має на утриманні дітей, тобто відсутні соціальні важелі впливу, що можуть утримати його за місцем мешкання, що додатково обумовлює існування ризику переховування обвинуваченого від суду.

Також, суд вважає доведеним ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, оскільки встановлено, що останній будучи судимий 15.07.2021 року Оріховським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України на шлях виправлення не став, належних для себе висновків не зробив та знову скоїв злочин проти власності.

Окрім того, відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання або продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд враховує у сукупності всі обставини, а саме вік обвинуваченого, стан його здоров`я, відсутність у нього соціальних зв`язків та родини, а також відсутність неповнолітніх дітей.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність зазначених у клопотанні прокурора ризиків, а саме ризику переховування від суду та ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, що унеможливлює застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Інші, більш м`які запобіжні заходи, на думку суду, не спроможні забезпечити належне виконання ОСОБА_3 процесуальних обов`язків обвинуваченого у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст.110, 177, 178, 183, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 03 жовтня 2022 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1