Житомирський апеляційний суд
Справа №295/2759/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 23 березня 2022 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10 години 00 хвилин 19 травня 2022 року, без визначення розміру застави, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, постановленою з істотним порушенням норм КПК України, без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що підозра, яка повідомлена ОСОБА_8 є необґрунтованою, оскільки ґрунтується на припущеннях та не підтверджується належними доказами. Вказує, що слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели наявності жодного з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Вважає, що приймаючи рішення, слідчий суддя належним чином не врахував, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, а тому вважає, що відносно нього може бути застосований більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
В ухвалі слідчого судді зазначено, що старший слідчий СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в обґрунтування якого зазначив, що СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000511 від 21.03.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.4 ст.187 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 20 березня 2022 року близько 16 год. 40 хв., ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 , перебували поблизу будинку АДРЕСА_2 , де помітили раніше невідомого їм ОСОБА_11 , який йшов повз, ведучи мопед Honda, LEAD 50, чорного кольору.
В цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виник спільний злочинний умисел, направлений незаконне заволодіння вищезазначеним транспортним засобом та на заволодіння іншим майном, що належить ОСОБА_11 з застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого.
Реалізуючи вказаний спільний злочинний умисел, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 , у вищевказаний час, день, місці та за вказаних обставин підійшли до ОСОБА_11 , після чого, ОСОБА_8 штовхнув потерпілого, внаслідок чого останній впав на землю. Після цього, ОСОБА_10 , діючи в межах спільного злочинного умислу, наніс ногами два удари в область голови ОСОБА_11 , заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді синця та садна на обличчі, травматичної екстракції 1-го лівого зуба верхньої щелепи на 2/3, забійної рани нігтьової фаланги 5-го пальця правої кисті, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Подолавши таким чином волю потерпілого до опору, ОСОБА_10 з кишені жилета потерпілого дістав мобільний телефон Pocophone F1 Graphite Black, вартістю 5000 гривень та, шляхом буксирування, розпочав рух мопеда марки Honda, LEAD 50, чорного кольору, а ОСОБА_8 в цей час перебував поряд та спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб у разі виникнення небезпеки викриття їх злочинної діяльності сторонніми особами попередити про це невстановлену слідством особу.
В подальшому, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_8 , утримуючи майно потерпілого при собі, місце вчинення злочину залишили.
21.03.2022 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 22.03.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.4 ст.187 КК України.
Враховуючи обґрунтованість підозри, тяжкість інкримінованих підозрюваному ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, дані про його особу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та застосував відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Приймаючи рішення про часткове задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається з матеріалів клопотання, СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000511 від 21.03.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.4 ст.187 КК України.
21.03.2022 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 22.03.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.4 ст.187 КК України.
Слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна (ч.4 ст.187 КК України) та позбавлення волі на строк від 8 до 12 років з конфіскацією майна або без такої.
У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.4 ст.187 КК України, підтверджується зібраними доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого, а саме: рапортом ст. інспектора-чергового Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_12 від 20.03.2022 року (а.п.5); рапортом начальника сектору розкриття НЗГЗ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_13 від 21.03.2022 р. (а.п. 6); протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 20.03.2022 р. (а.п.7); протоколом огляду місця події від 20.03.2022 року за адресою: АДРЕСА_2 (а.п. 8-9); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 21.03.2022 р. (а.п.10-11); актом судово-медичного обстеження № 278 (а.п.12); протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.03.2022 р. (а.п.13-14); протоколом огляду предмета за участі потерпілого ОСОБА_11 від 21.03.2022 року (а.п.15-16); протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 21.03.2022 року (а.п.17); протоколом обшуку від 21.03.2022 року (а.п.18-21); протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 21.03.2022 року (а.п.22-23) та іншими доказами.

Таким чином, доводи апелянта про те, що підозра повідомлена ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.4 ст.187 КК України необґрунтована, апеляційний суд вважає безпідставними.
Також, судом враховано особу підозрюваного ОСОБА_8 , який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, офіційно не працює, не одружений, міцних соціальних зв`язків не має, а також те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких, скоєні у період дії воєнного стану, та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Наявність ризику щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду обґрунтована тим, що підозрюваний ніде не працює, не одружений, міцних соціальних зв`язків не має, а також тяжкістю можливого покарання.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , та даних про особу останнього, прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1. ст.177 КПК України. Зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
За таких обставин, необґрунтованими є посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що слідчим суддею не було проведено аналіз наявності всіх ризиків, передбачених кримінальним процесуальним законом.
Враховуючи доведеність прокурором неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов висновку щодо обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.
З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.
Доводи апелянта про те, що до ОСОБА_8 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу. Не наведено доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту, і в апеляційній скарзі.
Зазначення апелянтом про те, що слідчий суддя не розглянув можливості застосування відносно підозрюваного інших (альтернативних) запобіжних заходів колегія суддів вважає безпідставним, оскільки в ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий суддя дійшов висновку що жоден більш м`який запобіжний захід не достатній для запобігання встановленим ризикам.
Вказання апелянта на те, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий та має постійне місце проживання, не свідчить про відсутність встановлених ризиків.
Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність висновків слідчого судді.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 23 березня 2022 року, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10 години 00 хвилин 19 травня 2022 року, без визначення розміру застави без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: