Справа № 333/1040/22
Провадження №1-кп/333/418/22
ВИРОК
Іменем України
08 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Запоріжжя, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

06.02.2021 приблизно годині 00 хвилин ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, знаходячись неподалік гімназії №8, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Європейська, 14-А, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою задоволення особистих потреб, незаконно придбав, шляхом привласнення, знайдений зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, який перемотаний червоною стрічкою, де о 14 годині 25 хвилин того ж дня, був зупинений працівниками поліції по вул. Європейська біля буд. №18, які у період часу з 14 години 57 хвилин по 15 годину 00 хвилин 06.02.2022 вилучили у нього вищевказаний зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, в складі якої згідно із висновком експерта №СЕ-19/108-22/2025- НЗПРАП від 08.02.2022 виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, маса якого склала 0,18445 г (в перерахунку на Згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 метадон віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено (Таблиця II, Список №1), який ОСОБА_4 , зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.

13.02.2022 приблизно о 16 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з невстановленою у ході досудового розслідування особою, маючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання небезпечних наслідків, переконавшись що за їх діями ніхто не спостерігає та їх дії залишаються ніким непоміченими з метою особистого збагачення, знаходячись на території автомобільної стоянки, яка розташована на території супермаркету «Варус», за адресою: вул. Північнокільцева, 10а м.Запоріжжя, викрали хромовий візок для покупців, вартістю 565 гривень 00 копійок, без урахування ПДВ, що належить ТОВ «ОМЕГА».
Після чого, ОСОБА_4 спільно з невстановленою особою зникли місця скоєння злочину з викраденим майном, тим самим розпорядились на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями ТОВ «ОМЕГА» майнову шкоду на зазначену суму.

За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 та кваліфікує дії останнього: за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, під час якого особа виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі; за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинувачені визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочинів, викладених вище та при цьому зазначив наступне, що у зв`язку з тяжким матеріальним становищем вирішив викрасти візок зі супермаркету. Крім цього, пояснив, що наркотики він придбав для власного вжитку через мережу інтернет.
Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 , в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені судом, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.
Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні, обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали, що стосуються речових доказів, а також, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованих йому злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».
Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Враховуючи особистість обвинуваченого ОСОБА_4 та конкретні обставини кримінального провадження, раніше не судимого, офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Відповідно до змісту статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
З урахуванням наведеного при призначенні міри покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України віднесені до проступку та нетяжкого кримінального правопорушення інші обставини справи, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складаються: із залучення експерта при проведенні судово-хімічної експертизи від 08.02.2022 №СЕ-19/108-22/2025-НЗПРАП, які становлять 686,48 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що зазначену експертизу було проведено експертом спеціалізованої державної установи Запорізький НДЕКЦ МВС України в Запорізькій області, тому підлягають відшкодуванню у якості процесуальних витрат з ОСОБА_4 .
Цивільний позов у справі не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч. 1 ст.309 КК України та призначити йому наступне покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року обмеження волі.

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

Згідно вимог ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Відповідного до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний до ОСОБА_4 не застосовувався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у розмірі 686,48 грн.

Речові докази:

- хромовий візок для покупців повернути за належністю.
- кристалічну речовину - метадон, яка упакована в спец-пакет №5468479, що зберігаються в камері зберігання речових доказів відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1