У Х В А Л А
застосування запобіжного заходу

Справа № 936/280/22

Провадження № 1-кс/936/133/2022

05.07.2022 року смт. Воловець

слідчий суддя Воловецького районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП№2 Мукачівського РУП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Маріуполь, Донецької області, громадянина України, українця, із вищою освітою, розлученого, не працюючого, без статусу ВПО, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та зі слів проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України, ч.3 ст.311 КК України та ч.1 ст.263 КК України,-

в с т а н о в и в:

слідчий СВ ВП№2 Мукачівського РУП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

Обґрунтовує клопотання тим, що ОСОБА_5 у невстановлений слідством точний день та час, а також у невстановленому слідством місці придбав у невстановленої особи пістолет із маркувальними позначеннями «SUPER-PP Cal/9 mm P.A. Knall», який відповідно до висновку експерта №СЕ-19/107-22/1875-БЛ від 10.03.2022 являється короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю, самозарядним пістолетом «SUPER-PP» калібру 9 мм Р.А., німецького виробництва, придатний для стрільби, з використанням шумового пістолетного патрону калібру 9 мм Р.А.К. та круглого метального снаряду зі сплаву на основі свинцю, що не притягується магнітом діаметром 6,8мм і вагою 1,9 г. та три патрони до вогнепальної зброї, які відповідно до висновку експерта №СЕ-19/107-22/1875-БЛ від 10.03.2022, являються боєприпасами, пістолетними патронами центрального бою калібру 9 мм Р.А., що спорядженні еластичними кулями та придатні до стрільби та які без передбаченого законом дозволу зберігав та перевозив в автомобілі марки «TOYOTA» моделі «LAND CRUISER», номерний знак « НОМЕР_1 » до 00.30 години 03.03.2022 року, коли був помічений під час патрулювання працівниками поліції на березі річки «Жденіївка» в урочищі «БАМ» поблизу с.Підполоззя Мукачівського району, де в подальшому були вилучені працівниками поліції.

Крім цього, ОСОБА_5 у невстановлений слідством точний день та час, а також у невстановленому слідством місці придбав порошкоподібну речовину білого кольору в прозорому поліетиленовому пакеті, в якій згідно висновку експерта №КСЕ-19/114-22/5525 від 24.05.2022 виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено кокаїн загальною масою 133,9928 грам, подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка містилася в запаяному полімерному пакеті та в полімерному контейнері з кришкою білого кольору, яка відповідно до висновку експерта №КСЕ-19/114-22/5529 від 04.05.2022, містить тетрагідроканабінол і є канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, загальною масою канабісу в перерахунку на висушену речовину 27,64 грама та порошкоподібну речовину білого кольору, яка розфасована в окремі 42 безбарвні прозорі полімерні пакети відповідно до висновку експерта №СЕ-19/107-22/3399-НЗПРАП від 11.05.2022 в складі містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено кокаїн загальною масою 36,0468 грам і умисно, незаконно, з метою збуту перевозив вищевказані наркотичні засоби в автомобілі марки «TOYOTA» моделі «LAND CRUISER» номерний знак « НОМЕР_1 » до 00.30 години 03.03.2022 року, коли був помічений під час патрулювання працівниками поліції на березі річки «Жденіївка» в урочищі «БАМ» поблизу с.Підполоззя Мукачівського району де в подальшому дані наркотичні засоби були вилучені працівниками поліції.

Також, досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 у невстановлений слідством точний день та час, а також у невстановленому слідством місці придбав порошкоподібну речовину білого кольору в прозорому поліетиленовому пакеті, в якій згідно висновку експерта №КСЕ-19/114-22/5526 від 24.05.2022 виявлено псевдоефедрин, який відноситься до прекурсорів, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю, загальною масою 73,0166 грам і умисно, незаконно, з метою їх використання для виготовлення наркотичних засобів та метою збуту перевозив вищевказані прекурсори в автомобілі марки «TOYOTA» моделі «LAND CRUISER» номерний знак « НОМЕР_1 » до 00.30 години 03.03.2022 року, коли був помічений під час патрулювання працівниками поліції на березі річки «Жденіївка» в урочищі «БАМ» поблизу с.Підполоззя Мукачівського району і в подальшому дані прекурсори були вилучені працівниками поліції.

Таким чином в сукупності ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України - носінні, зберіганні, придбанні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.307 КК України - незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту наркотичних засобів в особливо великих розмірах та особливо небезпечних наркотичних засобів, кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.311 КК України - незаконне придбання, зберігання, перевезення прекурсорів в особливо великих розмірах з метою їх використання для виготовлення наркотичних засобів та з метою збуту.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий покликаються на те, що 04.07.2022 повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України, ч.3 ст.311 КК України та ч.1 ст.263 КК України, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового слідства, зокрема це підтверджується тим, що він вчинив злочини, а саме за ч.1 ст.263 КК України міра покарання якого передбачає позбавлення волі строком від 3 до 7 років, за ч.3 ст. 307 КК України міра покарання якого передбачає позбавлення волі строком від 9 до 12 років з конфіскацією майна та ч.3 ст.311 КК України міра покарання якого передбачає позбавлення волі строком від 5 до 8 років з конфіскацією майна, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжувати свою злочинну діяльність в яких підозрюється, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Із урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_5 , жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну поведінку підозрюваного щодо виконання ним процесуальних рішень та не унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак запобігти зазначеним ризикам.

В судовому засіданні прокурор та слідчий виклали доводи аналогічні до наведених в клопотанні, просили таке задовольнити з підстав зазначених в клопотанні.

Захисник підозрюваного відносно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечила та пояснила, що ОСОБА_5 не є злочинцем, натомість потребує лікування від наркоманії, а тому запобіжний захід у виді тримання під вартою негативно відзначиться на ньому. Просить обрати інший запобіжний захід, який не пов`язаний із триманням під вартою.

Підозрюваний підтримав думку захисника, зобов`язувався з`являтись за першим викликом, навіть планує переїхати жити до смт.Воловець.

Заслухавши думку підозрюваного, його захисника, слідчого, прокурора оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав..

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого СВ ВП№2 Мукачівського РУП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_4 знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000033 від 03.03.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України, ч.3 ст.311 КК України та ч.1 ст.263 КК України.

04.07.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України, ч.3 ст.311 КК України та ч.1 ст.263 КК України.

Вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованих правопорушень підтверджується отриманими у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 03.03.2022, висновками експертизи молекулярно-генетичної, висновками експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів, допитами свідків.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими, а також достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , оскільки існують факти, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що останній міг вчинити дані кримінальні правопорушення.

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_5 складу кримінальних правопорушень, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме за ч.1 ст.263 КК України, міра покарання якого передбачає позбавлення волі строком від 3 до 7 років, за ч.3 ст. 307 КК України міра покарання якого передбачає позбавлення волі строком від 9 до 12 років з конфіскацією майна та ч.3 ст.311 КК України міра покарання якого передбачає позбавлення волі строком від 5 до 8 років з конфіскацією майна.

Між тим, стороною захисту не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що ризик переховування підозрюваного, а також ризик його впливу на учасників процесу, або взагалі не існує, та й такий запобіжний захід який не пов`язаний із позбавленням волі здатний їм запобігти, а тому підстав для застосування запобіжного заходу не пов`язаного із позбавленням волі не вбачаю. А застосування більш м`яких запобіжних заходів особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава, будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.

Також зверну увагу на те, що більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати у зв`язку з тим, що дані запобіжні заходи вимагають наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків. Враховуючи вказані обставини, вимагається постійний контроль за поведінкою підозрюваного, що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного із триманням під вартою.

Враховую і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку в умовах військового стану в Україні, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного (відсутнє постійне та належно зареєстроване місце проживання на підконтрольній Україні території, розлучений, дітей немає, не працює та не має постійного джерела прибутку), дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Так, запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зав`язків, будь яких зав`язків з іншою країною, або наявність зав`язків в іншому місці, що й було враховано вище.

В п.36 Рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів.

Також у своєму рішенні у справі "W проти Швейцарії" від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Суд вважає, що підозрюваний, перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання (лише позбавлення волі із конфіскацією майна), яке загрожує йому в разі визнання його винним, не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Як встановлено у судовому засіданні, підозрюваний не має чітко визначеного місця проживання на підконтрольній Україні території, доказів його стійких соціальних зав`язків, як застереження виконання законних вимог під час досудового розслідування, стороною захисту не надано, а відтак відсутня можливість органів поліції постійно контролювати виконання такого запобіжного заходу як домашній арешт чи особисте зобов`язання.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Доказів неможливості підозрюваного за станом здоров`я перебувати в місцях ув`язнення не надано.

У сукупності всі вище вказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме про наявність високого ступеню ймовірності того, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може вчиняти інші злочини, буде переховуватися від суду з метою уникнути покарання, що йому загрожує у разі доведення винуватості в інкримінованих йому злочинах.

Слідчим та прокурором повністю доведені обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України.

Таким чином, під час розгляду вказаного клопотання встановлено існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст. 183, 194, 199 КПК України є підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання піж вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим кодексом. При цьому, згідно вимог ч.4 ст.183 КПК України суд має право не визначати розмір застави щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відтак, задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за неможливе визначити підозрюваному розмір застави, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, тобто особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 181, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

клопотання слідчого СВ ВП№2 Мукачівського РУП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Встановити строк тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою строком 60 днів, тобто до 02.09.2022 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом 5 діб з дня її винесення.

Повний текст ухвали виготовлено 08.07.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1