КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 759/8008/22 Провадження № 11-кп/824/3094/2022 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2022 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 01 серпня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 01 серпня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 01 серпня 2022 року до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, до 29 вересня 2022 року включно із визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Таке рішення суд мотивував тим, що відомості, викладені в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали кримінального провадження, можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнути покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості в суді. Також судом враховано, що обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків та засобів до існування, що у своїй сукупності свідчить про імовірність вчинення ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення.

В доводах апеляційної скарги захисник зазначає, що не погоджується із ухвалою суду першої інстанції, вважає її необґрунтованою та незаконною.
Апелянт вказує на те, що суд, постановляючи оскаржувану ухвалу, не дотримався норм матеріального та процесуального права, зокрема, суд не встановив, що існує обґрунтована підозра та ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Захисник вважає, що суд не врахував рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003 у справі № 1-23/2003 відповідно до якого, тяжкість злочину законом не визначається, як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу.
Також апелянт вважає, що поза увагою суду залишилась практика Європейського суду з прав людини, відповідно до якої вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Захисник зазначає, що судом не було перевірено клопотання прокурора на дотримання вимог ст. 184 КПК України, в той же час, прокурором не було вручено копії клопотання сторонам по справі, прокурор лише в усній формі висловив свою думку щодо доцільності застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Апелянт вважає, що суд в ухвалі не наводить аргументів того, що обвинувачений може ухилитись від суду чи від виконання процесуальних рішень, що він буде перешкоджати встановленню істини у справі, або буде продовжувати злочинну діяльність, і що інша міра запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

В суд апеляційної інстанції учасники провадження не з`явились, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, у зв`язку з чим на підставі ч. 4 ст. 422-1 КПК України апеляційний розгляд відбувався без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.
Під час розгляду клопотання суд встановив, що відсутні переконливі докази на підтвердження обставин, які б вказували на зменшення або зникнення ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, неодноразово судимий, не працевлаштований, засобів до існування не має, не має міцних соціальних зв`язків, тому існує імовірність, що обвинувачений може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 . Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. В той же час, в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступлення від принципу поваги до особистої свободи, а також забезпечує не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Колегія суддів погоджується з тим, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
В той же час, доводи апеляційної скарги про необґрунтованість ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах провадження.
Щодо доводів захисника про те, що судом не були досліджені докази, які об`єктивно свідчать про причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, то колегія суддів не бере їх до уваги, оскільки такі доводи не можуть бути предметом дослідження в суді апеляційної інстанції під час перегляду ухвали про продовження строків тримання під вартою.
При цьому апеляційний суд зазначає, що оцінка доказів з точки зору їх належності, достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення вирішуються судом під час розгляду кримінального провадження по суті.
Так, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином усі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, на підставі яких прийняв відповідне рішення.
За сукупності таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть на даному етапі судового провадження забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 409, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 01 серпня 2022 року, якою до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, до 29 вересня 2022 року включно із визначенням застави, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4