Справа № 215/6403/20
ВИРОК
22 серпня 2022 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, особою з інвалідністю не є , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 03.02.2009 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. 11.04.2011 року звільнений умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 11 днів із Криворізької ВК №80 на підставі постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.04.2011 у відповідності до ст. 81 КК України;
- 09.02.2012 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання по вироку від 03.02.2009 та постановлено до відбуття 3 роки 10 місяців позбавлення волі;
-19.03.2012 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3, ст.186 ч. 2, ст. 186 ч. 3, ст.. 70 ч.1 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.. 70 КК України частково приєднано покарання по вироку від 09.02.2012 та постановлено до відбуття 6 років позбавлення волі;
-07.11.2012 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України поглинуто покарання по вироку від 19.03.2012 та постановлено до відбуття 6 років позбавлення волі. Перегляд вироку: 30.12.2015 постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області на підставі ст. 82 КК України, ст. 537,539 КПК України невідбутий термін 1 рік 9 місяців 1 день позбавлення волі замінено на обмеження волі, зараховано термін за ст. 72 КК України ;
-22.06.2017 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі. Зараховано в термін покарання попередній арешт з 28.04.2017 по 20.06.2017 з розрахунку 1 день попереднього арешту за 2 дня позбавлення волі;
-21.08.2017 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України по сукупності вироків призначено покарання та частково приєднано невідбуту частину покарання по вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 07.11.2012 до відбуття 3 роки 3 місяця позбавлення волі;
-18.09.2018 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України частково приєднано покарання по вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 29.01.2018 та остаточно постановлено до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Перегляд вироку: 11.12.2018 постановою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області на підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано термін попереднього арешту з 28.04.2017 до 16.10.2017. Перегляд вироку: 13.09.2019 постановою Жовтоводського районного суду Дніпропетровської області на підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано термін тримання під вартою з 02.11.2017 до 19.10.2018.Звільнився 22.05.2020 з П`ятихатської ВК Дніпропетровської області №122 по відбуттю терміну покарання. - 29.01.2018 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 3 КК України
до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України по сукупності злочинів шляхом приєднання часткового складання покарань по вироку Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 22.06.2017 та по вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21.08.2017 - до відбуття
4 роки 3 місяці позбавлення волі; Звільнився 22.05.2020 по відбуттю строку покарання;
-28.01.2021 Центрально-міським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;
-10.03.2021 Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі 70 ч.4 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено 3 роки 1 місяць позбавлення волі.
-03.08.2021 Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, 17.11.2021 ухвалою Дніпровського апеляційного суду за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;
-25.03.2022 Довгинцівським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, 21.06.2022 вироком Дніпровського апеляційного суду за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
за участі учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
Обвинувачений ОСОБА_3 в ніч з 21.06.2020 на 22.06.2020, точного часу під час досудового розслідування встановити не надалось можливим, перебував біля під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 .
Будучи у вказаному місці, а саме: біля під`їзду №1 будинку № 18 по вул. Маршака в Тернівському районі м. Кривого Рогу ОСОБА_3 побачив легковий автомобіль марки ВАЗ 2106 бежевого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який в цей час знаходився на відкритій ділянці місцевості, що розташована на відстані 7 м. від під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 .
У вище зазначений час та у вказаному місці у ОСОБА_3 виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаної
з проникненням у сховище, вчиненої повторно.
Реалізуючи свій зазначений вище злочинний умисел, ОСОБА_3 направився до вищевказаного автомобіля, який належить ОСОБА_5 та оглянувши його побачив, що автомобіль не обладнаний сигналізацією, а також те, що переднє ліве вікно водійських дверей автомобіля нещільно прикрите та має вільний доступ приблизно 1,5 см., після чого ОСОБА_3 , діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що його дії носять таємний характер, та за ним ніхто не спостерігає за допомогою сили власних рук опустив скло донизу, тим самим надавши собі можливість відкрити з середини «прапорець» передніх лівих (водійських) дверей автомобіля, який функціонує для запобігання відкриття дверей автомобіля, таким чином забезпечуючи схоронність майна, що міститься у салоні зазначеного автомобіля.
Далі, відкривши вказані двері даного автомобіля, забезпечивши собі доступ до салону зазначеного авто, ОСОБА_3 проник у середину легкового автомобіля, марки ВАЗ 2106 бежевого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , та почав оглядати його, підшукуючи предмети свого злочинного посягання. Перебуваючи
у салоні вказаного автомобіля, ОСОБА_3 відкрив «бардачок», що знаходиться
з правої сторони панелі управління автомобіля, де побачив чоловічий гаманець чорного кольору у виді «книжечки», в якому виявив грошові кошти у сумі 800 гривень, крім того два ключа від гаражу у зв`язці, які теж знаходилися у «бардачку». Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 поклав зазначене вище майно до кишені своєї спортивної курки, вийшов із салону автомобіля, за допомогою сили власних рук зачинив скло та вищезазначені двері автомобіля, після чого, утримуючи при собі викрадене майно, покинув місце вчинення злочину, обернувши його на свою користь та розпорядившись на власний розсуд.
Пізніше, після залишення місця вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_3 крім грошових коштів у викраденому гаманці було виявлено офіційні документи, а саме, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вищевказаний автомобіль, яким ОСОБА_3 також розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на загальну суму 800 гривень.
Ці умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у сховище.
Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість, підтвердив обставини скоєного кримінального правопорушення. Пояснив, що він дійсно відчинив автомобіль потерпілого та викрав з нього гаманець в якому знаходилися гроші, посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином.
Під час судового розгляду у зв`язку із визнанням обвинуваченим винуватості було заявлено клопотання про застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими обвинувачений та прокурор погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та ухвалив застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин, він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.
Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 доведена в повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого: ч. 3 ст. 185 КК України , за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у інше сховище.
При призначенні покарання, суд керується положенням ст.65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обтяжуючою покарання обставиною, згідно ст. 67 ч.1 п. 1 КК України, є рецидив злочинів.
Пом`якшуючою покарання обставиною, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному.
У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим за ст. 185 ч.3 КК України відноситься до класифікації тяжкого злочину, обвинувачений за допомогою до лікаря-нарколога не звертався, наглядався лікарем-психіатром з 2002 року з приводу порушення психологічного розвитку, з 2006 року за медичною допомогою не звертався, раніше судимий, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, громадською корисною працею не займається, не є особою з інвалідністю.
Досудовою доповіддю органу пробації встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого ОСОБА_3 оцінюються як високий. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Згідно ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Так, приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи особу винного, тяжкість злочину, суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, із врахуванням положень ст.70 ч.4 КК України, з врахуванням вироку Дніпровського апеляційного суду від 21.06.2022, оскільки саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів.
Підстав для застосування положень ст.75 КК України, про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та для призначення покарання з застосуванням ст. 69 КК України, судом не встановлено.
Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз відсутні.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого за даним кримінальним провадженням не обирався.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд-
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням призначеним вироком Дніпровського апеляційного суду від 21.06.2022 року, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 4 /чотирьох/ років 6 місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання з 12.10.2020.
Речові докази: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ-2106, які згідно розписки знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 залишити в користуванні потерпілого.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: