Справа №336/1768/22
Провадження №1-кс/336/238/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до документів при проведенні досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000353 від 05.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна, а саме: мобільного телефону Redmi 9A, модель M2006C3LG, imei- НОМЕР_1 , ICCID 1- НОМЕР_2 , imei- 2- НОМЕР_3 , в корпусі синього кольору.
Слідчий в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку. Суду надав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю.

Неприбуття учасників провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, що передбачено частиною першою статті 172 КПК України.
У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням частини четвертої статті 107 КПК України.
Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до положення статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що передбачено в частині першій статті 98 КПК України.
Слідчим здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000353, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2022 р. за частиною 1 статті 115 КК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснює Шевченківська окружна прокуратура міста Запоріжжя Запорізької області.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.03.2022 приблизно о 06:30 години, за адресою:м. Запоріжжя, вулиця Академіка Муравченка, з торця будинку № 7 на трату арій доріжці виявлено труп ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з множинними колото різаними пошкодженнями тулуба.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 1 ст. 115 КК України.
05 березня 2022 року була допитана в якості потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повідомила, що її батько ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкав окремо він неї за адресою: АДРЕСА_1 . Батько часто зловживав спиртними напоями, з цієї причини вона переїхала на орендовану квартиру. З батьком вона підтримувала дружні відношення, телефонувала йому кожного дня за номером № 067-810-5244. У батько був належний йоу мобільний телефон марки ZTI в корпусі чорного кольору. Батько вона характеризує як людину конфліктну, запального, в стані алкогольного сп`яніння був сильного агресивний, раніше судимий. В жовтні 2021 від батька її стало відомо, що батько почав спілкуватися з чоловіком ( даних не знає), який був раніше засуджений за вбивство своєї дружини. 04 березня 2022 року приблизно о 14-20 годин до неї в Запорізький обласний центр молоді», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 49, приїхав батько з яким вона поспілкувалась 20-30 хвилин, після чого батько поїхав до дому. В 16-10 годин її зателефонував батько який повідомив, що знаходиться у себе вдома. В той день, батько був тверезий. 05 березня 2022 року до ней подзвонили працівники поліції, які повідомили, що батька вбили. При огляді місця події був встановлено, що зник мобільний телефон який належить батьку.
05.05.2022 в ході досудового розслідування був допитаний в якості свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який пояснив, що на початку березня 2022 року у нього зламався мобільний телефон марки (Ксиоми Редми 5), який належав йому, та він вирішив придбати новий. На роботі він попрохав свого знайомого ОСОБА_8 порадити йому де можна придбати мобільний телефон. На, що ОСОБА_9 порадив звернутися до чоловіка, який мешкає в Осипенківському районі, теж на ім`я ОСОБА_10 , біль ніяких даних не знає, який займається ремонтом та продажем мобільних телефонів різних марок на ринку « ОСОБА_11 ».
11 березня 2022 він попрямував до гаражу розташований по вулиці Застофанська, який належить ОСОБА_10 , де придбав у ОСОБА_10 мобільний телефон марки Redmi 9A, модель M2006C3LG, imei- НОМЕР_1 , ICCID 1- НОМЕР_2 , imei- 2- НОМЕР_3 , в корпусі синього кольору. на даному мобільному телефоні малися потертості,телефон знаходився в чохлі «бампер» чорного кольору. ОСОБА_10 запропонував його за 2000 грн. Документи на даний телефон ОСОБА_10 не мав. На пропозицію ОСОБА_10 він погодився, та в той же час передав ОСОБА_10 гроші за нього в сумі 2000 грн, після чого ОСОБА_10 передав йому вищезазначений мобільний телефон. Перед цим, ОСОБА_10 скинув усю інформацію до заводських налаштувань. Прийшовши додому він відразу вставив в мобільний телефон сим картки операторів мобільного зв`язку: KYIVSTAR НОМЕР_4 , Lifecell- НОМЕР_5 . 05 травня 2022 року до нього додому прийшли працівники поліції які повідомили, що даний телефон був викрадений під час вбивства ОСОБА_5 . Після допиту, свідок ОСОБА_7 надав заяву про добровільну видачу, зазначеного мобільного телефону, та в його присутності він був оглянутий, та складений протокол огляду.
Слідчий суддя встановив, що вищевказане майно відповідає критеріям, визначеним частиною першою статті 98 КПК України.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує, що правовою підставою арешту майна є збереження речових доказів мобільного телефону Redmi 9A, модель M2006C3LG, imei- НОМЕР_1 , ICCID 1- НОМЕР_2 , imei- 2- НОМЕР_3 , в корпусі синього кольору, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для його власника.
Згідно ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до п.п.1, 3 ч.2 ст.167 КПК тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.
Ч.2 ст.168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час обшуку, огляду.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна може призвести до його втрати, перетворення або іншої передачі майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим, оскільки вказане майно є речовими доказами у кримінальному провадженні. У разі його повернення власник майна може знищіти, зіпсувати, приховати або відчужити майно, яке має важливе значення для встановлення об`єктивних обставин під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, оскільки є речовим доказом.
Керуючись статтями 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон Redmi 9A, модель M2006C3LG, imei- НОМЕР_1 , ICCID 1- НОМЕР_2 , imei- 2- НОМЕР_3 , в корпусі синього кольору.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Копію ухвали надіслати слідчому та власнику майна ОСОБА_7 , місце мешкання: АДРЕСА_2 .
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1