№707/881/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 липня 2022 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000749 від 11.09.2020, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Свидівок Черкаського району Черкаської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, є особою з інвалідністю ІІ групи, неодруженого (розлученого), утриманців у розумінні закону не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 11 вересня 2020 року близько 11 години 30 хвилин, керуючи автомобілем «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якому відповідно до висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу № 4/776 від 22 грудня 2020 року товщина гальмівних дисків не відповідає вимогам підприємства-виробника, тому відповідно до п. 31.4.1 а) Правил дорожнього руху України експлуатація даного транспортного засобу заборонялась, та, рухаючись по проїзній частині вулиці Шевченка села Свидівок Черкаського району Черкаської області, зі сторони автодороги Р-10 «Канів Чигирин Кременчук», у напрямку до вулиці Богдана Хмельницького, поблизу стели «Свидівок», проявив неуважність та порушив вимоги:
- пункту 2.3. б Правил дорожнього руху України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- пункту 10.1. Правил дорожнього руху України, відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Так, під час руху, він, грубо порушуючи вказані правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змін, рухаючись на автомобілі «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по проїзній частині вулиці Шевченка в селі Свидівок Черкаського району Черкаської області, зі сторони автодороги Р-10 «Канів Чигирин Кременчук», у напрямку вулиці Богдана Хмельницького, змінив напрямок свого руху, виїхав на зустрічну смугу для руху, де здійснив зіткнення з автомобілем «Москвич», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по вулиці Шевченка зі сторони вулиці Богдана Хмельницького в напрямку до автодороги Р-10 «Канів Чигирин Кременчук», тобто в зустрічному напрямку, по своїй смузі для руху, та в якому перебувала пасажир ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_7 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/175 від 11 березня 2021 року отримала тілесні ушкодження: перелом кісток тазу зліва, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості; рана лівої надбрівної дуги, рана лівого колінного суглобу, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_6 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/176 від 11 березня 2021 року отримав тілесні ушкодження: травма грудної клітини з переломом десятого ребра зліва, травма тазу з переломом кісток тазу зліва, травма лівого колінного суглобу з переломом надколінника, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Спричинення потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середньої тяжкості відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/124-21/4910-ІТ від 22 квітня 2021 року знаходиться в причинному зв`язку з порушенням водієм автомобіля «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вимог пункту 10.1. Правил дорожнього руху України.
Указані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину) визнав у повному обсязі, підтвердив обставини справи, викладені в обвинувальному акті, погодився з кваліфікацією його дій, щиро розкаявся, просив вибачення у потерпілих, від дачі показів по суті відмовився на підставі ст. 63 Конституції України, у зв`язку зі станом здоров`я.
Потерпіла ОСОБА_7 під час допиту в судовому засіданні показала, що 11 вересня 2020 року вона, як пасажир, перебувала в автомобілі «Москвич», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував її цивільний чоловік ОСОБА_6 . Рухалися у напрямку з с. Свидівок Черкаського району Черкаської області до м. Черкаси, у своїй смузі для руху. Як тільки виїхали за межі села, на повороті, на їхню смугу для руху раптово виїхав автомобіль «Skoda», яким керував ОСОБА_5 , та здійснив зіткнення з їхнім транспортним засобом. У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди вона отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток тазу зліва, рани лівої надбрівної дуги, рани лівого колінного суглобу, з приводу яких перебувала на лікуванні. При цьому, їй було проведено операційне втручання. Заявлений цивільний позов просила залишити без розгляду, про що надала відповідну заяву.

Потерпілий ОСОБА_6 , допитаний у судовому засіданні, показав, що 11 вересня 2020 року керував автомобілем «Москвич», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухався у напрямку з с. Свидівок Черкаського району Черкаської області до м. Черкаси, у своїй смузі для руху. Разом з ним в салоні авто перебувала його цивільна дружина. Як тільки виїхали за межі села, на його смугу для руху раптово виїхав автомобіль «Skoda Fabia», яким керував ОСОБА_5 . Уникнути зіткнення з даним транспортним засобом йому не вдалося. У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження у вигляді травми грудної клітини з переломом десятого ребра зліва, травми тазу з переломом кісток тазу зліва, травми лівого колінного суглобу з переломом надколінника. Швидку медичну допомогу на місце події викликав місцевий мешканець. З моменту приїзду карети ШМД нічого не пам`ятає, прийшов до тями уже у лікарні. Заявлений цивільний позов просив залишити без розгляду, про що надав відповідну заяву.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, переконавшись, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, перевіривши добровільність його позиції, роз`яснивши ОСОБА_5 наслідки застосування положень частини третьої статті 349 КПК України, а саме позбавлення його права оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини вчинення кримінального правопорушення, що викладені у обвинувальному акті, беручи до уваги визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину) у повному обсязі, зважаючи на те, що жодним учасником судового провадження не оспорено винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину) та визначені обвинуваченням обставини його вчинення, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, суд вважає можливим застосувати положення частини третьої статті 349 КПК України та визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежується заслуховуванням показів потерпілих та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.
Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series А, заява № 25, від 18 січня 1978 року, пункт 161, та «Коробов проти України», заява № 39598/03, від 21 липня 2011 року, пункт 65, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Судом достовірно встановлено, що допущене обвинуваченим ОСОБА_5 порушення п. 10.1. Правил дорожнього руху України являлося безпосередньою причиною події дорожньо-транспортної пригоди, а також те, що в результаті цього настали наслідки у вигляді заподіяння потерпілим тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Суд констатує наявність прямого причинного зв`язку між допущеним ОСОБА_5 порушенням Правил дорожнього руху і вказаними наслідками.
Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_5 , у судовому засіданні не добуто.
З огляду на вищевикладене, суд, заслухавши покази потерпілих, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, враховуючи позицію обвинувачення та визнання обвинуваченим вини, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Підстав, у відповідності до частини третьої статті 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.
Відтак, суд, за внутрішнім переконанням, дійшов висновку про те, що встановлені судом обставини дозволять ухвалити обвинувальний вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у пунктах 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинене кримінальне правопорушення, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.
На підставі вимог статті 65 КК України суд призначає покарання за вчинене кримінальне правопорушення відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до положень статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдання фізичних страждань або приниження людської гідності.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує наступне:
- позицію сторін судового провадження щодо необхідної міри покарання (прокурор просила призначити обвинуваченому покарання у вигляді 2 років обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки, на підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України; обвинувачений та його захисник просили суд суворо не карати ОСОБА_5 , врахувати характеризуючі дані щодо нього та призначити найменш суворе покарання, при цьому зазначили, що матеріальний стан обвинуваченого не дозволяє йому сплатити штраф у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 286 КК України; потерпілі поклались на розсуд суду);
- відношення обвинуваченого до вчиненого (визнання вини, щире каяття);
- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином;
- характер допущених обвинуваченим порушень правил безпеки дорожнього руху, який керував транспортним засобом у тверезому стані;
- особливості й обставини вчинення кримінального правопорушення (злочину): форму вини (необережність), характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали (спричинення потерпілим середньої тяжкості тілесних ушкоджень);
- вчинення обвинуваченим неумисного злочину вперше;
- особу обвинуваченого, який є особою з інвалідністю ІІ групи /т. 1 а.с. 158/, неодруженим (розлучний); утриманців у розумінні закону не має; страждає на тяжке захворювання, що підтверджується відповідними медичними документами, а саме: копією виписки із історії хвороби № 5646, виданої КНП «Черкаський обласний онкологічний диспансер» /т. 1 а.с. 73/, копією направлення на патологогістологічне дослідження № 8348/21 від 27 квітня 2021 року /т. 1 а.с. 75/, копією консультаційного висновку спеціаліста від 05 травня 2021 року /т. 1 а.с. 76/; копією направлення на гістологічне дослідження /т. 1 а.с. 77/; є раніше не судимим; визнав свою вину; попросив вибачення у потерпілих; за місцем проживання та за місцем колишньої роботи характеризується позитивно; на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.
При призначенні ОСОБА_5 покарання, згідно зі статтею 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, яке проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, наявність тяжкого захворювання, а також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке полягало у тому, що обвинувачений добровільно своїми активними діями надавав допомогу органам досудового розслідування в установленні невідомих їм обставин справи, що не заперечувалося сторонами у судовому засіданні.

Водночас, суд дійшов висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення (злочину), не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, який виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого статті 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.
Враховуючи наведені обставини справи та беручи до уваги матеріальне становище обвинуваченого, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді обмеження волі на певний строк, у межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України, за якою він обвинувачується, наближене до мінімальної межі, з позбавленням права керувати транспортними засобами.
При цьому, з метою захисту прав і законних інтересів особи, суспільства і держави, зважаючи на вимоги справедливості і мету правосуддя, враховуючи думку потерпілих, які у вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому поклалися на розсуд суду, беручи до уваги досудову доповідь органу пробації, згідно висновку якої орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства.
Саме таке покарання, на думку суду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, є гуманним, справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Визначене покарання, на думку суду, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).
Цивільний позов потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» та обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно залишити без розгляду, у зв`язку з надходженням відповідних заяв від цивільних позивачів, роз`яснивши їм право на звернення до суду в порядку ЦПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.
Підстав для вирішення питань, пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого, немає у зв`язку з відсутністю таких клопотань сторони обвинувачення та з огляду на положення статей 22,26 КПК України, згідно яких суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.
У порядку частини 2 статті 124 КПК України з обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судових експертизу у загальному розмірі 5 884 грн 20 коп.
Крім того, судом установлено, що ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_8 від 04 листопада 2020 року накладено арешт на автомобіль марки «Москвич», д.н.з. НОМЕР_2 , який було вилучено в ході огляду місця події від 11 вересня 2020 року на автошляху Р-10 «Канів Чигирин Кременчук», на повороті в с. Свидівок Черкаського району Черкаської області /т. 1 а.с. 181-183/.
Також, ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_9 від 16 вересня 2020 року накладено арешт на автомобіль марки «Skoda Fabia», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_10 , що був вилучений в ході огляду місця події від 11 вересня 2020 року на автошляху Р-10 «Канів Чигирин Кременчук», на повороті в с. Свидівок Черкаського району Черкаської області, та передано його на відповідальне зберігання користувачу ОСОБА_5 /т. 1 а.с. 184-185/.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, за клопотанням учасників провадження, вирішує питання про скасування арешту майна.
Враховуючи відсутність заперечень з боку учасників судового провадження, суд вважає за доцільне скасувати арешти за минуванням потреби.
Речові докази слід розподілити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, покладені на нього судом.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Контроль за поведінкою ОСОБА_5 покласти на Черкаський районний відділ № 1 філії Державної установи Центр пробації в Черкаській області.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Цивільний позов ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» та обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення моральної та матеріальної шкоди залишити без розгляду.
Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судових експертиз у загальному розмірі 5 884 (п`ять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_8 від 04 листопада 2020 року, з автомобіля марки «Москвич», д.н.з. НОМЕР_2 , який було вилучено в ході огляду місця події від 11 вересня 2020 року на автошляху Р-10 «Канів Чигирин Кременчук», на повороті в с. Свидівок Черкаського району Черкаської області.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_9 від 16 вересня 2020 року, з автомобіля марки «Skoda Fabia», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_10 , що був вилучений в ході огляду місця події від 11 вересня 2020 року на автошляху Р-10 «Канів Чигирин Кременчук», на повороті в с. Свидівок Черкаського району Черкаської області.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- автомобіль «Москвич», д.н.з. НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити останньому за належністю, звільнивши від зобов`язань за зберігальною розпискою;
- автомобіль «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_5 , - залишити останньому, звільнивши від зобов`язань за зберігальною розпискою.
На вирок може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1