Справа № 761/8265/22
Провадження № 1-кс/761/4654/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на незаконне утримання під вартою, в порядку ст.206 КПК України,

ВСТАНОВИЛА :
11.05.2022 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 206 КПК України, на незаконне затримання особи, та утримання в умовах позбавлення волі.

Подана скарга обґрунтовується тим, що 10 квітня 2022 співробітниками СБУ, був затриманий ОСОБА_3 , і в подальшому поміщений до ІТТ СБУ за адресою: м. Київ, провулок Аскольдів, буд. 3А. Дане затримання, на думку ОСОБА_2 , є незаконним та не відповідає вимогам КПК України. Посилаючись на те, що ОСОБА_3 незаконно утримується проти своєї волі без законних підстав з боку правоохоронних органів в ізоляторі тимчасового тримання СБУ за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушуються його права на свободу та вільне пересування, заявниця ОСОБА_2 просить зобов`язати уповноважених осіб ІТТ СБУ негайно звільнити затриманого 10.04.2022 року ОСОБА_3 , як такого що утримується незаконно без належних правових підстав проти власної волі.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Статтею 3 КПК України передбачено, що саме до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Стаття 206 КПК України встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, які в частині перевірки підстав позбавлення особи свободи реалізуються виключно у передбачений цією статтею спосіб.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Правилами про підсудність забезпечується також рівність усіх громадян перед законом і судом (стаття 24 Конституції України та стаття 10 КПК України).

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини. Зокрема, як порушення вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Європейський суд з прав людини розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (рішення у справі «Фельдман проти України»).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Згідно ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Як вбачається з матеріалів скарги заявниця ОСОБА_2 вважає, що 10.04.2022 року співробітниками СБУ було затримано її чоловіка ОСОБА_3 і, ймовірно, поміщено до ІТТ СБУ за адресою: м. Київ, провулок Аскольдів, буд. 3А.

У відповідь на усний запит заявниці до поліції, останній було повідомлено працівниками поліції, що її чоловік ОСОБА_3 затриманий працівниками СБУ і перебуває у приміщенні ІТТ СБУ за адресою: м. Київ, провулок Аскольдів, буд. 3А.

Разом з тим, місцем розташування установи попереднього ув`язнення Ізолятору тимчасового тримання Служби безпеки України, є адреса: м. Київ, провулок Аскольдів, буд. 3А., що знаходиться у Печерському районі міста Києва, тобто поза межами територіальної юрисдикції слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_3 не утримується в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва, тому у слідчого судді відсутні підстави для вжиття заходів щодо перевірки дотримання органами досудового розслідування вимог законодавства під час затримання або утримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі, затриманого ОСОБА_3 .

У постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2017 року у справі № 5-272кс(15), зазначається, що «особливістю кримінальних процесуальних норм, на відміну від, наприклад, кримінально-правових, є те, що їхні структурні елементи (гіпотеза, диспозиція, санкція) у переважній більшості випадків не зосереджені в одній статті КПК, а окремо викладені законодавцем у різних статтях, іноді навіть розділах, КПК України, а отже, зміст окремої норми може бути виявлено лише шляхом системного тлумачення положень КПК».

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

За таких обставин, слідчий суддя вважає необхідним повернути скаргу заявниці ОСОБА_2 разом із додатками, у зв`язку з її непідсудністю Шевченківського районного суду м. Києва.

Водночас, слід роз`яснити ОСОБА_2 , що із заявами в порядку ст. 206 КПК України вона вправі звертатись до слідчого судді суду, в межах територіальної юрисдикції якого ОСОБА_3 тримається під вартою, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст. ст.206,208,309,372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИЛА :
відмовити у постановленні ухвали про негайну доставку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва.

Матеріали скарги повернути ОСОБА_2 .

Ухвала на підставі ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1