Справа № 405/4084/22
1-в/405/396/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
представника ДУ «Кропивницька ВК №6» - ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в місті Кропивницький клопотання засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, раніше судимого :
1) 07.08.2006 Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в сумі 5 10 гривень.
2) 16.02.2010 Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 187: ст. 69: : ч. 3 ст. 357: ч. 1 ст. 357; ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 27.12.2013 по відбуттю строку покарання.
3) 25.1 1.2015 Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 185: ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду міста Запоріжжя від 24.05.2016 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання термін перебування під вартою з 02.07.2015 по 24.05.2016 з розрахунку один день перебування під вартою за два дні позбавлення волі. Звільнений 20.12.2017 умовно-достроково на невідбутий термін 1 місяць 19 днів
по теперішній справі - 08.10.2020 Чернігівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку день ув`язнення за день позбавлення волі, починаючи з 21.02.2019 по 26.01.2021
про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, -
встановив:
засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі.
Представник ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» в судовому засіданні вирішення клопотання засудженого залишив на розсуд суду, при цьому зазначив, що засуджений ОСОБА_5 характеризується посередньо.
Засуджений в судовому засіданні підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.
Прокурор заперечував проти заміни ОСОБА_5 невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, оскільки поведінка засудженого за весь час відбування покарання не свідчила, що він став на шлях виправлення.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 № 214-Л-22, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі (п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України).
Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.
З матеріалів особової справи вбачається, що вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 08.10.2020 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 04 роки 06 місяців, зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку день ув`язнення за день позбавлення волі, починаючи з 21.02.2019 по 26.01.2021 (а.о.с. 48-51, Т.1 ч.1).
Початок строку покарання 26.01.2021, кінець строку 26.08.2023. На момент розгляду клопотання засуджений відбув 03 роки 06 місяців 04 дні строку покарання, призначеного судом за вчинення кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів. На момент розгляду подання залишилося до відбуття 11 місяців 26 днів.
Відповідно до досліджених в судовому засіданні матеріалів особової справи засудженого за № 214-Л-22 в місцях позбавлення волі ОСОБА_5 перебуває з 25.02.2019, за час перебування у Камяному СІЗО допустив 6 порушень встановленого режиму утримання за що був притягнений до дисциплінарної відповідальності у вигляді доган, стягнення погашені у встановленому законом порядку, заохочень не мав (а.о.с. 18, 46, 65,73,122, 127 Т.1 ч.2),, з 22.03.2021 відбував покарання в ДУ «Оріхівська ВК (№ 88)», за час відбування покарання порушень вимог встановленого порядку відбування покарання не допускав, отримав 2 заохочення, з 16.03.2022 відбуває покарання в ДУ «Кропивницька ВК (№ 6)», за час відбування покарання в установі порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав, заохочень не має, не працевлаштований, стосовно скоєного злочину розкаюється, міру покарання призначену судом вважає справедливою, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості, переважно позитивної, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, завжди має охайний зовнішній вигляд, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи в повному обсязі, до виконання робіт із благоустрою установизалучається згідно ч. 5 ст. 118 КВК України, таким чином відпрацював 18 годин, відповідно до статті 126 Кримінально-виконавчого кодексу України до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне, бере участь у виховних заходах, які проводяться в установі, бере участь у реалізації программ диференційованого виховного впливу «духовне відродження», підтримує зв`язки з рідними шляхом отримання від них посилок, передач, згідно вироку суду має заборгованість з проведення судових експертиз в сумі 2686 гривень 00 копійок, цивільний позов на суму 3890 гривень 50 копійок. виконавчі листи до установи не надходили, на профілактичному обліку установи не перебуває характеризується посередньо (а.п. 9).
Також з особової справи засудженого вбачається, що на засіданні адміністративної комісії Оріхівської ВК (№88) розглядалося питання зміни невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, де ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення, характеризувався негативно (протокол № 21 від 31.05.2021, а.о.с. 164, Т.1 ч.2).
Крім того, з особової справи засудженого вбачається, що 01.03.2022 на засіданні адміністративної комісії Оріхівської ВК (№88) розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення, де ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення.
Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 07.04.2022 відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, як такому, що не довів свого виправлення. Ухвала суду набрала законної сили 15.04.2022 (а.о.с. 68-69, Т.1 ч.1).
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» під час розгляду питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Однак, клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 не містять достатніх відомостей про те, що засуджений протягом всього часу відбування покарання приймає активну участь у суспільному житті в установі виконання покарань та сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, що свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став.
При оцінці поведінки засудженого, суд відмічає, що засуджений за час відбування покарання шість разів порушував встановлений порядок відбування покарання, порушення виражалися у зберіганні заборонених речей, за що даний засуджений отримав догани. Така поведінка засудженого за більший проміжок відбування покарання не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказувала на те, що засуджений став на шлях виправлення.
Суд бере до уваги те, що засуджений протягом строку відбування покарання два рази заохочувався за активну участь в благоустрої установи, однак зміна його поведінки, що було підставою для заохочення, відбувалась після відмови у задоволенні його клопотання про зміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі ( а.о.с. 167, 173 Т.1 ч.2). .
З урахуванням сукупності викладених обставин, суд вважає, що засуджений, який раніше відбував покарання у виді позбавлення волі за умисні тяжкі злочини і до погашення або зняття судимості знову вчинив умисні злочини, за які його було засуджено до позбавлення волі, відбув половину строку покарання, призначеного йому судом, за вчинення умисних злочинів, один з яких відноситься до тяжких злочинів, має позитивні зміни у ставленні до праці та навчання, однак його поведінка, як процес виправлення та перевиховання, не є послідовною та взірцевою.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
За таких обставин, судом не встановлено необхідних та достатніх підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 положень статті 82 КК України, а отже, в задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 376, 537, 539, КПК України, суд
постановив:
в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі відмовити.
Копію ухвали суду направити до Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» для відома та вручення засудженому ОСОБА_5 .
Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_7