Справа № 157/1044/21
Провадження №1-кп/157/35/22
УХВАЛА

20 травня 2022 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000204 від 12 червня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

встановив:

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

В судовому засідання захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи потерпілого ОСОБА_8 , яку просить доручити експертам комунального підприємства «Волинська обласна психіатрична лікарня міста Луцька» для визначення його психічно-емоційного стану в період вчинення щодо нього протиправних дій. Клопотання мотивує тим, що в судовому засіданні 01 лютого 2022 року потерпілий ОСОБА_8 давав суперечливі покази, на питання прокурора та захисника давав відповіді, які є повністю протилежними. Так, потерпілий не зміг однозначно вказати чи знав він раніше обвинувачених, скільки коштів і якими купюрами він мав, де купувалося спиртне. З його ж показів встановлено, що він був у стані алкогольного сп`яніння. А тому, враховуючи, що обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 будується саме на показаннях ОСОБА_8 , є доцільним призначити судово-психіатричну експертизу потерпілого, на вирішення якої поставити такі питання: 1) чи страждав потерпілий ОСОБА_8 під час вчинення щодо нього кримінального правопорушення алкоголізмом або наркоманією, чи перебував він у стані тимчасового розладу психічної діяльності чи у стані сп`яніння? 2) якщо так, то чи міг він на той час усвідомлювати (повною мірою) свої дії та керувати ними, який ступінь його, сп`яніння? 3) чи здатний потерпілий ОСОБА_8 з урахуванням його індивідуально-психологічних і вікових особливостей, стану розумового розвитку та стану сп`яніння, правильно сприймати обставини вчинення щодо нього кримінального правопорушення та давати щодо них правильні показання?

Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_5 підтримали клопотання захисника та просили його задовольнити.

Захисник ОСОБА_7 у підтримання клопотання захисника ОСОБА_6 додав, що на час вчинення протиправних дій щодо ОСОБА_8 останній перебував у стані значного алкогольного сп`яніння, а тому очевидно, що деяких обставин він не пам`ятає, в той час як обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого злочину значною мірою будується саме на показаннях потерпілого. Тому, з метою усунення сумнівів щодо здатності ОСОБА_8 правильно сприймати обставини, які з ним відбувалися, необхідно призначити судово-психіатричну експертизу.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив відносно задоволення заявленого клопотання, оскільки відсутні відомості, які викликають сумнів у правдивості показань потерпілого ОСОБА_8 або ознаки розладів його психіки. Крім того, потерпілий заперечує щодо призначення судової експертизи його психічного стану.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомив, що на обліку лікарів нарколога або психіатра не перебуває, за медичною допомого до лікаря-психіатра ніколи не звертався. В лікувальному закладі знаходився лише раз у житті, коли травмував ноги. Подію нападу на нього обвинуваченими пам`ятає добре та підтримує свої покази дані слідчому та суду. Тому заперечує щодо призначення відносно нього судово-психіатричної експертизи.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає клопотання безпідставним і таким, що до задоволення не підлягає.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 91 Кримінального процесуального кодексу України в кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

За ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Обов`язковими підставами для призначення експертизи, згідно з ч. 2 ст. 242 КПК України, є необхідність у: 1) встановленні причин смерті; 2) встановленні тяжкості та характеру тілесних ушкоджень; 3) визначенні психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності; 4) встановленні віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості; 5) визначенні розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

Згідно з ч. 3 ст. 242 КПК України примусове залучення особи для проведення медичної або психіатричної експертизи здійснюється за ухвалою слідчого судді, суду.

Підстав, за яких судова експертиза проводиться обов`язково, в даному випадку суд не вбачає.

Водночас щодо підстав для проведення судово-психіатричної експертизи, наведених у клопотанні захисника ОСОБА_6 , то слід зазначити, що з досліджених судом документів, показань свідків та потерпілого не встановлено будь-яких ознак, що свідчать про психічні відхилення в ОСОБА_8 , його неадекватну поведінку в конкретній ситуації, порушення розумової діяльності, здатності логічно мислити. Потерпілий під час допиту як слідчим, так і судом правильно розумів поставлені йому питання та давав чіткі відповіді на них. Також у матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про перебування ОСОБА_8 на обліку в лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога, отримання в них медичної допомоги. Відмічені захисником суперечності та неточності в показах потерпілого ОСОБА_8 є предметом оцінки їх судом як доказів у кримінальному провадженні, однак не є підставою для призначення судово-психіатричної експертизи потерпілого.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що правових та фактичних підстав для призначення судово-психіатричної експертизи потерпілого немає, а тому в задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

Керуючись статтями 242, 244, 332, 372 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про призначення судово-психіатричної експертизи потерпілого ОСОБА_8 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1