Справа № 367/6915/19
Номер провадження 1-кп/373/111/22
УХВАЛА

08 квітня 2022 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_7 ,

розглянувши клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000711 від 14.04.2019,

встановив:

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Кримінальне провадження відносно нього перебувало на розгляді Ірпінського міського суду Київської області.

У відповідності до Розпорядження голови Верховного Суду В. Князєва від 06 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальну підсудність справ Ірпінського міського суду змінено на Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

04 квітня 2022 року прокурор ОСОБА_8 звернулася до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Клопотання обгрунтовує тим, що на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були наявні під час обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які не зменшилися, а саме: ризик переховування від суду, незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні шляхом підбурювання, вмовляння або залякування.

Зокрема, можливість переховування від суду обгрунтовує тим, що обвинувачений, будучи зареєстрованим в м.Красний Луч Луганської області, не маючи постійного місця проживання, будучи неодруженим та не маючи стійких соціальних зв`язків, враховуючи його зникнення з місця вчинення злочину, в разі визнання його винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення, усвідомлює невідворотність реального покарання за його вчинення, може намагатися уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання. Обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків, зокрема на свого батька ОСОБА_9 , з метою схиляння до зміни їх показань на свою користь.

До клопотання додано копію обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, копію ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 10 лютого 2022 року, копію паспорта обвинуваченого ОСОБА_5 . Будь-яких інших матеріалів не надано.

Зі змісту клопотання вбачається, що до обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 14 квітня 2019 року застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який продовжено ухвалою суду, в тому числі й від 10 лютого 2022 року. Строк дії запобіжного заходу закінчується 10 квітня 2022 року.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримав з вищезазначених підстав та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 вважає, що клопотання не підлягає до задоволення: після вчинення дій, в яких він обвинувачується, він нікуди не зникав, дочекався поліціянтів; ні на кого не впливав; до затримання проживав по АДРЕСА_1 в гуртожитку, де й просить застосувати до нього домашній арешт. Також зазначив, що не одружений, неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб на утриманні не має, пільг також не має.

Захисник ОСОБА_6 , якого було в зв`язку з неможливістю участі наявного захисника обвинуваченого ОСОБА_10 при розгляді клопотання, залучено через Київський обласний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги, вважає, що клопотання не підлягає до задоволення в зв`язку з відсутністю доказів наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків. Також вважає, що до обвинуваченого можна застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, встановлено наступне.

Частиною 1 статті 194 КПК України визначено обставини, достатність доказів існування яких суд зобов`язаний встановити при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

Крім того, вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, слід перевіряти наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою,

Відповідно до вимог п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків чи потерпілого, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

У судовому засіданні судом не встановлено будь-яких обставин, що вказували б на зменшення ризиків, які існували на час обрання та продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 К України, яке є особливо тяжким злочином, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винним у його вчиненні. Крім того, обвинувачений зареєстрований в м. Красний Луч Луганської області, що є тимчасово окупованою територією, не має іншого постійного місця проживання, не одружений, доказів наявності на його утриманні неповнолітніх дітей чи інших осіб, його працевлаштованості немає, що в сукупності свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків та про можливість ухилення від суду. Можливість проживання по зазначеним ним місця адресам під час відбуття домашнього арешту ( АДРЕСА_1 ) нічим не підтверджено, доказів належності йому цього майна чи дозволу власників на проживання немає

Щодо ризику впливу на свідків, слід зазначити наступне. ЄСПЛ в своєму Рішенні в справі «Летельє проти Франції» (пункт 39) зазначив, що «Суд визнає, що реальна небезпека вчинення тиску на свідків могла таки бути на початку цієї справи, але вважає, що з часом вона значно зменшилася і в решті зникла зовсім». В даному кримінальному провадженні триває судовий розгляд. Зважаючи на підстави передачі даного кримінального провадження на розгляд до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду, з врахуванням необхідності безпосередності дослідження доказів під час судового провадження, в тому числі й допиту свідків, вважаємо, що ризик впливу на них наявний.

Враховуючи роз`яснення, надані Верховним Судом у листі № 2/0/2-22 від 03.03.2022, в тому числі й можливість зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснених судом при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, зважаючи на підстави передачі даного клопотання до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду, відсутність на час його розгляду в розпорядженні суду матеріалів цього кримінального провадження та причини цього, суд вважає, що доводи сторони захисту не спростовують обґрунтованості необхідності та виправданості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не містять відомостей про обставини, які не були враховані під час вирішення питання про обрання та продовження строку його дії під час досудового слідства та судового провадження.

Таким чином, суд вважає, що клопотання містить обставини справи, які б змусили дійти до висновку про актуальність законодавчо визначених підстав для продовження строку тримання особи під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на даній стадії процесу. Обставин, які б давали підстави для зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт, не встановлено.

Відповідно до п.2 ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначається щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст.ст.7, 9, 177, 182, 183, ч. 6 ст. 193, ст.ст.194, 331 КПК України, Законом України «Про правовий режим воєнного стану», суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб, з 08 квітня по 06 червня 2022 року включно, утримуючи його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Управління Державної пенітенціарної служби України.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3