Справа № 203/2321/22
Провадження № 1-кп/0203/643/2022
У Х В А Л А
іменем України

01.09.2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника- ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000658 від 12.05.2022 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185; ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов вищезазначений обвинувальний акт.
27 серпня 2022 року на адресу суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 .
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на 60 днів, посилаючись на те, що останній обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, і розуміючи невідворотніть покарання за вчинені діяння, може вчиняти спроби переховуватись від суду. Крім того він не працює, не має легального джерела доходу, тому може вчинити новий злочин з метою збагачення. На даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України та неможливо до спливу строку тримання його під вартою закінчити судовий розгляд справи, а більш м`який запобіжний захід з урахуванням наведених даних про його особу не забезпечить його належної процесуальної поведінки. Крім того, ОСОБА_5 раніше судимий, в тому числі і за аналогічні корисливі злочини проти власності, в травні 2019 року звільнився з установи відбування покарань. Вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28.12.2021 за ст.391 КК України був засуджений до 1 року позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік. Таким чином, інкриміновані злочині по даному кримінальному проваджені були вчинені обвинуваченим в період відбування іспитового строку. Окрім того, у Ленінському районному суду м.Полтава на даний час перебуває кримінальне провадження за обвинувальним актом №0001043 від 30.10.2021 відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, майнового стану обвинуваченого та обставин даного провадження, вважає за можливе визначення обвинуваченому застави у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на недоведеність зазначених прокурором ризиків. Зазначив, що до слідчого ОСОБА_5 не з`являвся з поважних причин, про що надано довідки, однак у зв`язку з несвоєчасним наданням довідки апеляційний суд обрав йому запобіжний захід у виді тримання під вартою. У разі продовження строку тримання під вВартою ОСОБА_5 просив зменшити суму застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням обставин справи та матеріального становища ОСОБА_5 .
Обвинувачений ОСОБА_5 просив відмовити у продовженні строку тримання під вартою, підтримав думку захисника.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши доводи прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заперечення захисника та обвинуваченого, суд приходить до наступних висновків.
Так, ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 08.07.2022 року ОСОБА_5 було продовжено застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.09.2022 року.
Закінчити судовий розгляд до спливу строку тримання під вартою обвинуваченого є неможливим, оскільки слід допитати свідків, дослідити документи, допитати обвинуваченого, провести судові дебати та постановити остаточне рішення у справі.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Оцінюючи обґрунтування сторони обвинувачення на підтвердження продовження існування наведених ризиків, суд приходить до висновку, що врахований при застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик можливих спроб останнього вчинити інше кримінальне правопорушення, не зменшився на час розгляду питання доцільності продовження тримання останнього під вартою, і продовжує існувати, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ч.4 ст.185, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років.
Поряд із цим, судом враховуються дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який офіційно не працевлаштований і не має постійного джерела доходу, тимчасово проживає у м. Дніпро, є внутрішньо переміщеною особою.
А отже, наведені дані про особу обвинуваченого вказують на існування ризику можливих спроб ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення, ступень якого є досить високою.
Таким чином, суд погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає наявність продовження існування цих ризиків доведеними у повній мірі.
В той же час, з урахуванням сукупності встановлених обставин, зокрема, наявності обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих правопорушень, тяжкості покарання, що загрожує останньому, у разі визнання його винуватим, суд приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризику, передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд не знаходить підстав для скасування або зміни застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому зважаючи на те, що строк дії попередньої ухвали про тримання під вартою закінчується 05 вересня 2022 року, вважає за доцільне продовжити тримання останнього під вартою строком на 60 днів.
Даних про те, що за станом здоров`я ОСОБА_5 не може перебувати в умовах слідчого ізолятора, суду не надано.
Оцінку дослідженим доказам та висновок щодо доведеності вини обвинуваченого буде судом наданий при постановленні остаточного рішення у справі.
За таких обставин клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів підлягає задоволенню.
Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до восьмидесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у відповідності до абз. 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік».
Визначаючи згідно з ст. ст. 183 ч. 3, 194 КПК України розмір застави, суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, тому приходить до висновку про визначення застави у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 173 670,00 грн., належним чином забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Підстави для зменшення суми застави, визначеної ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27.06.2022 року, відсутні, тому клопотання захисника є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331, 372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_7 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Державній установі "Дніпровська установа виконання покарань (№4) на 60 днів, до 30 жовтня 2022 року включно, з визначенням застави у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 173 670 (сто сімдесят три тисячі шістсот сімдесят) гривень.
Строк дії даної ухвали в частині продовження строку тримання обвинуваченого під вартою - до 30 жовтня 2022 року включно.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути звільнений під заставу у розмірі 173 670 (сто сімдесят три тисячі шістсот сімдесят) гривень, тобто 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з часу підтвердження внесення цієї суми на рахунок №UA0017442, отримувач ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, код отримувача (ЄДРПОУ) 26239738, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код 820172.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, які він у разі внесення визначеної суми застави, зобов`язаний буде виконувати, а саме: прибувати за кожною вимогою на визначений час до суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання або роботи, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт чи паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, у разі невиконання яких судом буде вирішено питання про звернення застави у дохід держави.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зменшення розміру застави ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена лише в частині продовження строку тримання під вартою безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення, а обвинуваченим - з дня вручення йому копії ухвали, в інший частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - ОСОБА_1