Справа № 404/1018/22
Номер провадження 1-кс/404/489/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 скаржника ОСОБА_4 , розглянувши в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого третього відділу ТУ ДБР у місті Миколаєві про закриття кримінального провадження 0000114 за ч. 2 ст. 365 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 подала до Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу з вимогою про скасування постанови слідчого третього відділу ТУ ДБР у місті Миколаєві від 14 грудня 2021 року з приводу закриття кримінального провадження 0000114 за ч. 2 ст. 365 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 скаргу підтримала. В обґрунтування зазначила про незаконність винесеної слідчим постанови, оскільки: не призначена і не проводилась судово-медична експертиза для визначення ступеню тяжкості завданих ОСОБА_4 тілесних ушкоджень; слідчий не отримав тимчасовий доступ до можливих відео файлів розслідуваної події; поверхово опитав очевидців; не усунув розбіжності між показами свідків.

Прокурор і слідчий не з`явились, матеріали кримінального провадження не надали.

Обставини події:

05 березня 2020 року, приблизно о 13 годині працівники Національної поліції ймовірно порушили цілісність дверей до вбиральні Олександрівського районного суду Кіровоградської області, де знаходилась ОСОБА_4 , при цьому їй міг бути завданий фізичний біль або вона могла отримати тілесні ушкодження.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_4 повідомила, що 05 березня 2020 року, в денний час вона перебувала в приміщенні Олександрівського районного суду Кіровоградської області, де їй стало погано і вона зачинилась у вбиральні, але працівник поліції ОСОБА_5 разом з іншими поліцейськими ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вибили двері, силоміць витягнули її з туалету, від чого вона зазнала фізичного болю та їй заподіяли тілесні ушкодження.

Допитані в якості свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 повідомили, що 05 березня 2020 року, в денний час ОСОБА_4 знаходилась в приміщенні Олександрівського районного суду Кіровоградської області. ОСОБА_4 усім повідомила, що їй зле, вона зачинилась у вбиральні, але працівники поліції порушили цілісність дверей, після чого ОСОБА_4 залишила приміщення суду.

Проведений тимчасовий доступ до документів з медичного закладу став безрезультатним через те, що ОСОБА_4 особисто зберігає власну медичну документацію.

По вказаним обставинам було проведено досудове розслідування за результатами якого 14 грудня 2021 року, слідчий третього відділу ТУ ДБР у місті Миколаєві виніс постанову про закриття кримінального провадження 0000114 за ч. 2 ст. 365 КК України. Справу закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Згідно п. 4 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я.

Взято до уваги, що ОСОБА_4 тривалий час перебувала у вбиральні суду за зачиненими дверима. Крім того ОСОБА_4 є особою похилого віку, пенсіонером, інвалідом, хворіє під час зазначеної події скаржилась на стан здоровя у зв`язку з цим нею була викликана бригада швидкої медичної допомоги.

Сукупність перерахованих чинників зобов`язували працівників Національної поліції порушити цілісність дверей вбиральні з метою рятування звідти ОСОБА_4 яка тривалий час виявляла реальні ознаки перебування в безпорадному стані або стані, небезпечному для її життя чи здоровя.

Завдяки ефективним діям працівників Національної поліції, відвідувач суду ОСОБА_4 отримала своєчасний доступ для отримання нею медичної допомоги.

Обставиною, що виключає кримінальну протиправність діяння є крайня необхідність. Згідно ч. 1 ст. 39 КК України, не є кримінальним правопорушенням заподіяння шкоди правоохоронюваним інтересам у стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожує особі чи охоронюваним законом правам цієї людини або інших осіб, а також суспільним інтересам чи інтересам держави, якщо цю небезпеку в даній обстановці не можна було усунути іншими засобами і якщо при цьому не було допущено перевищення меж крайньої необхідності. Перевищенням меж крайньої необхідності є умисне заподіяння шкоди правоохоронюваним інтересам, якщо така шкода є більш значною, ніж відвернена шкода.

Відповідно ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Не виключається, що при проведенні рятувальних дій ОСОБА_4 їй міг бути ненавмисно завданий фізичний біль чи подряпини. Завдяки цьому усунули загрозу її життю та здоровю. Ймовірне ненавмисне заподіяння подряпин не є перевищенням меж крайньої необхідності, оскільки відвернена шкода життю та здоровю ОСОБА_4 є більш значною.

Диспозиція ч. 2 ст. 365 КК України передбачає настання кримінальної відповідальності за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб, та супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.

Працівники поліції виконали свій службовий обов`язок і врятували життя та здоровя ОСОБА_4 . У цьому випадку дії працівників правоохоронного органу та ОСОБА_5 не перевищували меж наданих їм прав та повноважень, тобто в їх діях відсутня обов`язкова складова, - об`єктивна сторона злочину передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Суб`єктивна сторона ч. 2 ст. 365 КК України характеризується прямим умислом.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 КК України, прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Під час порушення цілісності дверей, ОСОБА_5 та інші працівники правоохоронного органу не бажали завдати біль чи тілесні ушкодження, тому в діях ОСОБА_5 та працівників правоохоронного органу відсутній прямий умисел і відсутня субєктивна сторона злочину передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення. На підставі ч. 3 названої статті, постанова приймається слідчим, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення здійснюється, коли встановлено, що подія, з приводу якої внесені відомості до ЄРДР відбулася, була результатом вчиненого особою діяння, яка сама по собі не є кримінальним правопорушенням, оскільки відсутній хоча б один із елементів складу злочину, або наявні обставини, які виключають злочинність діяння.

Перевіривши повноту проведеного досудового розслідування обґрунтовано вважаю, що слідчий зібрав всі матеріали, та на підставі повного правового аналізу, прийняв правильне процесуальне рішення про закриття кримінального провадження, оскільки відсутність одного з елементів складу злочину, виключає злочинність діяння. Таким чином не існує законних правових підстав продовжувати досудове розслідування у цьому провадженні.

Оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження в цілому відповідає вимогам ст. 110 КПК України. Зокрема, в ній зазначені зміст обставин, які є підставами для прийняття такого процесуального рішення, мотиви її прийняття та їх обґрунтування (п. 2 ч. 5 ст. 10 КПК).

Слідчий дотримався положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України про обов`язок доказування обставин, які є підставою для закриття кримінального провадження. Слідчий визначив обсяг слідчий дій, необхідних для цього. Винесена слідчим постанова ґрунтується на вимогах закону, належно зібраних та допустимих доказах, які не спростовуються обставинами, викладеними в поданій скарзі.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження, відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Таким чином, слідчий правомірно визначив перелік слідчих дій, проведення яких забезпечило з`ясування відсутності складу злочину. При цьому останній правильно вчинив, обмежившись проведенням допитів, без проведення додаткових допитів свідків та проведення між ними одночасних допитів.

Слідчий закрив кримінальне провадження без висновку судово-медичної експертизи, оскільки можливий біль чи подряпини є шкодою меншою ніж врятоване життя та здоровя людини. Таким чином питання права пов`язане з порівняльним аналізом ступеня небезпеки для життя та небезпеки заподіяння подряпин не входять до компетенції судового експерта, тому слідчий законно закрив провадження, оскільки відсутня потреба у проведенні судово-медичної експертизи.

Від часу події що розслідується минуло три роки, внаслідок цього з об`єктивних причин відео файли не збереглись, тому їх не вилучали. Наявність чи відсутність відеозапису не впливає на результат розслідування, оскільки дійсні обставини правомірно встановили шляхом проведення допиту очевидців.

Сумнів скаржника про поверховість змісту допиту свідків є непідтвердженим суб`єктивним припущенням, тому до уваги не приймається. Зазначене словосполучення має узагальнену характеристику, суперечить ст. 6 Конвенції, зокрема принципу юридичної визначеності, коли скаржник не вказав на чітку цитату з протоколу допиту свідка і не зазначив про наявну розбіжність з показами іншого очевидця.

Не має значення мета дії ОСОБА_5 який спочатку намагався скласти стосовно ОСОБА_4 протокол про адміністративне правопорушення, але через зміну обстановки був зобов`язаний рятувати ОСОБА_4 , у зв`язку із цим правомірно пошкодив цілісність дверей.

На виконання положень ст. 36 та 40 КПК України, слідчий з прокурором є процесуально незалежними і на власний розсуд забезпечують організацію проведення ефективного досудового розслідування. Ухвали слідчих суддів по вказаному кримінальному провадженню не мають для представників сторони обвинувачення зобов`язуючого чи приюдиційного характеру.

За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути постановлена ухвала про відмову у задоволенні скарги (п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України).

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого третього відділу ТУ ДБР у місті Миколаєві від 14 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження 0000114 за ч. 2 ст. 365 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1