Ухвала
Іменем України
18 липня 2022року

м. Київ
справа № 670/658/17
провадження № 51-2028ск 22
Верховний Суд у складі колегії суддів першої палати Касаційного кримінального суду:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 20 квітня 2022 року щодо неї,

встановив:

Вироком Ярмолинецького районного суду від 19 квітня 2021 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватою та засуджено за частиною 2 статті 309 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 4 місяці.
На підставі статті 75 КК ОСОБА_4 звільнено від призначеного покарання та встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК.
За частиною 1 статті 310 КК призначено покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. На підставі частини 1 статті 49, частини 5 статті 74 КК ОСОБА_4 звільнено від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 20 квітня 2022 року вирок Ярмолинецького районного суду від 19 квітня 2021 року щодо ОСОБА_4 скасовано в частині визнання ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 309 КК. Провадження у справі закрито на підставі пункту 3 частини 1 статті 284 КПК у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення її винуватості.
За частиною 1 статті 310 КК призначено покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. На підставі частини 1 статті 49, частини 5 статті 74 КК ОСОБА_4 звільнено від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.
У касаційній скарзі засуджена просить скасувати ухвалу апеляційного суду.
Перевіривши касаційну скаргу засудженої на відповідність вимогам статті 427 кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджена не погоджується з постановленими у кримінальному провадженні судовими рішеннями.
Відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК України у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК України, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК України.
Однак, вказаних вимог кримінального процесуального закону засуджена не дотрималася.
Так, відповідно до частини 1 статті 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Як убачається зі змісту касаційної скарги засуджена фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами першої та апеляційної інстанцій, тобто посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно зі статтею 438 КПК не є предметом перевірки у касаційному порядку.
Тобто, засуджена не звернула уваги на те, що відповідно до статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є :
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Однак, зміст касаційної скарги засудженої зводиться до вільних показань у кримінальному провадженні, щодо її невинуватості, фальсифікації доказів у кримінальному провадженні та суперечностей, які допустив апеляційний суд під час постановлення рішення.
Крім того, засуджена, вказуючи на незаконність вироку суду, не звернула уваги на те, що її прохальна частина касаційної скарги містить вимогу лише про скасування ухвали апеляційного суду.
Тобто, відповідно до змісту статті 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
- залишити судове рішення без змін, а касаційну скаргу без задоволення;
- скасувати судове рішення та призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження,
- змінити судове рішення.
Таким чином, недодержання засудженою вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення її касаційної скарги без руху.
Враховуючи наведене та керуючись статтею 5, частиною 1 статті 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 20 квітня 2022 року залишити без руху, надавши п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3