Справа № 496/2826/18
Провадження № 1-кп/496/201/22
У Х В А Л А
07 квітня 2022 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:
Судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області обвинувальний акт та клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням: ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Біляївського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
В підготовчому судовому засіданні прокурором до суду було подано клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В підготовчому судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав, просив його задовольнити, так як ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Посилається на наявність ризиків, встановлених в порядку п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, а саме передбачених п.п. 1, 5 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі постановлення обвинувального акту, а також відсутність міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, гідної репутації, а також враховуючи характер вчиненого злочину, який інкримінується ОСОБА_4 , є підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, до обвинуваченого було застосовано привід, однак співробітники поліції, за його адресою проживання обвинуваченого не виявили.
Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання, оскільки про дату та час попередніх судових засідань він не знав, зобов`язується з`являтись на виклик до суду.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначаючи, що обвинувачений зобов`язується виконувати приписи суду, тому вважає за доцільне призначити запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.
Потерпілого викликати у підготовче судове засідання не вдалось, оскільки ОСОБА_4 перебував у розшуку та в короткий термін був доставлений до зали суду, що позбавило суд здійснити виклик потерпілого.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали, що додані до клопотання, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доцільність обрання перебування під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.
Так, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
Стаття 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 р. "Про взяття під варту до суду" зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.
Відмовляючи у застосуванні відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, суд виходить з того, що санкція статті за якою він обвинувачується передбачає покарання від 4 до 6 років позбавлення волі, що на думку суду є важливим аргументом, вважати, що він може переховуватись від правосуддя, крім того до обвинуваченого було застосовано привід та розшук, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, тому враховуючи сукупність зазначених прокурором ризиків та аргументів, які на даний час не відпали, суд вважає клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Приймаючи до уваги принцип презумпції невинуватості, правил поваги свободи особи, вік, стан здоров`я обвинуваченого, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачуються у скоєнні тяжкого злочину, раніше судимий, незважаючи на те, що обвинувачений зареєстрований у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку, про необхідність відступу від правил поваги свободи особи та вважає необхідним обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки зазначені фактори виправдовують тримання даної особи під вартою.
Керуючись ст. ст. 23, 177, 178, 184, 314-315, 376, 395 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме з 07.04.2022 року до 06.06.2022 року, включно.
Утримання обвинуваченого проводити в ДУ «Одеській слідчий ізолятор».
Копію ухвали направити обвинуваченому, прокурору та уповноваженій службовій особі - начальнику ДУ «Одеській слідчий ізолятор».
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена в частинні обрання запобіжного заходу безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 08.04.2022 року о 10:30 годині.

Суддя ОСОБА_1