Справа № 128/2931/21
УХВАЛА

21 квітня 2022 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: захисника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці клопотання захисника ОСОБА_3 про відвід судді Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_4 від розгляду заяви лікаря-психіатра ОСОБА_5 від 18.10.2021 про продовження примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом відносно ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

13.04.2022 до провадження Вінницького районного суду Вінницької області надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду заяви лікаря-психіатра ОСОБА_5 від 18.10.2021 про продовження примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом відносно ОСОБА_6 .

Подане клопотання захисником обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 перебуває на лікуванні в КНП « ВОПЛ № 2» відповідно до ухвали Могилів-Подільського району Вінницької області від 20.09.2016 про застосування до неї примусових заходів медичного характеру у виді примусового лікування за вчинення суспільно- небезпечного діяння , передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Згідно висновку КЛП № 60 від 18.10.2021 ОСОБА_6 за своїм психічним станом у теперішній час становить суспільну небезпеку, тому потребує подальшого продовження примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги у відділенні з посиленим наглядом.

Вважає, що зазначений висновок викликає сумнів в його правильності та об`єктивності з наступних підстав.

Вказує, що ОСОБА_6 перебуває на примусовому лікуванні у відділенні з посиленим наглядом в ВОПЛ № 2 (зараз ВОКПНЛ ім. акад. Ющенко з 11.10.2016 згідно висновку ВОПНЛ ім. акад. Ющенко від 21.04.2016. На теперішній час вона перебуває у цій же лікарні і лікарі цієї ж самої лікарні робили висновок стосовно необхідності продовження ОСОБА_6 примусового лікування в умовах посиленого нагляду. 04.03.2022 ОСОБА_6 була проведена повторна комісія лікарів- психіатрів №11 висновок якої аналогічний попередньому. Висновок зроблений тими ж самими лікарями тієї ж самої медичної установи. Обидва висновки в неї викликають сумніви в їх правильності і об`єктивності, оскільки за 6 років перебування і примусового лікування у спеціальному психіатричному закладі стан ОСОБА_6 не змінився і позитивна динаміка її психічного стану відсутня, що свідчить про те, що ОСОБА_6 не надають необхідну психіатричну допомогу та лікування, або зазначені висновки не відповідають дійсному психічному стану ОСОБА_6 . Ця обставина підлягає з`ясуванню та дослідженню в судовому засіданні. У зв`язку з чим з нею було заявлене суду клопотання про проведення амбулаторної судово- психіатричної експертизи. Однак ухвалою суду від 11.04.2022 у задоволенні клопотання було відмовлено з тих підстав, що висновок комісії лікарів-психіатрів відповідає вимогам КПК України та інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень. Однак вона вважає зазначити, що висновок комісії лікарів не є висновком експертизи ані експертним дослідженням.

Зазначає, що також в ході судового розгляду нею було заявлене суду усне клопотання про виклик в судове засідання в якості спеціаліста експерта лікаря- психіатра ОСОБА_7 для надання роз`яснень по висновкам лікарів-психіатрів, та необхідності подальшого примусового лікування ОСОБА_6 саме в умовах посиленого нагляду, однак, суд знову відмовив у задоволені її клопотання, чим допустив неповноту судового розгляду. Крім того, в ході судового розгляду вона заявляла клопотання про виклик та допит в якості свідка батька ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , однак суд відмовив їй в задоволенні і цього клопотання, чим допустив також неповноту судового розгляду.

Вважає, що зазначені обставини викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_4 , а тому просить відвести суддю ОСОБА_4 від подальшого розгляду заяви та передати справу на розгляд іншому судді.

21.04.2022 в судовому засіданні ОСОБА_3 подане клопотання про відвід підтримала у повному обсязі з підстав зазначених у ньому, просила його задовольнити та надала аналогійні пояснення викладанні в клопотанні.

Прокурор подав заяву про проведення розгляду заяву про відвід судді у його відсутності, просив відмовити у її задоволенні.

Головуюча суддя ОСОБА_4 не забажала надавати суду пояснення з приводу даного клопотання.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 щодо клопотання, оглянувши матеріали заяви лікаря-психіатра ОСОБА_5 від 18.10.2021 про продовження примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом відносно ОСОБА_6 , суд дійшов висновку, що клопотання захисника про відвід судді є необґрунтованим та таким, що підлягає відмові у задоволені виходячи з такого.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст. 21 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Відповідно до ст. 75 КПК України, законом передбачено вичерпний перелік обставин, які виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Так положеннями ч.1 ст.75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичом чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести обставини, які викликають в неї сумнів в неупередженості судді, який розглядає справу по суті. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, дефініція «незалежний суд» означає насамперед «незалежний від виконавчої влади і сторін у справі».

Також відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

Таким чином, об`єктивність розгляду справи, а отже вирішення її на основі суворого додержання законності забезпечується її розглядом суддею, щодо якого відсутні сумніви, в тому числі у стороннього спостерігача, в його неупередженості та безсторонності.

Відповідно до пункту 67 рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко та Мартиненко проти України» особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

При вирішенні, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії»).

Згідно зі ст. 5 Кодексу суддівської етики, незалежність судді під час здійснення правосуддя є передумовою дії принципу верховенства права та невід`ємною складовою справедливого суду.

Оглянувши з матеріали заяви, зокрема, клопотання ( заяви) захисника та процесуальні рішення судді, суд дійшов висновку , що доводи захисника ОСОБА_3 , на які вона посилається в клопотанні про відвід судді ОСОБА_4 , зводяться до незгоди із процесуальними рішеннями судді ОСОБА_4 , що були прийняті в процесі розгляду заяви лікаря-психіатра ОСОБА_5 від 18.10.2021 про продовження примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом відносно ОСОБА_6 та сумнівів заявника в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_4 . При цьому, суд звертає увагу на те, що в розумінні кримінального процесуального закону незгода сторони судового провадження з процесуальними діями чи процесуальним рішенням суду в рамках відповідного судового провадження, не може слугувати підставою для висновку про наявність підстав для відводу цього судді від розгляду даного провадження.

У відповідності до положень статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Тобто, захисник не позбавлена можливості у даній справі доводити свою позицію засобами, передбаченими КПК України, зокрема, заявляти суду клопотання повторно, а у разі не згоди з прийнятим суддею кінцевим процесуальним рішенням, - не позбавлена права на його апеляційне оскарження.

Разом з цим, законодавець висуває певні вимоги для подачі заяви про відвід, дотримання яких є необхідними, та гарантує усунення можливого зловживання права на відвід.

Суд звертає увагу, що вирішальне значення при цьому має необхідність встановлення, що такі сумніви об`єктивно обґрунтовані. Сумнів у неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та відповідно зміну його складу.

Жодного доказу вчинення суддею дій, які свідчать про її необ`єктивність та неупередженість, суду не надано, як і не надано доказів прихильності чи упередження судді у даній справі, що може впливати або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.

Обставин, що суддя ОСОБА_4 особисто, її близькі родичі чи члени її сім`ї заінтересовані в результатах провадження та наявності інших обставин, які викликають чи можуть викликати обґрунтований сумнів у її необ`єктивності та неупередженості під час розгляду даної справи, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зазначені доводи захисником ОСОБА_3 ґрунтуються лише на її суб`єктивних припущеннях, які не підтверджені в суді об`єктивними доказами, які би свідчили про упередженість судді ОСОБА_4 при розгляді даної заяви, у зв`язку з чим заява про відвід судді підлягає відмові у задоволені.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про відвід судді Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_4 -відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повна ухвала суду проголошена 25.04.2022 о 12.40 год.

Суддя ОСОБА_9