НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/1652/22
Провадження № 1-кп/0182/799/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.04.2022 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі в режимі відео конференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 березня 2022 року за №0000324 стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівка, Нікопольського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, має на утримані малолітню доньку 2018 р.н., військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 за призовом під час мобілізації, водій другої роти першого взводу, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 410 КК України,
з участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді водія другої роти першого взводу у військовому званні солдата, діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення за рахунок держави в особі Міністерства оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби. Збройних Сил України, ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551 - XIV від 24.03.1999 року, ст. 178 Цивільного кодексу України, п.п. 1 - 4, 9, 15 «Положення по дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, додатку №1, затвердженого п.1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», п.п. 2.3.2, 2.6, 8.1, 8.3, 8.8, 8.9, 12.1, 12.2, 12.17 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 21.08.1998 №622, ст.ст. 1, 3, 7 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Сил України», затвердженого Законом України №1075-XIV від 21.09.1999 року, ч. 1 ст. 22 Закону України «Про основи національного спротиву» затвердженого Законом України № 1702-ІХ від 16.07.2021 року. 08.03.2022 близько 07 год. 00 хв. перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 привласнив ввірене для службового користування військове майно - особисту зброю - автомат «АК-74» серійний номер № НОМЕР_2 , яке належить військовій частині НОМЕР_1 та виніс за межі території вказаної військової частини, з метою його подальшого збуту цивільній особі. При цьому, згідно висновку судової експертизи зброї № СЕ-19/104-22/17/3- 25жБЛ від 30.03.2022, наданий на дослідження предмет, який збув ОСОБА_3 є вогнепальною зброєю, а саме 5,45 мм автоматом конструкції Калашникова (АК-74), № НОМЕР_2 , 1982 року випуску, виробництва СРСР до стрільби придатний та виготовлений промисловим способом.

Умисні дії ОСОБА_3 мають правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 410 КК України привласнення військовослужбовцем зброї, вчинене в умовах воєнного стану.
Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду визнав свою провину повністю, але повідомив, що вчинив злочин під впливом з боку ОСОБА_6 , який є мешканцем мікрорайону, на якому він проживає з яким він знайомий понад 10 років, і який в 2016 році «підставив» його, перевозячи гранати у нього в автомобілі. Після чого, коли їх зупинили співробітники поліції, ОСОБА_7 «вирішив» ніби то питання щодо не притягнення, особисто його ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності, але ОСОБА_9 залишився у нього в боргу. Весь цей час він передавав гроші хлопцям від ОСОБА_6 і останній, дізнавшись, що він отримав автомат, запропонував йому передати цей автомат і забути про борг. Так, з 26.02.2022р. він зарахований до складу військової частини, оскільки є учасником АТО і особисто отримав автомат АК-74. 07.03.2022р. йому зателефонував ОСОБА_7 і попередив, що якщо завтра не буде автомата «я тобі спалю хату». ОСОБА_10 було відомо про наявність у нього автомата, оскільки він особисто перевіряв автомобіль ОСОБА_6 на блокпосту, тримаючи автомат в руках. Стверджує, що він хвилювався за своїх близьких, малолітню доньку, батьків, бо батько є інвалідом війни і тому, щоб убезпечити своїх рідних, він погодився на вимоги ОСОБА_6 і домовився про зустріч в районі АТБ по АДРЕСА_2 . 08.03.2022р. ОСОБА_7 під`їхав на чорному автомобілі, куди він сів, і де передав останньому автомат, а той віддав йому 10 тис. гривень, ще 5 тис. гривень перерахувала на картку дівчина ОСОБА_6 і також він придбав у ОСОБА_6 мобільний телефон для своєї доньки як подарунок. ОСОБА_7 навіть пропонував йому сліп-пакет з метамфетаміном, але він відмовився особисто вживати і передав його іншій особі. Після чого, його довезли додому, т.я. у нього був вільний час. Стверджує, що після того, що трапилося, він самостійно з`явився до військової частини, не переховувався, його затримали і він розповів про вчинений злочин. Пояснення надані попередньо під час службового розслідування не відповідають фактичним обставинам, оскільки ці пояснення писав не він, а хтось із членів комісії, які виклали обставини на власний розсуд. Під час досудового розслідування він в присутності захисника зазначив саме ті обставини передачі автомата ОСОБА_10 , які відповідають дійсності. Просив врахувати ту обставину, що він сам утримує і виховую малолітню доньку 2018 р.н., оскільки дружина покинула його і дитину і створила іншу сім`ю, хоча вони з нею офіційно шлюб не розірвали. Він є учасником АТО з 2016 року (з 18 років), учасник бойових дій, отримав травму і почав з тих пір заїкатися. Крім того, його батько, з яким він і його малолітня дитина проживають однією родиною, також є учасником бойових дій, внаслідок чого отримав захворювання, пов`язані із захистом Батьківщини, у зв`язку з чим визнаний інвалідом війни.
Допитана в судовому засіданні, за клопотанням сторони захисту, мати обвинуваченого ОСОБА_11 , суду повідомила, що їй невідомі випадки вживання її сином наркотичних речовин. Син з 18 років разом з батьком були учасниками АТО і отримала травми. Його дружина залишила доньку 2018р і онучка проживає з ними і з обвинуваченим і перебуває на утриманні останнього. Особисто в її присутності до них додому приходи ОСОБА_12 з хлопцями, який називає себе «смотрящим от ОСОБА_6 » і який постійно погрожував сину і мав до нього якість претензії. Син їй не розповідав про суть конфлікту і просив не звертатися до поліції з метою подальшої безпеки. Але вона зверталася до поліції самостійно в 2020 році і в 2021 році, оскільки їм навіть спалили автомобіль у дворі, а у них велика родина і 4 онуків. Двічі викликала наряд ДПС. При цьому особисто вона не знайома з ОСОБА_13 і не знає чи приїздив він особисто до них додому і чи погрожував її сину особисто. Після того що сталося, син повідомив їй, що зробив він це заради безпеки родини.
За згодою сторін кримінального провадження, судом безпосередньо досліджені письмові матеріали кримінального провадження, законність і допустимість яких сторонами кримінального провадження не оспорюється.
Так, відповідно до витягу з наказу№6 від 26.02.2022 р. ОСОБА_3 ,20.03.1998 зараховано до особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаду водія другої роти першого взводу (а.п.8-9). Згідно наказу першого заступника командира в/ч НОМЕР_1 №16 від 11.03.2022 доручено провести службове розслідування за фактом втрати солдатом ОСОБА_3 табельної зброї АК 74 № НОМЕР_2 (а.п.9). Згідно відомості №5 солдат ОСОБА_3 отримав АК 74 з 4 магазинами до нього 26.02.2022 р., відомості про повернення зброї відсутні. (а.п.10). Згідно протоколу огляду від 12.03.2022 р. в період часу з 16.35 год. до 16.55 год. проведено огляд квитанції «Монобанк» №5СК3-4А17-9Т2А-9КНА від 08.03.2022 р., згідно якої гр. ОСОБА_14 здійснила перерахування коштів на картку «Ощадбанку№ НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 на суму 5000 грн.. (а.п.37-38). Відповідно до протоколу огляду місця події від 12.03.2022 р., проведеного в період часу з 16.24 год. до 16.52 год., в районі виїзду з м. Нікополь в напрямку с. Камянське, біля автозаправки «ОККО», поруч з якою розташований бігборд, біля бетонної основи якого виявлено та вилучено предмет замотаний у простирадло, зовні схожий на автомат АК 74 (а.п.96-99). Згідно висновку експерта №СЕ-19/104-22/17/3-25жБЛ наданий на дослідження предмет є вогнепальною зброєю, а саме 5,45 мм автоматом конструкції Калашникова (АК-74) №2210853, 1982 р.в., виробництва СРСР (а.п.105-109). Згідно довідки наданої Військовою частиною А7223 від 07.04.2022 №38/80, солдат ОСОБА_3 , надав для перерахування грошового забезпечення та інших виплат пов`язаних з проходженням військової служби картку «АТ «Держаний ощадний банк України» № НОМЕР_4 на яку були перераховані кошти з карти гр. ОСОБА_14 (а.п.116).
Згідно протоколу слідчого експерименту від 14.04.2022 р., проведеного в період часу з 11.49 год. до 11.57 год. за участю підозрюваного ОСОБА_15 в присутності захисника ОСОБА_5 , останній вказав, що 08.03.2022 р. він знаходився по вул. Добролюбова в м. Нікополі, де зустрів знайомого ОСОБА_6 , якому продав автомат АК 74 за 20000 грн., номер автомату повний не пам`ятає, але останні дві цифри були 53, вказаний автомат йому надали у користування 26.02.2022 у районному ВК. При цьому розрахувався з ним ОСОБА_16 10000 грн. готівкою, 5 тис. гривень, йому перевела на картку подруга ОСОБА_6 , а в рахунок останніх 5 тис. гривень він придбав мобільний телефон «Самсунг А21» у ОСОБА_6 (а.п.118 -122 з відеозаписом).
Аналізуючи досліджені безпосередньо судом докази, з точки зору їх допустимості, законності, належності, вважаю, що вони є достатніми для встановлення вини обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому злочині. Дії обвинуваченого мають правильну правову кваліфікацію за ч.4 ст. 410 КК України як привласнення військовослужбовцем зброї, вчинене в умовах воєнного стану.
Призначаючи покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким злочином, вчиненим військовослужбовцем під час дії воєнного стану в Україні, але вчинення якого фактично не потягло настання негативних наслідків. Враховуючи позицію прокурора і доводи сторони захисту, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає за можливе призначити більш м`яке покарання, ніж передбачено санкцією ч. 4 ст. 410 КК України. Оскільки відповідно до вимог ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті.
З урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, який є учасником бойових дій з 2016 року, тобто з 18 річного віку, має на своєму утриманні малолітню доньку 2018 р.н., яку виховує самостійно, вперше притягається до кримінальної відповідальності, задовільно характеризується за місцем постійного проживання, де мешкає разом з матір`ю і батьком, який є інвалідом війни, внаслідок участі в АТО, а також беручи до уваги поведінку обвинуваченого, який був мобілізований з 26.02.2022 року, не ухилявся від призову на службу, не переховувався після вчинення злочину, визнав обставини інкримінованого злочину, давав правдиві покази, які викрили особу, що придбала у нього автомат, внаслідок чого зброя повернута до військової частини, тобто фактично усунені негативні наслідки вчиненого ним злочину. Крім того, заслуговують на увагу покази обвинуваченого, що злочин вчинено ним під тиском з боку третьої особи, з якою у нього був конфлікт і яка погрожувала його родині і йому безпосередньо.
На думку суду, викладені обставини є пом`якшуючими і істотно знижують ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим злочину.
Суд враховує як обставини, що пом`якшують покарання - з`явлення із зізнанням, щире каяття обвинуваченого, який добровільно з`явився до відділу поліції, повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, сприяв органам слідства у викритті вчиненого ним злочину, зазначивши обставини та особу якій збув привласнений автомат.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, які складають 1029,72 гривень.
Керуючись ст. 69 КК України, ст.ст. 370, 371, 374, 376 КПК України, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на сім років.
Строк покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_3 відповідно до протоколу, тобто з 17 години 50 хвилин 12 березня 2022 року.
Запобіжний захід, обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 1029,72 (одна тисяча двадцять дев`ять) гривень.
Речові докази: автомат АК-74 № НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання військовій частині НОМЕР_1 залишити в користуванні військової частини.
квитанцію «Монобанк» №5СК3-4А17-9Т2А-9КНА, яка зберігається в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення рішення судом апеляційної інстанції.
Негайно після проголошення вироку, його копію направити начальнику ДУВП (4) для вручення обвинуваченому ОСОБА_3 і направити прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1