Справа № 128/2475/21
ВИРОК
Іменем України

20 червня 2022 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суд м. Вінниці Вінницької області кримінальне провадження, відомості про яке внесені 26.07.2021 до ЄРДР за №0000409 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого, не працюючого, неодруженого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 24.07.2021 близько 8 год. 30 хв., прийшов до домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , який належить потерпілому ОСОБА_6 та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливого мотиву, спрямованого на таємне викрадення майна у потерпілого, таємно, проник до домогосподарства ОСОБА_6 , та направився до господарської будівлі що розташована позаду житлового будинку, де через вікно побачив електропилку зелено-чорного кольору,яку він вирішив вкрасти. Після чого, реалізуючи свій злочинний намір , обвинувачений ОСОБА_5 витягнув шибку та відігнув металеву сітку з вікна, і у такий спосіб проникнувши до приміщення, звідки викрав електропилку зелено-чорного кольору марки «Klever» серії «Gardentools», належну потерпілому ОСОБА_6 , вартість якої згідно до висновку судово- товарознавчої експертизи за №4795/21-21 від 10.08.2021 склала 1840,00 грн.

Реалізувавши свій злочинний намір до кінця, обвинувачений ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 1840 гривень 00 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину за ч.3 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі щиро розкаявся у скоєному, суду пояснив, що він побачивши, що нікого немає дома, проник до господарства ОСОБА_6 , потім відігнув решітку в будівлі, розташованої позаду житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , проник до приміщення звідки він вкрав пилку, яка в подальшому знаходилась у нього вдома. Також просив суд за можливості відпустити його до своєї родини та батьків, які потребують допомоги, зазначив, що зробив для себе належні висновки.

Потерпілий ОСОБА_6 до судового засідання не з`явився, попередньо через канцелярію суду подав заяву про проведення судового засідання у його відсутності; претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має, просив суд призначити покарання на розсуд суду.

Враховуючи думку учасників судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним досліджувати докази по кримінальному провадженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд визнав за необхідне обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів стосовно особи обвинуваченого, накладеного арешту на викрадене майно та доказів задля вирішення судом питання щодо речового доказу та процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених досудовим слідством обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом установлено, що 08.12.2020 Вінницьким районним судом Вінницької області обвинувачений ОСОБА_5 був визнаний винним та засуджений за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді одного року обмеження волі ; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку терміном в один рік. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 24.01.2022, засуджений ОСОБА_5 був звільнений від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, призначеного вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 08.12.2020 (а.с.152-153).

Отже, розглянувши кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, керуючись законом, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за встановлених під час досудового слідства та судового розгляду обставин та його дії кваліфікуються стороною обвинувачення за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднану з проникненням у житло.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує дані, що характеризують його як особу, а саме те, що він у лікаря психіатра на обліку не перебуває, а також те, що з 16.10.2006 ОСОБА_5 перебуває на обліку в наркологічному диспансері КНП «Центр терапії залежності «Соціотерапія» Вінницької обласної ради», з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, за місце свого проживання характеризується з посередньої сторони; в силу ст.89 КК України не судимий.

Окрім того, суд бере до уваги і міркування потерпілого ОСОБА_6 який не наполягав на призначені судом суворого покарання обвинуваченому, а також те, що він не має до обвинуваченого ані матеріальних, ані моральних претензій.

В якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття у вчиненому злочині.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих вину обвинуваченого обставин, відомостей, що характеризують особу обвинуваченого; ступень тяжкості вчиненого ним корисливого злочину, індівідуальні ознаки викраденого майна, його вартість, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 представляє суспільну небезпеку і його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому йому слід обрати покарання у виді позбавлення волі на певний строк та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

І саме таке покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд вважає, буде справедливим та достатнім і сприятиме його виправленню та попередженню вчинення як ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами. При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно до протоколу затримання особи, на виконання ухвали (вироку) суду від 28.08.2021, судом установлено, що ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженні було затримано 28.08.2021 о 13:30 год., працівниками Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.

Тому, строк відбування покарання ОСОБА_7 слід рахувати з дня набрання вироком законної сили та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, йому слід зарахувати в строк призначеного покарання у виді позбавлення волі строк попереднього його ув`язнення з розрахунку день за день , тобто з 28.08.2021 по день набрання вироком законної сили.

Крім цього, як роз`яснено у Листі ВССУ «Про судову практику застосування судами першої інстанції та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою», згідно із рішенням ЄСПЛ у справі «Харченко проти України», в якому, зокрема, зазначено таке: «Законність тримання заявника під вартою з 15.10.2001 до 04.08.2003 п. 74 «Суд вважає, що за відсутності чіткого положення, яке встановлювало б правило, коли і за яких умов взятий під вартою на стадії досудового розслідування має далі триматися під вартою на стадії судового розслідування, такий стан не відповідає критерію «передбачуваності закону» для цілей п. 1 ст. 5 Конвенції. Суд також повторює, що практика, яка склалася в умовах прогалин законодавства, коли особа може перебувати під вартою без визначення певного строку тримання, без конкретного правового положення або судового рішення, сама по собі суперечить принципу правової визначеності і захисту від свавілля, які є загальною ідеєю Конвенції принципу верховенства права (див. справу «Барановський проти Польщі») № 28358/95, п. п. 55-56, ЄКЛП 2000-III, та справу «Кавка проти Польщі» № 25874/94 п. 51, від 09.01.2001, справу «Фельдман проти України», № 76556/01 та № 3877904, п. 73 від08.04.2010)». У п. 75 цього ж рішення вказано, що хоча національний суд 15.10.2001 прийняв рішення про попереднє ув`язнення заявника, він не визначив подальший строк тримання під вартою і жодним чином не обґрунтував своє рішення. Це призвело до стану невизначеності підстав перебування заявника під вартою після цієї дати. У зв`язку з цим Суд нагадує, що тривале тримання під вартою без визначення в рішенні суду відповідних підстав є несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленого в п. 1 ст. 5 (див. справа «Соловей і Зозуля проти України», п. 76, від 27.11.2008).

Аналізуючи наведені правові позиції ЄСПЛ, можна дійти висновку про те, що зазначення у вироку строку шляхом настання певної події, а саме: набрання цим вироком законної сили не суперечитиме п. 74 рішення у справі «Харченко проти України». Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 115 КПК строки, встановлені КПК, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію.

Отже, з урахуванням вищевказаного, при вирішенні питання, що належить вчинити із заходами кримінального провадження,- обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілим не заявлявся.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04.08.2021 на майно, яке було добровільно надано ОСОБА_5 працівникам поліції, а саме: пилку електричну марки Klever garden tools, слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба (а.с.116-118).

Питання щодо долі речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК, а саме: пилку електричну марки Klever garden tools, яку після проведення експертиз поміщено до кімнати зберігання речових доказів ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, - повернути потерпілому ОСОБА_6 за належністю.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають до стягнення процесуальні витрати на користь держави за проведення у даному кримінальному провадженні судової товарознавчої експертизи за №4795/21-21 від 10.08.2021, в сумі 514,83 гривень.

Керуючись ст.ст.100, 124, 349, 373, 374 КПК України, Суд,
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 в строк призначеного покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з розрахунку день за день , тобто з 28.08.2021 по день набрання вироком законної сили.

Арешт , застосований на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04.08.2021 на майно, яке було добровільно надано ОСОБА_5 працівникам поліції, а саме: пилку електричну марки Klever garden tools, - скасувати.

Речовий доказ: пилку електричну марки Klever garden tools, яку після проведення експертиз поміщено до кімнати зберігання речових доказів ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, - повернути потерпілому ОСОБА_6 -за належністю.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням по кримінальному провадженні судової товарознавчої експертизи за №4795/21-21 від 10.08.2021 у розмірі 514 (п`ятсот чотирнадцять) гривень 83 копійки.

Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а потерпілому скерувати поштою.

Суддя: ОСОБА_8