В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.05.2022 Справа №607/21279/20

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002218 від 03 листопада 2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тернопіль, українки, громадянки України, одруженої, має на утриманні одну малолітню дитину, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , судимої:

30 вересня 2020 року вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за ч.ч.1, 2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік 6 місяців, із застосування обов`язків передбачених п.п. 1,2 ст.76 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

03 листопада 2020 року, близько 16.00 год, обвинувачена ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів і з мотивів незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, таємно, шляхом вільного доступу, викрала із поверхні тумбочки мобільний телефон iPhone 6S моделі А1688 бренду Apple вартість якого становить 4199 гривень 60 копійок та із кишені куртки, яка знаходилась на ліжку, грошові кошти у сумі 911 гривень.

У подальшому, обвинувачена ОСОБА_3 , із викраденим майном, з місця вчинення кримінального правопорушення втекла, завдавши майнову шкоду потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 5110 гривень 60 копійок.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнала повністю, щиро розкаялася та в судовому засіданні вказала, що 03 листопада 2020 року, близько 16.00 год перебувала в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, таємно викрала із поверхні тумбочки мобільний телефон iPhone 6S та із кишені куртки, яка лежала на ліжку, грошові кошти у сумі 911 гривень та з місця вчинення кримінального правопорушення втекла. Просить суд врахувати її щире каяття, повне відшкодування шкоди потерпілій, шляхом повернення викраденого майна та повернення коштів, у зв`язку із чим суворо не карати та призначити покарання у виді штрафу.

Окрім повного визнання вини обвинуваченою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, її винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю доведена зібраними в ході досудового розслідування доказами, що були предметом дослідження під час судового розгляду.

Зокрема, оголошеними та проаналізованими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження:

- висновком експерта від 18.11.2020 № 1381/20-22 судової товарознавчої експертизи, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону iPhone 6S моделі А1688 бренду Apple на момент вчинення злочину, тобто станом на 03.11.2020, складає 4199,60 грн.;

- постановою про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів від 16.11.2020, згідно якої мобільний телефон iPhone 6S моделі А1688 бренду Apple визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження, після проведення слідчих дій передано на зберігання потерпілій ОСОБА_6 ;

- розпискою ОСОБА_6 від 24.11.2020, згідно якої вона отримала від працівників поліції мобільний телефон iPhone 6S.

Таким чином, проаналізувавши наведені обставини, суд, об`єктивно дослідивши та оцінивши всі зібрані та перевірені у судовому засіданні докази в їх повній сукупності, прийшов до переконання про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, її вік, сімейний стан, наявність на утриманні малолітньої дитини та стан здоров`я, перебування на реабілітації в Центрі реабілітації, що підпорядкований Благодійній організації «Фонд Руфь», у зв`язку з необхідністю постійного стороннього догляду через негативний фізичний стан, потребі в інвалідному візку, обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить повне визнання обвинуваченою своєї вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків, відсутність майнових претензій у потерпілої ОСОБА_6 та відсутність обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченої ОСОБА_3 .
За таких обставин суд призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України також враховує наступне.

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Таким чином, суд, окрім наявності вищевказаних обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , з урахуванням особи винної, також враховує при призначенні покарання і інші обставини, зокрема її стан здоров`я - перебування на лікуванні у Центрі реабілітації у Благодійній організації «Фонд Руфь», керівник якої 12.05.2022 звернувся з клопотанням про те, щоб не призначати суворого покарання ОСОБА_3 , яка розкаялася, шкодує та бажає змінити спосіб життя, стати на шлях виправлення, наявність постійного місця проживання, позитивних характеристик. Також, суд враховує відношення обвинуваченої ОСОБА_3 до вчиненого нею кримінального правопорушення, оцінки негативно своїх дій, повернення викраденого майна та прагнення стати на шлях виправлення, обіцянки не допускати в майбутньому вчинення правопорушень.

Враховуючи викладене, суд за наявності вищевказаних обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, при визначенні покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті обвинувачення та визначеного ст. 53 КК України, у виді штрафу в дохід держави, виходячи з того, що саме таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченою кримінальному правопорушенню передбаченому вказаною статтею.

При цьому суд приймає до уваги те, що покарання є заходом примусу, від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Окрім цього, суд враховує те, що ОСОБА_3 засуджена вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2020 року за ч.ч.1, 2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Тому, на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, покарання призначене ОСОБА_3 за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2020 року за ч.ч.1, 2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік 6 місяців і покарання за даним вироком, суд вважає, слід виконувати самостійно.
Речовий доказ у кримінальному провадженні - мобільний телефон iPhone 6S моделі А1688 бренду Apple, який згідно розписки від 24.11.2020 року повернутий потерпілій ОСОБА_7 , суд вважає, що слід залишити у її власності, після набрання вироком законної сили.
У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи № 1381/20-22 від 18 листопада 2020 року в сумі 2615,04 грн., які суд вважає, підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_3 в користь держави, оскільки такі витрати виникли при проведенні експертизи речового доказу в межах даного кримінального провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй за даним кримінальним правопорушенням покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в дохід держави, в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2020 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч.ч.1, 2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік 6 місяців, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України та покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень призначене за даним вироком виконувати самостійно.
Речовий доказ - мобільний телефон iPhone 6S моделі А1688 бренду Apple, який згідно розписки від 24.11.2020 року повернутий потерпілій ОСОБА_6 - залишити у її власності, після вступу вироку в законну силу.
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи № 1381/20-22 від 18 листопада 2020 року в сумі 2615,04 грн. (дві тисячі шістсот п`ятнадцять гривень чотири копійки) в користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1