Провадження № 1-кп/947/439/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.09.2022 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши кримінальне провадження внесене до ЄДРДР за №0001482 від 31.08.2021 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, проживавшого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИВ

30.08.2021 року близько 20 години 40 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись вдома за адресою: АДРЕСА_2 , вікна своєї квартири побачив раніше незнайомих йому неповнолітнього ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які знаходились біля його автомобіля марки «BMW E39», литовської реєстрації № НОМЕР_1 , в кузові чорного кольору. Після чого, ОСОБА_6 почав висловлюватися на адресу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 нецензурною лайкою, вимагаючи від зазначених осіб відійти від його автомобіля.

В подальшому, близько 20 години 45 хвилин, ОСОБА_6 вибіг на подвір`я будинку та побачивши, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишили місце знаходження біля його автомобіля, направився до будинку АДРЕСА_3 , де в цей час перебували неповнолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які сиділи на лавці.

Побачивши ОСОБА_6 , який рухався в їх бік, продовжуючи висловлюватись на їхню адресу нецензурною лайкою, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , встали з лавки та почали тікати, залишивши на лавці рюкзак чорного кольору з синіми вставками «POWER IN EAVAS», який належить потерпілому ОСОБА_7 .

В цей час, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна, належного потерпілому ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_6 , знаходячись за вищевказаною адресою відкрито викрав майно ОСОБА_7 , а саме рюкзак чорного кольору з синіми вставками «POWER IN EAVAS», в якому знаходились мобільний телефон марки «iPhone Х», в корпусі чорного кольору, з сім-картою мобільного оператора «Київстар» - НОМЕР_2 , вартістю 30 000 гривень, пристрій для паління «iQos», серії 2.4 Plus, в корпусі білого кольору, вартістю 800 гривень, спортивний одяг, а саме боксерські бинти червоного кольору, вартістю 200 гривень, капа прозорого кольору, вартістю 300 гривень, боксерські рукавички фірми «Masters», червоно-чорного кольору, вартістю 700 гривень.

Надалі, ОСОБА_6 , утримуючи при собі вищевказане викрадене майно, отримавши можливість розпорядитись зазначеним майном на власний розсуд, з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 32 000 гривень 00 копійок.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України визнав частково та пояснив суду, що 30.08.2021 року ввечері він знаходився вдома за адресою: АДРЕСА_2 . З вікна квартири він побачив потерпілого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які ходили біля належного йому припаркованого автомобіля та торкалися дзеркал. Оскільки у нього вже були випадки, коли з його автомобіля викрадали двірники та номера, він з вікна квартири тричі їм крикнув, щоб вони відійшли від його автомобіля, на що вони відмахнулись. Тоді він взяв ключі від квартири та машини, одягнув капці та шорти без кишень, та тримаючи зв`язку ключів у руці, вийшов на вулицю. На вулиці він оглянув свій автомобіль та побачив відбитки пальців на дзеркалах. В цей час його мати крикнула йому з вікна, що хлопці втекли. Після огляду автомобіля він побачив потерпілого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які сиділи на лавці неподалік будинку. Він направився в їх бік, висловлюючись на їх адресу нецензурно, та з`ясовуючи, що вони робили біля його автомобіля. Побачивши його, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 різко встали з лавки та почали тікати, залишивши на лавці рюкзак. Дійсно, він відкрито, в присутності потерпілого та свідка, забрав рюкзак з речами потерпілого, який кинув у багажник свого автомобіля. Жодних погроз на адресу потерпілого та свідка він не висловлював. В руках він тримав ключі від квартири та машини, будь-яких інших предметів, в тому числі ножів, у нього при собі не було, кишень на шортах не було, з цих підстав вказані речі він тримав у руках.

Згодом приїхали поліцейські та вилучили у нього з машини вказаний рюкзак з майном потерпілого. У вчиненні кримінального правопорушення щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_7 , допитаний в період досудового розслідування в судовому засіданні слідчим суддею в порядку ст.225 КПК України, зафіксований відеозаписом, відтвореним у судовому засіданні, пояснив, що 30.08.2021 року він зустрівся зі своїм другом ОСОБА_8 біля супермаркету «Сільпо», з яким пройшли в бік його будинку, розташованого по пр-ту М.Жукова в м.Одесі. Біля будинку вони побачили автомобіль «БМВ», до якого підішли та розмовляли про цей автомобіль. В цей час вони почули, що на їх адресу хтось свистить та нецензурно висловлюється, щоб вони відійшли від автомобіля, інакше їх поб`ють. Вони спочатку не зрозуміли, що нецензурна лайка адресована в їх бік, відійшли від машини та присіли на найближчу лавку. Сидячи на лавці вони побачили ОСОБА_6 , який йшов в їхню сторону, тримаючи у руці незрозумілий предмет, який видавав звук як у ключів чи металу. Вони злякалися, припускаючи, що у ОСОБА_6 міг бути ніж, і розбіглися у різні сторони, залишивши на лавці рюкзак з його особистими речами. Він не може точно сказати який саме предмет був у ОСОБА_6 в руках, але припускає, що міг сприйняти за ніж в руках ОСОБА_6 якийсь інший предмет.

Вони почали тікати, не розуміючи що саме хоче від них ОСОБА_6 . На вулиці було темно та місце було погано освітлене, горів лише один не яркий ліхтар, вони просто злякалися, що може статися щось погане. Коли вони тікали, то чули, що їм щось викрикують вслід, але не чули що саме викрикує ОСОБА_6 , вони просто бігли. Потім він побачив, що ОСОБА_6 взяв з лавки належний йому рюкзак, з його особистими речами, та кинув рюкзак в автомобіль. Вони добігли до магазину «Сільпо», де викликали поліцію, повідомивши, що незнайомий чоловік викрав рюкзак з його особистими речами.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 30.08.2021 року він зустрівся з ОСОБА_7 , пішли в бік його будинку, де зупинились біля автомобіля, декілька хвилин оглядали автомобіль. Потім вони почули, що власник автомобіля почав свистіти з балкону. Вони оглядались та відійшли від автомобіля та пішли на лавку, яка знаходилась в 30-40 метрах від автомобіля. Через 5 хвилин вони побачили обвинуваченого, який йшов в їх бік та за 2-3 метри до них почав щось нерозбірливо викрикувати. В руці обвинуваченого був якийсь залізний сріблястий предмет. Було темно та вони подумали, що в руках у обвинуваченого міг бути ніж. Залізний предмет обвинувачений тримав в руці, направивши вниз, нічого цим предметом не робив. Вони злякались та почали бігти. Коли вони тікали, на лавці ОСОБА_7 залишив свій рюкзак з особистими речами. Вони бачили, що коли обвинувачений підійшов до лавки, то забрав рюкзак, який належить потерпілому, сів з рюкзаком в свій автомобіль, а вони побігли до супермаркету, звідки викликали поліцію.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_6 30.08.2021 року ввечері вона сиділа з подругою у дворі будинку, почула крики ОСОБА_6 з вікна квартири, щоб хлопці відійшли від його автомобіля. Потім він вибіг у двір та спитав де поділись хлопці, які були біля його автомобіля та вона йому показала. В руках у ОСОБА_6 скоріш за все були ключі, які дзвеніли об кільце на пальці. Він крикнув хлопцям, щоб підійшли, вони відповіли нецензурно та побігли в бік магазину «Сильпо». ОСОБА_6 не погрожував хлопцям, він тільки нецензурно лаявся на їх адресу.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що на момент події влітку 2021 року він працював охоронцем у магазині «Сільпо». До магазину забігли двоє хлопців та сказали, що за ними біжить чоловік з ножем, просили захисту.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що обвинувачений ОСОБА_6 являється її сином. 30.08.2021 року вона знаходилась вдома на кухні. ОСОБА_6 також знаходився вдома. З вікна вона побачила, що до автомобіля її сина підійшли двоє хлопців, які нахились над дзеркалом автомобіля. Вона покликала ОСОБА_6 , який почав з вікна кричати хлопцям, щоб відійшли від автомобіля. Потім він взяв ключі від квартири та автомобіля та вийшов на вулицю, однак хлопців вже не було біля автомобілю. Потім ОСОБА_6 від`їхав на автомобілі, через деякий час повернувся, додому нічого не приносив, сказав, що бачив хлопців, але не наздогнав їх. Через 10-15 хвилин після його повернення приїхали поліцейські.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України підтверджується дослідженими судом документальними доказами.

Протоколом огляду місця події від 30.08.2021 року з ілюстративними таблицями та відеозаписом, згідно якого оглянуто місце події за участю потерпілого ОСОБА_7 ;

Протоколом обшуку від 31.08.2021 року, зафіксований відеозаписом, згідно якого в порядку ст.233 КПК України був проведений обшук автомобіля «BMW 530D», в ході якого вилучено рюкзак чорного кольору з синіми вставками «POWER IN EAVAS», в якому знаходились мобільний телефон марки «iPhone Х» та інше майно, належне потерпілому ОСОБА_7 , а також три складні ножі;

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 31.08.2021 року наданий дозвіл на обшук автомобіля «BMW 530D», який фактично був проведений з 01.59 годин по 02.13 годин 31.08.2021 року;

Протоколом огляду предмету від 04.09.2021 року з ілюстративними таблицями, згідно якого слідчим проведений огляд предметів: мобільний телефон марки «IPhone X», боксерські бинти, капа, боксерські рукавички, пристрій для паління «Iqos 2.4 plus», рюкзак.
Протоколами проведення слідчого експерименту від 08.09.2021 року за участю потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 ;
Постановою про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів від 31.08.2021 року.

Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_6 в порядку ст.208 КПК України, ОСОБА_6 фактично затриманий 31.08.2021 року о 22 години 47 хвилин.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що досліджені судом докази, які є належними, достовірними, допустимими і достатніми, в їх сукупності підтверджують вину ОСОБА_6 у скоєнні злочину за ч.1 ст.186 КК України з наступних підстав.

Суд, належним чином перевіривши та дослідивши письмові докази, встановив, що процесуальні дії в період досудового розслідування були проведені у відповідності до вимог чинного законодавства України, дотримуючись вимог КПК України.
Оцінюючи досліджені судом докази, суд приходить до висновку, що всі досліджені докази є належними, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Всі зазначені докази у своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України знайшла своє підтвердження та в його діях є склад злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.186 КК України за ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Таким чином, встановивши винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, суд також зазначає, що органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачуються у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України за наступних обставин.

30.08.2021 близько 20 години 40 хвилин, точний час слідством не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , з вікна квартири побачив раніше незнайомого йому неповнолітнього ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які знаходились біля його автомобіля марки «BMW E39», литовської реєстрації № НОМЕР_1 , в кузові чорного кольору. Після, чого осатаній почав висловлюватися на адресу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 нецензурною лайкою, при цьому погрожувати їм фізичною розправою у разі, якщо вони не відійдуть від його автомобіля.
Близько 20 години 45 хвилин, ОСОБА_6 вибіг на подвір`я будинку побачивши, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишили місце знаходження його автомобіля, направився до будинку АДРЕСА_3 де в цей час перебували неповнолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .. Рухаючись у бік ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які сиділи на лавці, ОСОБА_6 безпричинно почав погрожувати даним громадянам фізичною розправою.

Далі, ОСОБА_6 наблизившись ближче до ОСОБА_7 , діставши заздалегідь підготовлений ніж з карману спрямував його в бік останнього, при цьому погрожуючи його застосуванням, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , сприймали як реальну небезпеку для свого життя та здоров`я та розуміючи фізичну перевагу нападника над собою, неповнолітній ОСОБА_7 та ОСОБА_8 почали втікати від ОСОБА_6 , при цьому на місці залишили рюкзак, який належить ОСОБА_7 . В цей час, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на заволодіння зазначеним майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_6 , знаходячись за вищевказаною адресою відкрито заволодів майном ОСОБА_7 , а саме рюкзаком чорного кольору з синіми вставками «POWER IN EAVAS», в якому знаходились мобільний телефон марки «iPhone Х», в корпусі чорного кольору, з сім-картою мобільного оператора «Київстар» - НОМЕР_2 , вартістю 30 000 гривень, пристрій для паління «iQos», серії 2.4 Plus, в корпусі білого кольору, вартістю 800 гривень, спортивний одяг, а саме боксерські бинти червоного кольору, вартістю 200 гривень, капа прозорого кольору, вартістю 300 гривень, боксерські рукавички фірми «Masters», червоно-чорного кольору, вартістю 700 гривень.

Надалі, ОСОБА_6 утримуючи при собі вищевказане майно, погрожуючи ножем почав переслідувати неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , при цьому продовжував висловлювати в їх адресу погрози фізичної розправи, однак останнім вдалося втекти від ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_6 разом з викраденим майном з місця вчинення нападу зник, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 32 000 гривень 00 копійок.
На підставі викладеного, органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України за ознаками напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Дослідивши в повній мірі надані суду докази, заслухавши показання обвинуваченого, потерпілого та свідків, суд приходить до переконання про помилковість кримінально-правової кваліфікації дій ОСОБА_6 в частині висунутого йому обвинувачення у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) виходячи з наступного.

Дотримуючись принципу змагальності сторін, передбаченого ст.7, ст.22 КПК України, відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд створив сторонам судового процесу необхідні умови для реалізації процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, забезпечивши всім учасникам судового провадження рівні права.
Суд перевірив доводи прокурора про наявність у діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, перевірив доводи сторони захисту, перевіривши висунуте обвинувачення за ч.1 ст.187 КК України, дослідивши надані докази, керуючись своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, безпосередньо дослідивши та оцінивши кожен доказ окремо, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що зібрані докази обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1 ст.187 КК України є належними, допустимими, достовірними, але у своїй сукупності є не достатніми для підтвердження факту вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.
Відповідно до ч.3 ст.337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Згідно ч.1 ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України N10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» погроза застосування насильства при розбої полягає в залякуванні негайним застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого (погроза вбити, заподіяти тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, легке тілесне ушкодження з розладом здоров`я чи незначною втратою працездатності, або вчинити певні дії, що у конкретній ситуації можуть спричинити такі наслідки).

В ході судового розгляду, з показань обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого та свідків, судом встановлено, що конфліктна ситуація між обвинуваченим, потерпілим ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_8 розпочався з приводу того, що потерпілий та свідок знаходились на вулиці біля автомобіля, належного обвинуваченому. У зв`язку з чим, обвинувачений, який знаходився в приміщенні квартири, побачивши сторонніх осіб біля свого автомобіля, побоюючись, що автомобіль намагаються пограбувати, почав з вікна квартири свистіти та викрикувати вимоги до потерпілого та свідка відійти від його автомобіля. Викладене свідчить про відсутність у обвинуваченого умислу та мотиву для здійснення нападу з метою заволодіння майном потерпілого.

З показань потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 в судовому засіданні встановлено, що вони не відразу зрозуміли звідки чути свист та крики, не зрозуміли що саме викрикував обвинувачений з вікна своєї квартири. Коли вони відійшли від автомобіля та через деяку відстань присіли на лавку, то побачили обвинуваченого, який рухався в їх сторону, викрикуючи щось незрозуміле та тримаючи в руках якийсь предмет, який вони не бачили, а тільки чули дзвін заліза. Крім того, подія мала місце у темну пору доби на ділянці місцевості, яка була не освітлена. Потерпілий та свідок злякались та побігли в бік магазину «Сільпо», залишивши рюкзак з речами на лавці та бачили, що коли обвинувачений наблизився до лавки, то відкрито викрав рюкзак, після чого сів з рюкзаком в свій автомобіль.

Викладені встановлені обставини, підтверджують показання обвинуваченого про те, що у нього при собі, в руці були ключі від квартири та автомобіля, який він відкрив ключами та почав рух на автомобілі. Дзвін заліза, який чули потерпілий та свідок, могла видавати зв`язка ключів та в жодному разі не міг видавати дзвін заліза від ножа, який обвинувачений, за версією сторони обвинуваченого, тримав у руці.

Крім того, відповідно до протоколу обшуку автомобіля обвинуваченого та постанови про доручення до матеріалів кримінального провадження речових доказів встановлено, що з автомобіля «BMW 530D» було вилучено: рюкзак чорного кольору з синіми вставками «POWER IN EAVAS», в якому знаходились мобільний телефон марки «iPhone Х» та інше майно, належне потерпілому ОСОБА_7 , а також три складні ножі.

Вилучені три складні ножі в ході досудового розслідування слідчим не оглядались, впізнання вилучених ножів потерпілим та свідком не проводилось, експертного дослідження зазначених ножів також проведено не було.

Показання потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 , які зафіксовані у протоколах проведення слідчого експерименту від 08.09.2021 року щодо обставин вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, а саме нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) повністю спростовані показаннями потерпілого та свідка у судовому засіданні, оскільки вони не чули конкретних погроз від обвинуваченого, а чули тільки нецензурну лайку та не бачили який саме предмет знаходився у руці обвинуваченого.

Крім того, на місці події, протягом всього часу вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, обвинувачений жодного разу не знаходився з потерпілим та свідком у безпосередній близькості, не контактували між собою, що виключає можливість погрози застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Виходячи зі встановлених в ході судового розгляду фактичних обставин скоєних ОСОБА_6 протиправних дій суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не надано суду жодних достатніх доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_6 нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), тому суд дійшов до висновку про необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_6 з ч.1ст.187 КК України на ч.1 ст.186 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначаючи покарання зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує, що обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України судом не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України суд визнає щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, відсутність матеріального збитку шляхом повернення викраденого майна.

Визначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, тому вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходив з положень ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого слід залишити без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 337, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 31.08.2021 року, та відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України вважати ОСОБА_6 відбувшим покарання за вироком суду.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ "Одеський слідчий ізолятор" - скасувати.

Негайно звільнити ОСОБА_6 з-під варти з ДУ "Одеський слідчий ізолятор".

Речові докази: рюкзак чорного кольору з синіми вставками «POWER IN EAVAS», в якому знаходились мобільний телефон марки «iPhone Х», в корпусі чорного кольору, з сім-картою мобільного оператора «Київстар» - НОМЕР_2 , пристрій для паління «iQos», боксерські бинти, капа, боксерські рукавички фірми «Masters» - вважати повернутим власнику; три складні ножі знищити.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1