Справа № 683/642/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2022 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

законного представника потерпілої ОСОБА_9

представника потерпілої ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11

захисника ОСОБА_12

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старокостянтинів Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, який не працює, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України

встановив:

ОСОБА_11 , маючи умисел на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з використанням геніталій, без добровільної згоди останньої, 05.07.2019 домовився із останньою про зустріч та 06.07.2019 близько 1 год. спільно з неповнолітньою ОСОБА_8 прийшов на АДРЕСА_2 . Перебуваючи в металевій альтанці, що розташована на вказаній території, ОСОБА_11 з метою реалізації свого злочинного умислу, здійснив розпиття спільно із неповнолітньою ОСОБА_8 алкогольних напоїв, які попередньо придбав у магазині, цим самим довівши останню до безпорадного стану, для її подальшого зґвалтування.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_11 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, використовуючи ту обставину, що поруч крім нього та неповнолітньої ОСОБА_8 нікого не було, і ніхто не зможе завадити доведенню його задуму до кінця, ігноруючи волю останньої, використовуючи її безпорадний стан через надмірну кількість вжитого алкоголю та

свою фізичну перевагу над неповнолітньою, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, силоміць руками поклав потерпілу спиною на дерев`яну лавку, що розміщується поблизу вказаної металевої альтанки по АДРЕСА_2 , та з метою вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_8 із використанням своїх геніталій, без добровільної згоди останньої та її вільного волевиявлення, за допомогою фізичної сили, яка виразилася в примусовому утриманні руками, знятті нижньогоодягу та розведенні ніг, подолав волю неповнолітньої до опору та вчинив з нею дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в її тіло, зґвалтувавши таким чином неповнолітню потерпілу ОСОБА_8 .

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_11 створено посягання на статеву свободу та недоторканість неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 у вигляді порушення її права на сексуальне самовизначення з приводу можливості добровільного сексуального спілкування з обраним партнером у будь-який час і у будь-якій сексуально прийнятій формі, а також спричинено тілесні ушкодження у вигляді крововиливів лівого стегна, тріщини задньої стінки та розриву дівочої пліви, які згідно висновку експерта № 43 від 16.08.2019 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні ОСОБА_11 свою вину не визнав та пояснив, що у червні 2019 року в соціальних мережах познайомився із ОСОБА_8 , вони обмінялись номерами телефонів та спілкувались. Коли він приїхав з м.Київ, де працював, 5 липня 2019 року вони домовились про зустріч. Зустрілись біля будинку її подруги, він запропонував піти відпочити у клуб, однак ОСОБА_13 відмовилась і вони вирішили піти на набережну. По дорозі зайшли в магазину «Вікторія», де він купив коньяк, сік та шоколадку. Прийшовши на набережну, вони сіли на лавці в альтанці та почали розпивати спиртне, скільки вона випила не бачив, оскільки вона собі сама розмішувала коньяк із соком. Сиділи спілкувались, коли стало пізно, викликали таксі та поїхали на квартиру ОСОБА_8 , де спочатку дивились фільм, а потім заснули. Зранку він прокинувся від того, що дзвонив телефон ОСОБА_8 та заніс його їй в іншу кімнату. Через деякий час він почув, що дзвонять у дверний дзвінок і ОСОБА_8 сказала, щоб він сховався на балконі, що він і зробив. У квартиру зайшла мати ОСОБА_8 . ОСОБА_9 , яка його побачила та спитала «що ти тут робиш?». При цьому ОСОБА_11 заперечив факт жодних статевих відносин між ним та ОСОБА_8 на набережній та у квартирі, а також вказав, що йму не було відомо про неповнолітній вік потерпілої.

Незважаючи на такі показання ОСОБА_11 , його вина повністю підтверджується дослідженими судом доказами.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 показала суду, що у червні 2019 року в соціальній мережі «Інстаграм» вона познайомилась із ОСОБА_11 , де вони спілкувались біля трьох тижнів та обмінялись номерами телефонів. Одного разу він написав, що буде їхати додому в м.Старокостянтинів та запитав чи вона не проти з ним погуляти, вона погодилась. 5 липня 2019 року вона відпочивала із подругою ОСОБА_14 та меншою сестрою в піцерії, коли зателефонував ОСОБА_11 та повідомив, що доїжджає до м. Старокостянтинів та запросив її ввечері погуляти. Біля 21 години вона пішла провести ОСОБА_14 від свого дому до її, в цей час подзвонив ОСОБА_11 та вони домовились зустрітись біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що неподалік будинку ОСОБА_14 . Однак зустрілись вони біля 22 години 30 хвилин у провулоку, де живе її подруга, оскільки ОСОБА_11 зайшов за нею. Він пропонував піти у клуб, однак вона відмовилась, потім він запропонував випити спиртного, вона теж відмовилась, оскільки не вживає. Далі ОСОБА_11 зайшов у магазин «Вікторія» та купив коньяк, сік та шоколадку і вони пішли на набережну, де розмістились на лавці у альтанці на пляжу. ОСОБА_11 запропонував випити «за знайомство». Він налив у два стаканчики сік з коньяком, вона не слідкувала пропорцію, оскільки у цей час відписувала СМС. Випивши лише один стаканчик, сказала йому, що їм пора іти додому, на що він погодився. Далі, на протязі 20 хвилин вона нічого не пам`ятає, отямилась лише від різкого болю і побачила, що ОСОБА_11 лежить на ній зверху, далі вона знову нічого не пам`ятає. Потерпіла ОСОБА_8 вказала, що прийшла до тями лише зранку, коли прокинулась у квартирі своєї бабусі, оскільки дзвонив її телефон та ОСОБА_11 приніс його їй. Через деякий

час прийшла її мати та почала запитувати чому вона не прийшла додому ночувати, та що ОСОБА_11 робить зранку у квартирі, на що він відповів, що просто друг. При цьому потерпіла вказала, що декілька днів у неї був незрозумілий стан, сонливість, болів низ живота і 11 липня 2019 року вони з матір`ю поїхали на огляд до дитячого гінеколога у Хмельницьку обласну лікарню. Також вказала, що у ці дні переписувалась по телефону із ОСОБА_11 та ОСОБА_14 ..

Крім того, потерпіла ОСОБА_8 вказала, що своєї згоди на статеві відносили із ОСОБА_11 вона не давала та не бажала вступати з ним у статеві відносини. Також вказала, що під час спілкування із ОСОБА_11 повідомляла йому, що їй 17 років і вона навчається на 2 курсі, однак останній говорив, що не вірить, що їй немає 18 років.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що 5 липня 2019 року вона гуляла із своєю подругою ОСОБА_8 . Біля 22 години остання її провела додому і вони сиділи біля її будинку на сходах. В цей час до ОСОБА_15 зателефонував ОСОБА_11 та сказав, що хоче зустрітись. Потім підійшов ОСОБА_11 , вони з ОСОБА_8 пішли гуляти, а вона пішла додому. Біля 1 години 15 хвилин 6 липня 2019 року вона телефонувала ОСОБА_8 , і остання повідомила, що гуляє на набережній з ОСОБА_11 .. Зранку вони переписувались в соцмережі та потерпіла повідомила, що нічого майже не пам`ятає. Пам`ятає, що гуляла на набережній та сідала в таксі. Писала, що у неї болить низ живота, прокинулась зранку, ОСОБА_11 був у квартирі та прийшла її мама. Також писала, що їй здається, що у них були інтимні відносини, однак з цього приводу вона нічого не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що працює у службі таксі. Після першої години ночі диспетчер видав йому замовлення, від під`їхав до магазину «Ясен», що напроти набережної в м. Старокостянтинів. Через 15 хвилин до автомобіля підійшли хлопець, як подальшому йому стало відомо ОСОБА_11 та дівчина, сіли у таксі. На його запитання «куди їхати?» ОСОБА_11 запитав у дівчини адресу, після чого повідомив йому АДРЕСА_3 . В автомобілі вони сиділи на задньому сидінні мовчки, і як йому здалося обоє були з ознаками алкогольного сп`яніння. Коли під`їхали за вказаною ними адресою, першим вийшов ОСОБА_11 , розрахувався та допоміг вийти дівчині. Коли він від`їжджав від будинку, помітив, що вони обоє сіли на лавку біля під`їзду.

Свідок ОСОБА_17 показала суду, що її сестра ОСОБА_15 та ОСОБА_11 познайомилися в середині червня 2019 року в соціальних мережах, спілкувались по телефону. 5 липня 2019 року сестра пішла проводити свою подругу ОСОБА_14 додому. Вона їй телефонувала біля 1 години ночі 6 липня 2019 року, та їй відписала, що скоро буде вдома. Вже вранці її розбудила мати та повідомила, що ОСОБА_15 не прийшла додому. Через деякий час мати набрала її по відеозв`язку із квартири баби та, показавши ОСОБА_11 , запитала чи знає вона його. Коли ОСОБА_15 повернулась додому, вона була в пригніченому стані та майже ні з ким не розмовляла, лежала у себе в кімнаті декілька днів. Через таку поведінку сестри мати запідозрила щось «погане» і вони поїхали до дитячого гінеколога. Також свідок повідомила, що після події, яка мала місце 6 липня 2019 року сестра відвідувала психолога.

Свідок ОСОБА_18 баба потерпілої в судовому засіданні показала, що її дочка ОСОБА_9 6 липня 2019 року зателефонувала до неї зранку о 6.45 по відеозв`язку та показала їй хлопця, який перебував у квартирі разом із її онукою ОСОБА_8 . Він повідомив, що його звати ОСОБА_19 та сказав, що йому 24 роки. Вероніка сиділа на дивані і нічого не говорила, оскільки перебувала у шоковому стані.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показала, що є дружиною брата ОСОБА_11 .. 6 липня 2019 року біля 2 години ночі телефонував ОСОБА_11 та просив визнавати йому таксі на набережну, оскільки там гуляє із дівчиною. Чула голос дівчини, яка сміялась, враження, що дівчина п`яна у неї не склалось.

Допитана в судовому зсіданні дитячий лікар-гінеколог Хмельницької обласної дитячої лікарні ОСОБА_21 повідомила, що у липні 2019 року до неї звернулася неповнолітня ОСОБА_8 , під час огляду якої вона виявила у неї ознаки зґвалтування пошкодження дівочої пліви та крововиливи на стегні, про що повідомила головного лікаря. Під час огляду лікар зауважила, що ОСОБА_8 була у «загальмованому» стані.

Зі змісту протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 11 липня 2019 року, вбачається, що неповнолітня ОСОБА_8 в присутності матері ОСОБА_9 повідомила, що 06.07.2019 р. в період часу з 00 год. 30 хв. до 07 год. (точного часу не пам`ятає) ОСОБА_11 , перебуваючи на центральній набережній в м. Старокостянтинів проти її волі вступив з нею в статевий акт природнім способом.
Протоколом огляду місця події від 11 липня 2019 року з фототаблицею зафіксовано огляд ділянки пляжу на р.Случ у м. Старокостянтинів, де розташована металева альтанка з дерев`яними

лавками по периметру, на яку потерпіла ОСОБА_8 вказала як на місце вчинення злочину відносно неї.
Протоколом огляду місця події від 11 липня 2019 року з фототаблицею, зафіксовано обстановку у квартирі АДРЕСА_4 , де ОСОБА_9 зранку 6 липня 2019 року виявила свою неповнолітню дочку ОСОБА_8 разом із ОСОБА_11 .
В ході огляду квартири АДРЕСА_5 , де проживає неповнолітня ОСОБА_8 виявлено та вилучено належні їй кофту жіночу та труси жіночі, що підтверджується протоколом огляду місця події від 25 липня 2019 року з фототаблицею.
Згідно висновку експерта від 19.09.2019 року №185 при мікроскопічному дослідженні на жіночих трусах, вилучених в ході огляду місця події 25 липня 2019 року, знайдено кров людини, яка може належати ОСОБА_8 , а жіночій на кофті - знайдена кров людини, яка може походити в тому числі і від ОСОБА_11 .
З протоколу огляду мобільного телефону ОСОБА_8 з фототаблицею від 16 вересня 2019 року вбачається, що у ньому наявний додаток «Інстаграм», де потерпіла має нікнейм « ОСОБА_22 .veronika _99».
Протоколом огляду від 12 липня 2019 року з додатками скріншотами, яким оглянуто мобільний телефон ОСОБА_14 , добровільну згоду на огляд якого остання надала відповідно до заяви. З скіншотів вбачається що ОСОБА_23 у додатку «Інстаграм» з 11 години 25 хвилин 6 липня 2019 року переписувалась із абонентом з нікнеймом « ОСОБА_24 », який вказує «я цілу ніч пила», «мама в 7 годин прийшла», «бо по ходу все з ним було», «я випила і все не помню нічого», «я цілий відривок годин 5 не пам`ятаю», «я нічого чесно вже не хочу», «в мене все болить». На повідомлення ОСОБА_14 «я тебе вітаю ти тепер жінка» відповідь - «дякую але я цього не хотіла».
Протокол огляду мобільного телефону ОСОБА_11 від 12 липня 2019 року, який він надав з добровільної згоди відповідно до його заяви. З скріншотів вбачається, що він обмінювався повідомленнями у додатку «Вайбер» із абонентом записаним у нього в телефонній книзі як « ОСОБА_25 ». У зазначеній переписці вона повідомляє, що нічого не пам`ятає, а він її заспокоює та пише, що усе було по добровільнйі згоді, бо вона давно подобається йому.
Протоколами тимчасового доступу до речей і документів із додатками від 15.08.2019 та протоколами огляду предмету 18 вересня 2019 року встановлено факти неодноразових телефонних спілкувань між ОСОБА_11 та неповнолітньою ОСОБА_8 5 липня 2019 року, починаючи з 12 години 55 хвилин і до 23 години 13 хвилин.
Згідно висновку експерта №43 від 16 серпня 2019 року у ОСОБА_8 виявленотілесні ушкодження у вигляді крововиливів лівого стегна (згідно описової частини висновку: крововиливи темно-синього кольору, по внутрішній поверхні лівого стегна у верхній третині -1, по зовнішній поверхні лівого стегна в середній третині -2), які могли виникнути від дії твердих тупих предметів, якими могли бути пальці рук сторонньої людини або будь-який аналогічний предмет; тріщини задньої стінки та розрив дівочої пліви, які могли виникнути від дії твердого тупого предмету, яким міг бути напружений прутень чоловіка, могли утворитись в строк та за обставин, вказаних в ухвалі (06.07.2019 року) та на які вказує обстежувана, а саме при статевому акті, за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Свій висновок в судовому засіданні підтвердив судово-медичний експерт ОСОБА_26 .

Вказаний висновок судово-медичної експертизи суд вважає допустимим доказом, оскільки у ньому зафіксовано виявлені у потерпілої ОСОБА_8 тілесні ушкодження, при проведенні вказаної експертизи будь-яких порушень, які б ставили під сумнів висновок експерта, судом не встановлено. При цьому посилання сторони захисту на те, що у даному випадку мала би бути

призначена експертиза статевих станів, не заслуговують на увагу, оскільки вибір виду та призначення певної експертизи при проведенні досудового розслідування є дискреційними повноваженнями слідчого.

Згідно висновку експерта №42 від 12 липня 2019 року у ОСОБА_11 на момент проведення експертизи будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено.

Крім того, на підтвердження винуватості ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, стороною обвинувачення надано суду протокол проведення слідчого експерименту з ОСОБА_11 від 13.07.2019 року, де ОСОБА_11 маючи статус

свідка, добровільно розповідав про обставини зустрічі із ОСОБА_8 05 липня 2019 року та про факт статевого акту між ними на набережній вночі 06 липня 2019 року.
Однак, зазначений доказ суд визнає недопустимим з огляду на наступне.
За правилами п. 1 ч. 3 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.
Так, вбачається, що слідчий експеримент із ОСОБА_11 був проведений 13 липня 2019 року. Із заявою про вчинення злочину неповнолітня ОСОБА_8 звернулась до органів поліції 11 липня 2019 року, вказуючи, що злочин відносно неї вчинив саме ОСОБА_27 .. Отже суд вважає, що до проведення слідчого експерименту були дані, про те, що саме обвинувачений причетний до даного злочину. Вказана слідча дія була проведена без участі захисника. При цьому слідчим не було роз`яснено ОСОБА_11 його права, у тому числі право не свідчити проти себе і відмовитися давати показання, які можуть надалі стати підставою для його підозри чи обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Натомість він був попереджений про кримінальну відповідальність про відмову від дачі показань та за дачу завідомо неправдивих показань.
Також стороною обвинувачення надано висновок експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи № 2588/19-26 від 14.01.2019 року, згідно якого проводилася психологічна експертиза із застосуванням спеціального технічного засобу - комп`ютерного поліграфа.
Так, положеннями ст.84 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

За визначенням поліграф (детектор брехні) є різновидом психофізіологічної апаратури і являє собою комплексну багатоканальну апаратну методику реєстрації змін психофізіологічних реакцій людини у відповідь на пред`явлення за спеціальною схемою певних психологічних стимулів; аналіз інформації, отриманої від людини в процесі опитування за допомогою поліграфа, як стверджується, дає змогу одержувати необхідну орієнтувальну інформацію та виявляти ту, яку людина приховує.

Положеннями чинного кримінального процесуального законодавства не передбачена можливість перевірки правдивості показань особи, в тому числі обвинуваченого, із застосуванням поліграфа («детектора брехні») або прийняття судом в якості доказу отриманих таким чином відомостей, які носять орієнтовний характер.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що висновок психофізіологічного опитування особи з використанням поліграфа, не відноситься до висновків експерта чи документів в розумінні глави 4 КПК України «Докази і доказування», а також беручи до уваги відсутність нормативно-правового акту, що врегульовує питання проведення судової експертизи (психофізіологічне дослідження з використанням поліграфу (детектору брехні) для цілей кримінального провадження, зокрема із визначенням основних принципів використання поліграфа, випадків, в яких це заборонено, кола осіб, які не можуть бути піддані такій перевірці, часових рамок, протягом яких після скоєння інкримінованого злочину особа може бути піддана такій перевірці, суд не вбачає підстав для визнання вказаного документу доказом наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для даного кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Враховуючи викладене, колегія суддів, експертний висновок психофізіологічного дослідження достовірності показань ОСОБА_11 не бере до уваги та визнає його недопустимим доказом.
Крім того, суд не бере до уваги показання свідка ОСОБА_28 , допитаного за клопотанням сторони захисту, який висловив своє суб`єктивне бачення щодо поведінки потерпілої ОСОБА_8 , оскільки його покази не стосуються обставин даної події, очевидцем якої він не був.

Відповідно до ч.1 ст.88 КПК України докази, які стосуються судимостей підозрюваного, обвинуваченого або вчинення ним інших правопорушень, що не є предметом цього кримінального

провадження, а також відомості щодо характеру або окремих рис характеру підозрюваного, обвинуваченого є недопустимими на підтвердження винуватості підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. А отже надані стороною обвинувачення Витяг з ЄРДР від 12.07.2017 про кваліфікацію дій ОСОБА_11 за ч. 1 ст. 125 КК України та постанова про закриття кримінального провадження від 30.07.2017, Витяг з ЄРДР від 18.12.2018 про кваліфікацію дій ОСОБА_11 за ч.1 ст.164 КК України та постанову про закриття кримінального провадження від 31.12.2018, суд не приймає до уваги як доказ обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні даного злочину.
Таким чином, аналізуючи усі досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування вірно кваліфіковано дії ОСОБА_11 за ч.3 ст.152 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що обвинувачений своїми діями вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди неповнолітньої потерпілої особи (зґвалтування).
Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Злочини проти статевої свободи та статевої недоторканності особи є посяганнями на особистість і пов`язані з грубими порушеннями норм суспільної моралі, тому кримінальним законодавством за їх вчинення передбачено доволі суворе покарання.
Статеві злочини характеризуються аморальністю та цинічністю дій винних осіб, принижують честь і гідність потерпілої особи та можуть завдати значної шкоди здоров`ю.
Під статевою свободою слід розуміти право повнолітньої і психічно нормальної особи самостійно обирати собі партнера для статевих зносин і не допускати у сфері статевого спілкування будь-якого примусу. Статева недоторканість - це абсолютна заборона вступати у природні статеві контакти з особою, яка в силу певних обставин не є носієм статевої свободи, всупереч її справжньому волевиявленню.
Згідно ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Колегія суддів вважає, що підстав не вірити показанням потерпілої та свідків у суду немає, оскільки вони є послідовними і узгоджуються з іншими доказами, а тому доводи сторони захисту про недостовірність показів потерпілої та свідків, позбавлені підстав.
Констатуючи це, суд виходить із змісту норми ч. 3 ст. 152 КК України, якою передбачена кримінальна відповідальність за вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди, вчинене щодо неповнолітньої особи.
Втілений законодавчий підхід до визначення зґвалтування бере до уваги, серед іншого, позицію ЄСПЛ, яка полягає у тому, що для кваліфікації вчиненого як зґвалтування принциповим є не стільки застосування сили чи погрози її застосування, скільки встановлення відсутності згоди потерпілої особи на статевий контакт (зокрема рішення ЄСПЛ у справі «М.С. проти Болгарії» від 4.12.2003).
Згідно примітки до статті 152 КК України згода вважається добровільною, якщо вона є результатом вільного волевиявлення особи, з урахуванням супутніх обставин.
У даному випадку потерпіла ОСОБА_8 категорично заперечує добровільність свого волевиявлення на вчинення з нею обвинуваченим будь-яких дій сексуального характеру та стверджує про перебування у безпорадному стані під впливом випитого алкоголю.
Суд не приймає до уваги твердження обвинуваченого ОСОБА_11 про непричетність його до зґвалтування потерпілої, так як нібито він не вчиняв з нею статевого акту в будь-якій його формі, оскільки воно спростовується висновком експертизи №43 від 16 серпня 2019 року, показами потерпілої і свідків.
Невизнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення суд розцінює як обраний ним спосіб захисту та намагання уникнути кримінальної відповідальності, враховуючи, що відсутні підстави для сумніву у правдивості послідовних показань потерпілої, свідків, які узгоджуються з іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №132 від 04.03.2020 року ОСОБА_11 будь-яким хронічнопротікаючим душевним захворюванням, недоумством не страждає, не страждав і таким і на момент вчинення інкримінованого йому злочину. Він міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, в стані патологічного сп`яніння не знаходився.

Оцінюючи такий висновок експерта, колегія суддів визнає його обґрунтованим, таким, що відповідає об`єктивній поведінці обвинуваченого під час судового розгляду, а тому погоджується з цим висновком та визнає ОСОБА_11 осудним і відповідальним за фактично скоєне.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_11 , судом не встановлено.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_11 , є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння, а також щодо особи, яка перебуває у безпорадному стані.
Крім того, колегія суддів враховує, що ОСОБА_11 раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, на утриманні має одну неповнолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вчинив умисний особливо тяжкий злочин щодо неповнолітньої особи, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку, а також думку потерпілої ОСОБА_8 , яка наполягає на суворому покаранні.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до скоєного, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, а також для попередження вчинення нових злочинів самим обвинуваченим та іншими особами, колегія суддів приходить до висновку призначити ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.152 КК України.

Призначення такого покарання, на думку колегії суддів, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому, враховуючи особу обвинуваченого, до вступу вироку у законну силу йому слід залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою, адже він засуджується до позбавлення волі на тривалий час, а тому перебуваючи на волі, обвинувачений може ухилятись від суду та відбування покарання. Лише запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Вирішуючи питання про речові докази суд керується приписами ст.100 КПК України.
Питання щодо процесуальних витрат в сумі 15072,06 грн вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
Керуючись ст. 368-370, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку у законну силу - залишити без змін.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_11 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання ОСОБА_11 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 22 січня 2020 року по 13 липня 2021 року та з 03 січня 2022 року по день набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави 15072,06 грн процесуальних витрат за проведення експертиз.

Речові докази: пакет соку «Садочок», два скляних стакана, чашку, ложку, обгортку із під шоколаду, три предметних скельця та два тампони із вмістом біологічних зразків ОСОБА_8 , кофту жіночу з синтетичного трикотажу рожевого кольору, плавки жіночі із синтетичного трикотажу блакитного кольору, фрагменти нігтьових пластин кистей рук ОСОБА_8 , змиви з частин квартири та меблів, два предметних скельця та тампон із вмістом біологічних зразків ОСОБА_11 , зрізи волосся, зразки букального епітелію та змиви з рук ОСОБА_11 , які передано на відповідальне зберігання до кімнати речових доказів ВП№1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області знищити; плавки та ковдру з вовни світло-жовтого кольору, які передано на відповідальне зберігання законному представнику неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 - залишити останній.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя