Справа № 203/698/21
Провадження № 1-кп/0203/359/2022
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.07.2022 Кіровський районний суд м. Дніпропетровська
у складі головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002210 від 25.12.2020 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в:

24.12.2020 року приблизно о 21:10 годин в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних стосунків, у ОСОБА_5 , виник словесний конфлікт з малознайомим йому ОСОБА_6 . Після чого на ґрунті особистих неприязних стосунків у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , реалізуючи який, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи спричинити ОСОБА_6 тілесні ушкодження, ОСОБА_5 , підійшов до ОСОБА_6 , та знаходячись напроти останнього на відстані близько 1 метра, наніс йому один удар долонею правої руки в область обличчя. Від вказаного удару ОСОБА_6 на підлогу не впав. Після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 схопили один одного за куртки, одягнені на них та впали на підлогу. ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, наніс ОСОБА_6 два удари кулаком правої руки в область обличчя, після чого ОСОБА_8 , який знаходився поруч, припинив протиправні дії ОСОБА_5 , таким чином завершивши вказаний конфлікт.
Відповідно до висновку експерта № 352е від 12.022021 за даними медичної документації та з урахуванням консультативного висновку лікаря- ренгенолога у нього виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 1-го ступеню, вдавленого багато уламкового перелому лобної кістки на рівні передньої стінки обох лобних пазух, з переходом на надбрівну дугу праворуч та верхню стінку правої орбіти, право орбітальної гематоми праворуч. За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, згідно п.2.1.3. «б» Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. № 6.
Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо вказати, що ушкодження утворилися незадовго до звернення за медичною допомогою у лікувальні заклади , тобто можливо і в термін на який вказує обстежений та слідчий у постанові.
Виявлені тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості травмую чого предмету, можливо лише вказати, що вони могли утворитися від дії тупого твердого предмета (предметів). Виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження знаходяться в анатомічних ділянках, доступних для нанесення їх власною рукою, але враховуючи їх характер та тяжкість отриманої травми, вважається не характерним.
Враховуючи характер, локалізацію (тілесні ушкодження лише на голові) та кількість виявлених у нього тілесних ушкоджень, а також відсутність останніх на інших виступаючих частинах тіла, можливо вказати, що вони є не характерними для спричинення їх при падінні з висоти власного зросту.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 - злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, тобто спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні ОСОБА_5 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду пояснив, що він дійсно вчинив кримінальне правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті. В скоєному кається.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання з`явився, обставини викладені в обвинувальному акті підтвердив. Цивільний позов про стягнення моральної шкоди просив задовольнити.
Також під час судового засідання були допитані свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_8 які підтвердили обставини викладені в обвинувальному акті.
Визнавальні показання в ході судового засіданняобвинуваченим ОСОБА_5 у скоєнні ним інкримінованого йому злочину також підтверджується письмовими матеріалами провадження:

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення

-/ Т.1, а.с. 156/;

-Протоколом огляду місцем події з фототаблицею, а саме огляд проводився в підвальному приміщенні біля під`їзду №3 будинку АДРЕСА_2

-/ Т.1, а.с. 158-164/;

-Постановою про визнання речових доказів від 28.12.2021, а саме сліди РБК, змив слідів РБК, 2 фрагменти пальців рук, фрагмент стільця.
/ Т.1, а.с. 165/;

Протоколом слідчого експерименту від 26.01.2021 / Т.1, а.с. 169-181/;

-Постановою про визнання речових доказів від 26.01.2021, а саме: ДВД диски із записами слідчих експериментів.

/Т.1, а.с.181/;

-Протоколом слідчого експерименту від 04.02.2021.

/Т.1, а.с.185-187/;

-Постановою про визнання речових доказів від 04.02.2021, а саме: ДВД диски із записами слідчих експериментів.

/Т.1, а.с.188/;

-Протоколом огляду місця події від 08.02.2021 з фототаблицею, а саме предметом огляду є джинси, які добровільно надав ОСОБА_5

/Т.1, а.с.190-192/;

-Постановою про визнання речових доказів від 08.02.2021, а саме: штани.

/Т.1, а.с.153/;

-Висновком судово-психіатричного експерта №389.

/Т.1, а.с.193/;

-Висновком експерта №352е.

/Т.1, а.с.196-201/;

-Висновком експерта №357е.

/Т.1, а.с.202-205/;

-Відповідь з ГУНП в Дніпропетровській області від 24.05.2021, про те що ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності по Дніпропетровській області за останній рік не притягувався.

/Т.1, а.с.232/;

-Розпискою потерпілого ОСОБА_6 про отримання від обвинуваченого ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 32660 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

/Т.1, а.с.233/;

Оцінюючи докази в їх сукупності, відповідно до ст. 94 КПК України, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.
Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі.
Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать одне одному і узгоджуються між собою.
Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст. 94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Підводячи підсумок викладеному суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєні злочину який кваліфікуються ч.1 ст.121 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного злочину і особи обвинуваченого ОСОБА_5 .

Обговорюючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 66 КК України, суд бере до уваги , що обвинувачений щиро розкаявся в скоєному злочині.

Обтяжуючих вину ОСОБА_5 , обставин вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Також, враховуючи відомості про особу обвинуваченого - за місцем реєстрації та мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває вину у скоєні інкримінованого йому злочину визнав повністю та щиро розкаявся у його вчинені, що суд відносить до пом`якшуючих покарання обставин.

Із врахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, та йому слід призначити покарання в межах санкції статі кримінального закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, а саме у виді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України. Дане покарання, на думку суду, буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення нових злочинів.

Так як, відповідно до ст. 50 КК України - покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Розглядаючи заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов, суд вирішує, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Суд приходить до висновку, що цивільний позов про стягнення 200000 грн. моральної шкоди є завищеним, позов необхідно задовольнити частково, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», приймаючи до уваги глибину, характер, тривалість та обсяг фізичних, душевних і моральних страждань, перенесених потерпілим, вимушених змін в організації життя, наслідки отриманої травми, вік потерпілого, принцип співмірності, враховуючи інші конкретні обставини по справі, суд оцінює в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн. При цьому суд також виходить із загальних засад кримінального провадження - принципів верховенства права, рівності перед законом і судом, принципу поваги до людської гідності, змагальності та доведеності перед судом переконливості поданих доказів. Суд приходить до твердого переконання, що визначений розмір завданої моральної шкоди є достатнім і співмірним.
Питання, щодо речових доказів по даному кримінальному провадженню вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,
суд -
у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, п. п.1, 2 ч. 1, ст. 76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробувальним строком на 2 (два) роки, поклавши на нього наступні зобов`язання; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 - задовольнити частково.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_6 у відшкодування спричиненої моральної шкоди 30000 (тридцять тисяч) гривень.
Речові докази:

сліди РБК, змив слідів РБК, 2 фрагменти пальців рук, фрагмент стільця, штани знищити; ДВД диски із записами слідчих експериментів залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1