Справа № 216/2242/19
провадження 1-кп/216/178/22
ВИРОК
іменем України

23 червня 2022 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали об`єднаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001657 від 02.09.2018, № 0000792 від 24.04.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця п. Тайгове Кежемського району Красноярського краю РФ, який є громадянином України, має професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, утриманців не має, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше неодноразово судимий:

- 02.03.2006 Центрально-Міським районним судом м. Кривий Ріг за ст. ст. 186 ч. 2, 190 ч. 2, 309 ч.1, , 70 ч. 1, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним строком 3 роки;

- 01.10.2009 Центрально-Міським районним судом м. Кривий Ріг за ст. ст. 309 ч. 2, 71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився 12.05.2011 умовно-достроково на 1 рік 5 місяців 19 днів;

- 12.12.2012 Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг за ст.ст. 185 ч. 3, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 04.06.2015 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. ст. 391, 71 КК України до 1 року 1 дня позбавлення волі; звільнився 29.02.2016 року по відбуттю строку покарання.

- 17.05.2017 Центрально-Міським районним судом м. Кривий Ріг ст. ст. 263 ч.1, 75, 76 КК України до 3-х років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

- 16.06.2020 Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг за ст. 186 ч.2, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч.2, 3 ст. 185 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

представник потерпілого ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість за вчинення кримінальних правопорушень, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, в період іспитового строку за вироком Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу від 17.05.2017 за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, вчинив нові злочини за наступних фактичних обставин.

Так, ОСОБА_3 31.08.2018 приблизно о 02:30 годині, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів щодо незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи корисливу мету збагатитись, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, знаходячись у малознайомої йому потерпілої ОСОБА_7 за адресою місця її роботи, а саме: ТОВ «Онлайн Інтернет-Центр» на площі Визволення буд. 3 кв. 37 що у Центрально-Міському районі м. Кривий Ріг, скориставшись відсутністю очевидців, та самої уваги зі сторони потерпілої ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, узяв з дозволу потерпілої ОСОБА_7 зі столу, чим відволік увагу саму потерпілу ОСОБА_7 , мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 4a 2/16 gb», тим самим таємно викрав, який згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №17/12.1/684 від 01.10.2018 склав 1766 гривень 67 копійок. Привласнивши таємно викрадене майно, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним за власним розсудом, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальних збитків у розмірі 1766 гривень 67 копійок.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Крім того, 01.09.2019 приблизно о 18:00 годині, ОСОБА_3 діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів щодо незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи корисливу мету збагатитись, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, прибув до території двору № 69 «а» на вул. Куйбишева що в Центрально-Міському районі м. Кривий Ріг, де перестрибнув через бетонний паркан, проник на його територію домоволодіння, де, скориставшись відсутністю свідків, самою відсутністю потерпілого ОСОБА_8 та переконавшись в тому, що його дії носять таємний характер, діючи з прямим умислом таємно викрав грошові кошти в сумі 15 000 гривень, що належать ОСОБА_8 , які знаходились в чоловічій сумочці, котра лежала на столі. Привласнивши таємно викрадені грошові кошти ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ними за власним розсудом, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди у вигляді матеріальних збитків у розмірі 15 000 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст.185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчиненому повторно.

Крім того, ОСОБА_3 24.04.2020 приблизно о 02.00 год, діючи повторно з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, прибув до території домоволодіння АДРЕСА_2 , за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_9 . Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел та єдину мету спрямовану на викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій ОСОБА_3 впевнившись в тому, що його дії носять таємний характер, підійшов до будинку та за допомогою сили рук пошкодив дерев`яну віконну раму вікна, через яке ОСОБА_3 проник до приміщення будинку де таємно викрав майно, а саме: грошові кошти в сумі 1300 гривень, б/в плазмовий телевізор марки «SUPRA» модель STV-LC18250FL, чорного кольору, вартість якого згідно з висновком експерта № 19/104-17/1/5/410 від 19.05.2020 складає 1566,67 гривень; б/в цифровий ефірний приймач DVD Т-2 «Strong SRT8203», чорного кольору, вартість якого згідно з висновком експерта № 19/104-17/1/5/410 від 19.05.2020 складає 156,33 гривень. Після цього, ОСОБА_3 продовжуючи свої злочинні дії направлені на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи на території даного домоволодіння, підійшов до приміщення літньої кухні, де за допомогою знайдених в будинку ключів, відчинив вхідні двері літньої кухні, тим самим проник до її приміщення, де таємно викрав майно, а саме: електролобзик марки «Макіта» модель 4340СТ, у фірмовому пластиковому футлярі, березового кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 19/104- 17/1/5/410 від 19.05.2020 року складає 2150 гривень; б/в болгарку, чорного кольору марка та модель не відома, вартість якої згідно з висновком експерта № 1587 від 25.05.2020 не встановлено; б/в автомобільні шини зимові у кількості чотирьох штук, будь- яких інших даних не відомо, вартість яких згідно висновку експерта № 1587 від 25.05.2020 року не встановлено; металева тачка, на два колеса, вартість якої згідно з висновком експерта № 1587 від 25.05.2020 складає 250 гривень. Після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на свою користь, завдавши таким чином потерпілій ОСОБА_9 , матеріального збитку на загальну суму 5423 гривні.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст.185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло та інше приміщення, вчиненого повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочинів, в яких він обвинувачується, визнав повністю, підтвердив свої показання, які давав під час судового розгляду, фактичні обставини скоєння правопорушень та пояснив, що дійсно вчинив вказане вище правопорушення за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання давав і дає добровільно, заборонених методів до нього зі сторони обвинувачення не застосовувалось. У вчиненому кається, просить суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування ч. 3 ст. 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки він фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення такого клопотання не заперечував.

У зв`язку із безсумнівним та добровільним, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то ні било сторони, визнанням у повному обсязі ОСОБА_3 своєї вини в інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях (повідомленій підозрі), погодженні з кваліфікацією вчинених ним діянь, підтвердженням ним його фактичних обставин, відсутності жодних заперечень щодо них з боку сторони обвинувачення, усвідомленням і правильним розумінням роз`ясненого судом положення частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України про те, що у випадку визнання ними змісту даних фактичних обставин, сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржувати їх в апеляційному порядку, відсутністю їх заперечень проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються, суд ухвалив дослідити докази, обмежившись показаннями обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_9 , а також письмовими документами, які характеризують особу обвинуваченого та в частині речових доказів та процесуальних витрат.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що 24.04.2020 року вона зранку повернулась додому від сестри, та помітила пропажу телевізора, грошових коштів, автомобільних шин та ін. Згодом їй стало відомо, що майно викрав співмешканець її племінниці ОСОБА_3 . Також просила суд задовольнити її цивільний позов до обвинуваченого та стягнути з нього 6000 грн завданої їй матеріальної шкоди, а також 10 000 грн - моральної шкоди.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та потерпілу ОСОБА_9 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, та в частині речових доказів та процесуальних витрат, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мали місце діяння, які інкримінуються обвинуваченому. Ці діяння містять склад правопорушення, передбаченого:

ч.2 ст. 185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно;

ч.3 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням з проникненням у житло, інше приміщення та сховище, вчинене повторно;

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р. звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, щире каяття та визнання своєї вини обвинуваченим.

До обставини, яка обтяжує покарання і встановлена у даній кримінальній справі, суд відносить рецидив злочину.

Вивчаючи особу винного шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення правопорушення, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, утриманців не має, на обліку у лікаря-психіатра не перебував і не перебуває, перебував під наглядом лікаря нарколога з вересня 2011 року до червня 2015 з приводу вживання канабіоїдів зі шкідливими наслідками, за місцем проживання характеризується посередньо.

Так, визначаючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, суд виходить з класифікації злочинів, особливостей та обставин їх вчинення, й приходить до висновку, що обвинуваченим вчинено не тяжкий та тяжкий злочин.

Обговорюючи питання про міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, а також особу обвинуваченого і обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, наведені судом вище у вироку, у зв`язку з чим суд, враховуючи санкції ч. 2 та ч.3 ст. 185 КК України, вважає що виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства, оскільки таке покарання сприятиме його виправленню і попередженню вчинення нових злочинів, а також буде необхідним і достатнім.

Крім того потерпіла ОСОБА_9 звернувся до ОСОБА_3 з цивільним позовом, в якому просить стягнути на її користь з обвинуваченого матеріальну шкоду завдану вчиненням кримінального правопорушення в сумі 6000 грн. та 10 000 грн. в якості моральної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги потерпілої ОСОБА_9 визнав частково не заперечує проти стягнення з нього матеріальної шкоди завданої правопорушенням установленої в обвинувальному акті в розмірі 5423 грн, в іншій частині позов не визнає, просить відмовити у його задоволенні.

Суд, вислухавши обвинуваченого та його захисника, потерпілу ОСОБА_9 та її представника - адвоката ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи і докази, здобуті у даній справі в частині цивільних позовів дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Крім того в силу вимог ч.ч. 1 та 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно із ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Так, судом з достовірністю встановлено, що саме діями обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_9 була заподіяна матеріальна шкода в розмірі 5423 грн. При цьому під час досудового слідства потерпілій ОСОБА_9 було частково повернуто викрадене майно: грошові кошти в сумі 1300 грн, ефірний приймач Т-2 «Strong SRT8203», чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 19/104-17/1/5/410 від 19.05.2020 року складає 156,33 гривень, металева тачка, на два колеса, вартість якої згідно висновку експерта № 1587 від 25.05.2020 року складає 250 гривень, плазмовий телевізор марки «SUPRA» модель STV-LC18250FL, чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 19/104-17/1/5/410 від 19.05.2020 року складає 1566,67 гривень, електролобзик марки «Макіта» модель 4340СТ, у фірмовому пластиковому футлярі, березового кольору, вартість якого згідно з висновком експерта № 19/104- 17/1/5/410 від 19.05.2020 року складає 2150 гривень. Тобто потерпілій ОСОБА_9 було повернуто майно на суму 5423 грн, тобто на суму шкоди встановленої в обвинувальному акті.

Крім того, суд приймає до уваги, що позовні вимоги ОСОБА_9 в частині відшкодування 6000 грн матеріальної шкоди за автомобільні шини не підтверджені належними та допустимими доказами.

Таким чином в задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 6000 грн належить відмовити.

При цьому, вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди, судом враховується характер і обсяг заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди, однак, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи, що в результаті скоєнням кримінального правопорушення потерпілій ОСОБА_9 була спричинена матеріальна шкода, а також спричинені моральні переживання та страждання, суд вважає за можливе задовольнити частково позовні вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди та стягнути з відповідача на її користь кошти в розмірі 1000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, оскільки вказана сума є об`єктивною та достатньою для відшкодування моральної шкоди, що відбулася внаслідок неправомірних дій відповідача.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

В силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки в рамках цього кримінального провадження були проведені експертні дослідження, на проведення яких було затрачено кошти з Державного бюджету України на загальну суму 1879,60 грн (1307,60+572), що підтверджується довідками експертної установи, Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України, тому такі процесуальні витрати підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого в розмірі 1879,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням призначеним за вироком Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг від 16.06.2020 остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг від 16.06.2020, тобто з 21 червня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз в розмірі 1879 грн 60 к. (одна тисяча вісімсот сімдесят дев`ять гривень шістдесят копійок).

Позовну заяву ОСОБА_9 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричинених внаслідок вчинення кримінального правопорушення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн (одну тисячу гривень), в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Речові докази:

- DVD-диск з відеозаписом огляду від 24.04.2020, долучений до матеріалів кримінального провадження №0000792, що зберігається у матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

- DVD-диск з відеозаписом огляду від 01.09.2018, долучений до матеріалів кримінального провадження №0001657, що зберігається у матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

- речові докази, що знаходяться на зберіганні у потерпілої сторони, відповідно до розписок ОСОБА_9 (Т.1 м.к.п.а.с. 36, 54) та ОСОБА_7 (Т.2 м.к.п. а.с.66) залишити потерпілим.

Матеріали кримінального провадження № 0001657 та № 0000792 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/2242/19 (провадження № 1-кп/216/178/22).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні при проголошенні вироку, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_10