Провадження № 1-кп/161/390/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 05 травня 2022 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002095, що надійшов з Луцької окружної прокуратури, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця міста Луцька Волинської області, непрацюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в порядку ст. 89 КК України,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.10.2005 у цивільній справі №2-6323/05, зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 25 відсотків від усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 03 жовтня 2005 року і до досягнення дитиною повноліття.

Однак, ОСОБА_4 , достеменно знаючи про вказане рішення суду, являючись дієздатною та працездатною особою, діючи з прямим умислом на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини аліменти не сплачував з березня 2021 по вересень 2021 року включно, заходів, спрямованих на погашення заборгованості в сумі 19 768 гривень не вживав, що призвело до виникнення даної заборгованості зі сплати таких коштів, що в сукупності перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, не визнав.

Суду дав показання про те, що він не заперечує наявності рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.10.2005 про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання даньки ОСОБА_6 , в розмірі 25 відсотків від усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 03 жовтня 2005 року і до досягнення дитиною повноліття, однак коштів не сплачував у зв`язку з відсутністю доходів, а також доглядом за своєю матір`ю, яка потребує постійного догляду через хворобу, та відбуттям покарання у виді громадських робіт. Вказав, що на обліку в центрі зайнятості не зареєстрований. Не заперечив наявності заборгованості за період з березня 2021 по вересень 2021 року включно в сумі 19 768 гривень.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винність у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дійте (аліментів), підтверджується зібраними на досудовому розслідуванні та дослідженими безпосередньо в судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.10.2005 ухвалено стягувати з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , однак обвинувачений ухиляється від їх сплати, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 19 768 гривень за період з березня 2021 по вересень 2021 року включно.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що на даний час обіймає посаду державного виконавця Другого відділу ДВС у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). У неї на виконанні перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання ОСОБА_6 , однак, у зв`язку із несплатою обвинуваченим коштів, його заборгованість по сплаті аліментів за період з березня 2021 по вересень 2021 року включно становить 19 768 гривень. Вказала, що обвинувачений з`являвся на її виклики, подавав довідку про те, що він отримує компенсацію, як особа, яка надає послуги з догляду на непрофесійній основі за ОСОБА_8 , однак за період з березня 2021 по вересень 2021 року включно будь-яких дій для сплати аліментів не вчиняв, з заявою про розстрочку заборгованості не звертався.

Крім показань потерпілої та свідка, винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, об`єктивно підтверджується також і іншими доказами дослідженими безпосередньо у кримінальному провадженні.

З рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.10.2005 вбачається, що вищевказаним рішенням ухвалено стягувати ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 25% від всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 03.10.2005 і до досягнення дитиною повноліття. На підставі даного рішення, яке 10.11.2005 набрало законної сили, видано виконавчий лист.

Згідно постанови державного виконавця Другого відділу ДВС Луцького міського управління юстиції ОСОБА_9 про відкриття виконавчого провадження від 06.04.2016 вбачається, що, на підставі виконавчого листа №2-6323/05 від 31.10.2005, відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 25% від всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 03.10.2005 і до досягнення дитиною повноліття

З листа головного державного виконавця Другого відділу ДВС у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) ОСОБА_10 від 22.10.2021 вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів боржника ОСОБА_4 в період з березня 2021 року по вересень 2021 року становить 19 768 гривень.

Розрахунком заборгованості зі сплати аліментів стверджується, що сукупний розмір заборгованості ОСОБА_4 з моменту відкриття виконавчого провадження станом на 01.10.2021 становить 119 318,04 грн., а за період з березня 2021 року по вересень 2021 року включно 19 768 гривень.

Таким чином, судом критично оцінюються показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не вчиняв дій, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) тому, що не мав постійного місця роботи, доглядав за своєю матір`ю та відбував покарання у виді громадських робіт, оскільки такі показання обвинуваченого суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за фактично вчинене ним кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що показання потерпілої ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_7 , дані ними безпосередньо в судовому засіданні є послідовними, відповідають іншим обставинам справи та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які, на думку суду, є належними та допустимими, не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки підстав ставити їх під сумнів у суду немає, тому суд бере їх за основу при постановленні даного вироку та приходить до висновку про винуватість ОСОБА_4 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), кваліфікуючи його дії за ч. 1 ст. 164 КК України.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків і дані про особу винного.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 не судимий в порядку ст. 89 КК України, вину у вчиненому не визнав та не розкаявся, притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, має постійне місце проживання та реєстрації, тому, з врахуванням думки потерпілої, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без відбування покарання та призначає покарання, в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України, у виді обмеження волі, із застосуванням ст. 75, 76 КК України.

На думку суду, обрана міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, призначивши покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1