Справа № 761/5434/22
Провадження №1-кп/761/2290/2022
ВИРОК
іменем України

27 квітня 2022 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Шевченківського районного суду міста Києва, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000256, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 січня 2022 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий ліс, Бородянського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:
І . Суть питання, що вирішується та рух справи.
17 лютого 2022 року до Шевченківського районного суду міста Києва від прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000256, внесеному 18 січня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України (справа №761/5434/22, провадження №1-кп/761/2290/2022).
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2022 року визначено головуючого суддю Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 .
Ухвалою судді від 17.02.2022 у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому винесено питання, регламентовані ст.ст.314-316 КПК України.
Ухвалою судді від 22.04.2022 року у даному кримінальному провадженні призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акта.
ІІ. Виклад обставин справи.
16 січня 2022 року ОСОБА_4 , за допомогою мобільного додатку «Telegram», діючи умисно, з метою отримання прибутку, незаконно придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи, щодо якої матеріали досудового розслідування виділено в окреме провадження, психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 3,156 г., особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 4-ММС (4-метилметкатинон) масою 6,782 г., особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА (3,4 - метилендіоксиметамфетамін) масою 1,207 г., особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс масою 32,36 г., для подальшого збуту.
У подальшому, 18 січня 2022 року приблизно о 19 год. 45 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні «Нова Пошта №90», що за адресою: м. Київ, пр-т. Перемоги, 80/57, отримав посилку від невстановленої особи, щодо якої матеріали досудового розслідування виділено в окреме провадження, а саме розфасовану психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, розфасовану особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 4ММС, розфасовану особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА та розфасований особливо небезпечний наркотичний засіб, біг якого заборонено канабіс, з якою для подальшого розкладання «закладок» покинув приміщення вищевказаного відділення пошти. Після чого, 18 січня 2022 року, о 19 год. 47 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, пр-т. Перемоги, 80/57, ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст.2982 КПК України, під час особистого обшуку якого виявлено та вилучено психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 3,156 г., особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 4-ММС (4-метилметкатинон) масою 6,782 г., особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА (3,4 - метилендіоксиметамфетамін) масою 1,207 г., особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс масою 32,36 г.
Таким чином, ОСОБА_4 , посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог статтей 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №60-95-ВР (в редакції Закону №530-V від 22.12.2006), Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, наказу Міністерства охорони здоров`я України №481 від 20.08.2008 та наказу Міністерства охорони здоров`я України №634 від 29.07.2010, з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.
ІІІ. Позиція сторін судового провадження.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та вказав, що дійсно, за вказаних в обвинувальному акті обставин, він вчинив дане кримінально каране діяння. ОСОБА_4 , зокрема, заявив, що він у повній мірі усвідомив кримінально-протиправний характер своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо не карати.
Слід зазначити, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.
Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, який надійшов до провадження суду, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, із врахуванням заяви прокурора про відмову від допиту в судовому засіданні свідків, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів.
Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до довідки, виданої Новозалівським старостинським округом №7 Бородянської селищної ради Бучанського району Київської області, зареєстрований та проживає разом з батьком, матір`ю та трьома сестрами за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до довідки №14 від 25.01.2022 КНП БСР «Бородянська районна лікарня» на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відповідно до характеристики, виданої Бородянською селищною радою, характеризується за місцем проживання з позитивної сторони, з односельчанами та сусідами має добрі побутові стосунки, заяв та скарг про порушення громадського порядку не надходило.
Прокурор у судовому засіданні обставини, визначенні в обвинувальному акті підтримала у повному обсязі та просила визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією майна.
Сторона захисту просила суд при призначенні покарання ОСОБА_4 застосувати положення ст.ст. 69, 75 КК України.
ІІІ. Положення закону, якими керувався суд.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.78 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
Стаття 1 КК України передбачає, що Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням. Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.
При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.
ІV. Висновки та мотиви суду.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 307 КК України як придбання, зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, психотропної речовини у великих розмірах, особливо небезпечних психотропних речовин у великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, з метою збуту.
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Так, вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує:
- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином;
- особу винного, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, міцні соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, не одружений, за місцем проживання характеризується позитивно;
- обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Так, згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому, активне сприяння в розкритті злочину.
Щире каяття обвинуваченого полягає у визнанні обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України, щодо події кримінального правопорушення, у тому числі його час, місце та спосіб вчинення. Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася (п. 3 ПП ВСУ від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).
Обвинувачений повністю визнав свою вину, висловив щирий жаль з приводу вчинених дій та осуд своєї поведінки, проявив готовність понести кримінальну відповідальність за вчинене, обіцяв у майбутньому протиправних дій не вчиняти.
Крім того, обвинувачений активно сприяв у розкритті кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, оскільки він самостійно та добровільно розповів про обставини придбання, зберігання, перевезення наркотичного засобу та психотропної речовини, мету вчиненого, а також добровільно їх надав працівникам поліції при затриманні та обшуку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Крім того, при призначенні покарання, суд також враховує особливості й обставини вчинення злочину: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 під час та після вчинення злочинних дій - під час затримання та обшуку добровільно надав працівникам органу досудового розслідування наявні у нього наркотичні та психотропні речовини; відношення обвинуваченого до вчиненого (вину визнав, щиро розкаявся, готовий понести покарання, запевняв, що більше нічого протиправного вчиняти не буде).
Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
На підставі викладеного, при наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України - щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину та відсутність обставин, що його обтяжують, відсутність тяжких наслідків злочину, що в своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, та критичним відношенням винного до вчиненого, суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого положення ст. 69 КК України, призначивши основне покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої в санкції ч. 2 ст. 307 КК України.
Разом з цим, ОСОБА_4 хоча і вчинив тяжкий злочин, однак враховуючи особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, вперше притягується до відповідальності, його молодий вік, міцні соціальні зв`язки, позитивні характеристики за місцем проживання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, а тому, у порядку ст. 75 КК України приймає рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням з максимальним строком на 3 (три) роки згідно з ч.4 ст.75 КК України.
Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Також, суд вважає за необхідне при звільненні від відбування покарання з випробуванням покласти на обвинуваченого, відповідно до ст. 76 КК України, такі обв`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що сприятиме досягнення мети покарання.
Покладаючи такі обов`язки, суд вважає саме їх необхідними і достатніми для виправлення винного з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину та його особи.
Адже, матиме місце нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням уповноваженим органом з питань пробації за місцем його проживання.
У підсумку дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Тобто, як наслідок, формальні моменти не можуть бути вирішальними, головною є можливість у кожній конкретній справі оцінити основну мету застосування певного заходу та характер впливу на особу, які можуть істотно відрізнятися, навіть, за зовнішньої подібності відповідних примусових заходів, бо суд стоїть на тій позиції, що незалежно від того, що вчинили злочинці, визнання їх людської гідності передбачає надання їм можливості ресоціалізувати себе за час відбування покарання з перспективою колись стати відповідальним членом вільного суспільства, що, у цій ситуації, при застосуванні саме такого покарання, є можливим.
Таке покарання обвинуваченому ОСОБА_4 перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.
Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
У той час, як призначення будь-якого іншого виду покарання без звільнення від відбування, суд сприймає, як діяння, яке б указувало на те, що саме у цій ситуації, та обставинах, при яких було вчинено злочин, воно сприймалося б, як грубо непропорційне (діяння та покарання), як наслідок, у світлі практики ЄСПЛ, сприймалося б як жорстоке поводження, тобто суперечило статті 3 Конвенції, в момент його винесення.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили не обирати.
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи матеріалів, речовин і виробів № СЕ-19/111-22/2420-НЗПРАП від 24.01.2022, які складають 2574,30 грн., судової експертизи матеріалів, речовин і виробів № СЕ-19/111-22/2421-НЗПРАП від 19.01.2022, які складають 858,00 грн., судової комп`ютерно-технічної експертизи № СЕ-19/111-22/3191-КТ від 01.02.2022, які складають 6864,80 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого.
Керуючись статтями 2, 7, 368 371, 373, 374, 376, 381 - 382 Кримінального процесуального кодексу України, статтями 50, 65 67, 69, 75, 76, 77, 107, 307 Кримінального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та призначити йому основне покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати за проведення судових експертиз:
- № СЕ-19/111-22/2420-НЗПРАП від 24.01.2022 у сумі 2574 гривень 30 копійок;
- № СЕ-19/111-22/2421-НЗПРАП від 19.01.2022 у сумі 858 гривень 00 копійок;
- № СЕ-19/111-22/3191-КТ від 01.02.2022 у сумі 6864 гривень 80 копійок.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- 20 згортків обмотаних ізоляційною стрічкою чорного кольору; 15 поліетиленових пакетів, в кожному з яких знаходиться по 1 таблетці невідомого походження, 20 згортків із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, 15 згортків із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, 2 поліетиленові пакети з порошкоподібною речовиною світлого кольору, 1 паперовий згорток із аркушу паперу із речовиною рослинного походження які після дослідження поміщено до сейф-пакету №EXP0396156; 3 поліетиленові пакети із порошкоподібною речовиною білого кольору, які після дослідження поміщено до паперового пакунку з написами № СЕ-19/111-22/2421-НЗПРАП (відповідно до квитанції №82/SHEV_NARK/2022/133010/1: [паперовий конверт] експертиза СЕ-19/111-22/2421-НЗПРАП від 2022-01-19 (/Амфетамін - 0.781 гр./), [сейф-пакет № EXP 0396156] експертиза СЕ-19/111-22/2420-НЗПРАП від 2022-01-24 (/Канабіс 32.36 гр./ МДМА (3,4-метилен-діоксиметамфетамін) 1.207 гр./ Амфетамін 2.375 гр. ОСОБА_8 ) 6.782 гр./)) - знищити;
- мобільний телефон марки Samsung моделі «galaxy A12» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім картами № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 в чохлі, який після дослідження поміщено до сейф-пакету №3610489 повернути ОСОБА_4 ;
- оптичні диски з виявленою інформацією формату DVD-R (інв. 1135-1137), які поміщено до сейф-пакету №5683149 залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1