Справа № 524/3373/22
Провадження 1-кс/524/1386/22
УХВАЛА

24.06.2022 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука Полтавської області заяву про самовідвід слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_3 по скарзі ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань, -

В С ТА Н О ВИ В :

23.06.2022 року в Автозаводський районний суд м. Кременчука надійшла скарга ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Відповідно до ст.. 35 КПК України вищевказана скарга 23.06.2022 року була розподілена слідчому судді Автозаводського районного суду м.Кременчука ОСОБА_3 , який 23.06.2022 року подав заяву про самовідвід , яка була зареєстрована в АСДС 23.06.2022 року і розподілена для вирішення головуючому судді ОСОБА_1 .
В заяві про самовідвід слідчий суддя Автозаводського районного суду м.Кременчука ОСОБА_3 зазначає, що 23 червня 2022 року йому після здійснення автоматичного розподілу була передана скарга ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей в ЄРДР (№ 524/3373/22, провадження № 1-кс/524/1385/22), в якій заявник повідомляє про те, що звернулася до правоохоронного органу із заявою про вчинення стосовно ОСОБА_5 злочину. ОСОБА_3 ставить до відома суд, що ним як слідчим суддею розглядалися численні клопотання слідчих у кримінальному провадженні № 0000577 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, у тому числі стосовно ОСОБА_5 .
У контексті ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
У національному законодавстві відсутні будь-які роз`яснення щодо визначення критеріїв чи обставин, які би могли враховуватися судом при надані оцінки фактам щодо неупередженості, а саме які складові елементи повинні містити обставини, щоб можна було прийти до висновку в неупередженості суду.
У розумінні ст. 1 КПК України кримінальне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.
Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (ратифікована Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
З огляду на основні засади і практику Європейського суду з прав людини, неупередженість (безсторонність) суду, відповідно до п. 1 ст.6 вказаної вище Конвенції, повинна визначатися за критеріями суб`єктивними, при яких беруться до уваги особисті переконання і поведінка судді та об`єктивними, які визначаються, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Щодо об`єктивної неупередженості, Європейський суд з прав людини у справі «Фей проти Австрії» вказав, що така полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити , чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007р. та від 24.02.1993р. по справі «Фей проти Австрії» судом вказано, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.
Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає - або може сприйматися як таке, що впливає - на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
ЄСПЛ звертає увагу на те, що неупередженість є основоположним принципом і необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків та виявляється як у змісті судового рішення, так і в усіх процесуальних діях, що передують його прийняттю.
Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.
Окрім того, відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах «Микаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому, кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.
Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у судді.
Враховуючи наведені обставини, з метою усунення будь-яких сумнівів в неупередженості та об`єктивності слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука ОСОБА_3 , на підставі згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України він заявляє самовідвід по розгляду скарги ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей в ЄРДР (№ 524/3373/22, провадження N° 1- кс/524/13 85/22).
Слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, так як в поданій заяві про самовідвід по скарзі ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань просив суд розгляд заяви проводити без його участі (а.с.1 зворот).

Представник скаржника ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином згідно телефонограми секретаря судових засідань ОСОБА_2 від 23.06.2022 року (а.с.3) та просила розгляд справи за заявою про самовідвід слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області ОСОБА_3 проводити за її відсутності, а тому суд вважає розглянути заяву про самовідвід слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області ОСОБА_3 по скарзі ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань у її відсутність.

Скаржник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить телефонограма секретаря судових засідань ОСОБА_2 від 07.02.2022 року (а.с.3), а тому суд вважає розглянути заяву про самовідвід слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області ОСОБА_3 по скарзі ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань у його відсутність.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про самовідвід слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука ОСОБА_3 по скарзі ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань
підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно положень ст.. 80 ч.3 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.
Відповідно до ст.. 80 ч.4 КПК України заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу.
У частині 5 ст. 80 КПК України зазначено , що відвід повинен бути вмотивованим.
Частиною 1 пунктом 4 статті 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, на якій наголосив суд у справі «Олександр Волков проти України» (Заява № 21722/11) (пункти 104 та 106) існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об,єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v.Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя,стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведеним (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86; рішення від 09.11.2006р. у справі «Білуга проти України).

Статтею 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

З урахуванням викладенного суд приходить до висновку, що розгляд слідчим суддею Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_3 численних клопотань слідчих у кримінальному провадженні №0000577 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України стосовно ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою керівника апарату суду ОСОБА_6 від 24.06.2022 року вих. №43/22( а.с. 4), є підставою для задоволення заяви слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_3 про його самовідвід при розгляді ним скарги ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань, так як суд приходить до висновку , що у стороннього спостерігача може викликати сумніви у неупередженості слідчого судді ОСОБА_3 , тому підстави для самовідводу, які вказані слідчим суддею Автозаводського районного суду м.Кременчука ОСОБА_3 є обґрунтованими і відповідають вимогам закону.

Керуючись ст.. 75 ч.1 п.4, 80, 81,372 КПК України , суд,-

УХВАЛИВ :

Задовольнити заяву про самовідвід слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука ОСОБА_3 по скарзі ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Відвести слідчого суддю Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_3 від розгляду скарги ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Відповідно до ч.4 ст.82 КПК України провести повторний автоматизований розподіл справи за №524/3373/22, провадження 1-кс/524/1385/22.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : ОСОБА_7