Провадження № 11-сс/4808/344/22
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Повзло
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у порядку письмового апеляційного провадження апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

Захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Вважає, що обраний запобіжний захід є надто суворим.

Вказує, що слідчим суддею не проведено аналіз всіх ризиків, визначених частиною 1 статті 177 КПК України з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного. Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу не визначив розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Наголошує, що підозрюваному ОСОБА_6 міра запобіжного заходу обиралась за підозрою у вчиненні злочину передбаченого частиною 3 статті 185 та частини 5 статті 185 Кримінального кодексу України. На даний час долученими досудовим слідством до клопотання про обрання міри запобіжного заходу матеріалами, доказами не доведено обґрунтованість підозри.

Судом не взято до уваги, те що підозрюваний у відповідності до ст. 89 КК України вважається не судимим, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, дружина зайнята вихованням дітей і не працює. Підозрюваний працює на різних роботах без офіційного оформлення, є єдиним утриманцем сім`ї, інкриміновані йому злочини не направлені проти життя та здоров`я, має постійне місце проживання, здійснює догляд за особою похилого віку, має міцні соціальні зв`язки.

Зазначає, що жодний ризик передбачений статтею 177 КПК України слідчим та прокурором не доведений. Підозрюваному не має сенсу переховуватись від органів слідства так як він розуміє, що при переховуванні він сам собі нашкодить.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2022 року клопотання слідчого задоволено, застосовано щодо ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 04 грудня 2022 року включно з визначенням застави 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 248100 (двісті сорок вісім тисяч сто) гривень 00 копійок.

З огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, суд першої інстанції дійшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч.5 ст. 185 КК України та доведеності наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний усвідомлює, що санкція статті передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі та до нього може бути застосовано такий вид покарання у разі доведення його вини у суді; незаконно впливати на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки йому в ході досудового розслідування стануть відомі їх анкетні дані; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Апелянт, підозрюваний та прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явилися.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України колегія суддів вважає можливим проведення судового розгляду за відсутності учасників в порядку письмового провадження.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе прийняти судове рішення за результатами письмового провадження без участі сторін.

Суд апеляційної інстанції вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою та вважає, що висновок слідчого судді про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання є обґрунтованим.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про : наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000052 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3, та ч. 5 ст. 185 КК України.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3, 5 ст. 185 КК України, встановлено відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, таке згідно з ст. 12 КК України є тяжким або особливо тяжким злочином.
На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані разом з сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів у їх взаємозв`язку протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 (а.п. 8-9), протокол допиту свідка ОСОБА_8 (а.п. 10), протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.п. 11-14), висновками експертів (а.п. 15-21, 24-25, 28), протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 (а.п. 22-23), протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 (а.п. 26-27), матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій та іншими доказами, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до переконливого висновку про обґрунтованість підозри, оскільки вони підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу.
При цьому, досудове розслідування триває, встановлюються обставини, які мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Також, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів належним чином врахував в сукупності всі обставини згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, в тому числі характеризуючи дані на особу підозрюваного ОСОБА_6 дані, зокрема відомості про те, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Калуш, Івано-Франківської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, судимий 22.05.2020 року Калуським міським судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт 240 годин, також враховано його стан здоров`я, майновий стан, тк, що він не працює та має на утриманні двоє неповнолітніх дітей.

Наведене слідчим у клопотанні обґрунтування існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які мають місце в даному випадку: переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення можливого покарання; незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні, яких відоме місце проживання; вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на відсутність постійного джерела доходу, стійких соціальних зв`язків, з врахуванням обставин і тяжкості кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує у разі визнання винуватості, даних, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , є переконливим.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що ризик в свою чергу не є визначеною подією, а по суті представляє ймовірність отримання несприятливих для судового провадження подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного необхідно вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Стороною захисту не спростовано обставин, які вказують на наявність заявлених стороною обвинувачення ризиків, запобігання спробам яких є метою та підставами застосування запобіжних заходів.

Суд апеляційної інстанції вважає, що під час розгляду клопотання слідчим суддею доведено неможливість запобігання відповідним ризикам у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, зокрема домашнього арешту. При застосуванні іншого більш м`якого запобіжного заходу відносно нього існує значна ймовірність того, що він порушуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки.

В ухвалі слідчого судді зазначено належне мотивування про неможливість запобігання ризикам, встановлених стороною обвинувачення, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, проаналізовано доводи сторони захисту.

Пояснення сторони захисту про те, що ОСОБА_6 жодних спроб щодо переховування не вчиняв, не перешкоджав кримінальному провадженню так як підозрюваний розуміє, що при переховуванні він сам собі нашкодить, проте самі по собі є недостатніми для висновку про доцільність застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що слідчий суддя, враховуючи положення ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, ч. 1 ст. 29 Конституції України, вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, оцінив в сукупності всі обставини, наведені сторонами кримінального провадження, та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , що відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, - забезпечення виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та запобігання виникненню ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також суд правильно визначив розмір застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 248100 гривень 00 копійок, який є яка є помірною та достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності ухвали слідчого судді та наявності підстав для її скасування за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419, 422 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4