ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/630/21

Провадження № 11-кп/4820/397/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2020 року за № 0003269 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 лютого 2022 року,-

в с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциз Одеської області, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого АДРЕСА_1 та жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання:

-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 1 місяць;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 4 місяці;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 3 місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено йому остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і визначено таке у виді 4 місяців арешту. Строк відбування покарання ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишено попередню домашній арешт, який полягає в забороні залишати житло з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу суду та зобов`язано прибувати за кожною вимогою суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Питання про речові докази вирішено на підставі ст. 100 КПК України.

За вироком суду, 08.11.2020 близько 11 год. 20 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в торговому залі магазину «Таврія-В», що за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 17, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю нагляду працівників магазину та усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав із полиць торгового прилавку продукти харчування, а саме: цукерки «Bounty» вагою 0,789 кг., вартістю 109 гривень 67 копійок, цукерки «Snickers» вагою 0,954 кг., вартістю 132 гривні 70 копійок, цукерки «Milky Way» вагою 0,687 кг., вартістю 96 гривні 18 копійок, дві пачки майонезу торгової марки «Чумак Справжній 300 г. 72%» вартістю 16 гривень за одну пачку, загальною вартістю 32 гривні, сир марки «Добриня Король Артур» вагою 0,394 кг. вартістю 74 гривні 97 копійок, ковбаса варена марки «Молочна» вагою 0,932 кг., вартістю 84 гривні 55 копійок, окіст свинячий охолоджений вагою 1,794 кг. вартістю 213 гривень 30 копійок, ковбаса варена марки «Лікарська» вагою 0,960 кг., вартістю 89 гривень 27 копійок, серце куряче розморожене вагою 1,636 кг., вартістю 120 гривень 90 копійок, а також один дезодорант аерозоль марки «Axe Black 150 мл.» вартістю 51 гривня 83 копійки, один набір запасок для чищення одягу марки «Didie 6 м. 2 шт.» вартістю 14 гривень 05 копійок, а всього продукції загальною вартістю 1019 гривень 39 копійок, що належать ПП «Таврія Плюс», яку помістив у кошик для товарів.
Продовжуючи умисні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 , не розрахувавшись за товар, який знаходився у кошику для товарів, пройшов повз розрахункові каси та залишив місце вчинення кримінального проступку, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Окрім цього, 09.11.2020 близько 11 год. 20 хв. ОСОБА_6 перебуваючи в торговому залі магазину «Таврія-В», що за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 17, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, скориставшись відсутністю нагляду працівників магазину та усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав із полиць торгового прилавку продукти харчування, а саме: сир марки «Шостка Російський 50%» вагою 0.652 кг., вартістю 75 гривень 85 копійок, цукерки «Bounty» вагою 1,122 кг., вартістю 156 гривень 07 копійок, цукерки «Snickers» вагою 0,992 кг., вартістю 139 гривні 98 копійок, дві пачки майонезу торгової марки «Чумак Справжній 300 г. 72%» вартістю 16 гривень за одну пачку, загальною вартістю 32 гривні, дві пляшки напою «Monster Energy 0.355 л.» вартістю 20 гривень 60 копійок за одну пляшку, загальною вартістю 41 гривня 20 копійок, ковбасу варену «Лікарська» вагою 0,898 кг. вартістю 83 гривні 50 копійок, філе куряче охолоджене вагою 1,236 кг. вартістю 117 гривень 29 копійок, шию свинячу охолоджену вагою 2,524 кг. вартістю 327 гривень 86 копійок, одну пачку кетчупу марки «Чумак 270 г.» вартістю 13 гривень 82 копійки, а також один слабоалкогольний напій марки «Оболонь Смак Джин Тонік» вартістю 14 гривень 40 копійок, а всього продукції загальною вартістю 1034 гривні 95 копійок що належать ПП «Таврія Плюс», які помістив у кошик для товарів.
Продовжуючи умисні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 , не розрахувавшись за товар, який знаходився у кошику для товарів, пройшов повз розрахункові каси та залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Окрім цього, 11.11.2020 близько 09 год. 20 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в торговому залі магазину «Таврія-В», що за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 17, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, скориставшись відсутністю нагляду працівників магазину та усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав із полиць торгового прилавку продукти харчування, а саме: цукерки «Bounty» вагою 0,288 кг., вартістю 40 гривень 06 копійок, цукерки «Snickers» вагою 0,472 кг., вартістю 65 гривні 65 копійок, цукерки «Milky Way» вагою 0,384 кг., вартістю 53 гривні 76 копійок, одну пачку майонезу торгової марки «Чумак Справжній 300 г. 72%» вартістю 16 гривень, сир марки «Тульчинка Російський 50%» вагою 0,532 кг., вартістю 61 гривня 89 копійок, ковбаса варена марки «Русанівська» вагою 5,016 кг. вартістю 547 гривень 69 копійок, шию свинячу охолоджену вагою 4,128 кг. вартістю 536 гривень 22 копійки, а також дві упаковки чоловічих шкарпеток марки «ВАМВОО 39-42» вартістю 19 гривень за одну упаковку, загальною вартістю 38 гривень, а всього продукції загальною вартістю 1215 гривень 56 копійок що належать ПП «Таврія Плюс» помістив у кошик для товарів.
Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 , не розрахувавшись за товар, пройшов повз розрахункові каси та намагався залишити місце вчинення кримінального правопорушення, проте виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки при виході з магазину був зупинений працівниками ПП «Таврія Плюс».

Непогоджуючись з вироком суду в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, його захисник адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок у вказаній частині скасувати, ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу. В решті вирок залишити без змін.

Призначене обвинуваченому покарання уважає надто суворим.
Вказує, що висновок суду про те, що ОСОБА_6 не має постійного місця проживання, не має міцних соціальних зв`язків, є необґрунтованим.
Посилання суду на те, що обвинувачений ухилявся від суду, є також безпідставним, оскільки у зв`язку зі зміною місця проживання, повісток до суду не отримував.
Зазначає, що скрутне матеріальне становише змусило його вчинити дані правопорушення. Бажає відшкодувати шкоду потерпілому, влаштувався, хоч і неофіційно, на роботу, що свідчить про те, що він став на шлях виправлення.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Апеляційний перегляд оскаржуваного вироку здійснюється у відповідності до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, в межах поданої апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, зазначених у вироку та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, в поданій апеляційній скарзі сторонами не оспорюються, а тому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Що стосується призначеного ОСОБА_6 покарання, то колегія суддів виходить з такого.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як самим засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Конституційний Суд України у своєму рішенні за № 15-рп/2004 зазначив про те, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Тобто, покарання повинно перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного.

Слідуючи вищенаведеним положенням Закону, місцевий суд, обґрунтовано, з урахуванням вказаних норм чинного законодавства, призначив обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 місяця арешту; за ч. 2 ст. 185 України 4 місяців арешту; за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 України 3 місяців арешту; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначив остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого більш суворим покараннням у виді 4 місяців арешту.

Перевіряючи законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, а саме призначення ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, оскільки таке відповідає загальним засадам призначення покарання, зазначеним у ст. 65 КК України та постанові Пленуму Верховного суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року.

Так, суд першої інстанції, обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, правильно врахував, що останній вчинив проступок та нетяжкі кримінальні правопорушення.

Враховано особу винного, який має молодий вік, офіційно не працевлаштований, соціальні зв`язки відсутні, тривалий час уникав явки до суду, задану шкоду не відшкодував, хоча вказав, що мав таку можливість.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, позитивна характеристика за місцем проживання.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.
З урахуванням викладеного, місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді арешту.
Призначене обвинуваченому покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, зазначеним у ст. 65 КК України та постанові Пленуму Верховного суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року.

Таке покарання відповідає його цілям, передбаченим ч. 2 ст. 50 КК України, а саме: є пропорційною карою за вчинені злочини та достатнім для виправлення засудженого, а також зможе запобігти вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Колегія суддів погоджується із такими видом та мірою призначеного ОСОБА_6 покарання.

Що стосується тверджень сторони захисту про наявність в обвинуваченого постійного місця проживання, стійких соціальних зв`язків, місця роботи, то такі не підтверджені жодними доказами.

Доводи сторони захисту про необхідність призначення обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді штрафу, апеляційний суд до уваги не бере, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш мякого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Так, дійсно, місцевим судом встановлені обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 : щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, позитивна характеристика. Однак, такі не є тими обставинами, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, оскільки обвинувачений, будучи особою молодого віку, маючи можливість працювати, вчинив декілька крадіжок з магазину продуктів харчування і припинив свою злочинну діяльність лише через затримання охороною на виході з магазину.

Крім того, відповідно до вимог абз. 3 п. 2 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання у виді штрафу суди мають враховувати майновий стан обвинуваченого.
У судовому засіданні місцевого суду обвинувачений ОСОБА_6 повідомив, що у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, відсутністю коштів через відсутність роботи і вчинив вказані кримінальні правопорушення.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, доказів про те, що він може сплатити такий штраф сторона захисту не надала, а тому вимоги про необхідність призначення йому покарання у виді штрафу є безпідставними.
Що стосується відшкодування обвинуваченим шкоди після ухвалення вироку, то зважаючи на стадію провадження, вказане не є підставою для пом`якшення йому покарання.

Отже, з урахуванням наведеного, підстав для пом`якшення обвинуваченому покарання, як того просить апелянт в своїй апеляційній скарзі, немає.

За таких обставин, вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень норм закону, які могли б стати підставою для його скасування чи зміни, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418 КПК України , колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 лютого 2022 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного Кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційним судом.

Головуюча: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3