У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.09.2022 Городоцький районний суд Львівської області в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності у кримінальному провадженні №0000055 від 27 січня 2016 року, -
в с т а н о в и в :
згідно із обвинувальним актом, ОСОБА_5 , у липні 2011 року, шляхом зловживання довірою та обману, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та метою протиправного збагачення, під виглядом отримання грошових коштів на навчання дочки, вмовила ОСОБА_6 оформити на своє ім`я кредит у кредитній спілці «Щедрість» на отримання грошових коштів у сумі 20 000 грн., взявши на себе зобов`язання перед ОСОБА_6 сплачувати даний кредит.
11.07.2011 на підставі кредитного договору №390 ОСОБА_6 отримала у кредитній спілці «Щедрість» грошові кошти у кредит у сумі 20 000 грн. та добровільно передала їх ОСОБА_5 , остання, заволодівши грошовими коштами, усвідомлюючи при цьому неможливість виконання взятих на себе зобов`язань та заздалегідь не маючи наміру їх виконувати або повертати вказані кошти, не сплатила даного кредиту, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на 20 000 грн.
Окрім цього, ОСОБА_5 у травні 2012 року, шляхом зловживання довірою та обману, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та метою протиправного збагачення під виглядом отримання грошових коштів на навчання дочки, вмовила ОСОБА_7 оформити на себе кредит у кредитній спілці «Щедрість» на отримання грошових коштів у сумі 8000 грн., взявши на себе зобов`язання перед потерпілою ОСОБА_7 сплачувати даний кредит.
29.05.2012 на підставі кредитного договору №188 ОСОБА_7 отримала у кредитній спілці «Щедрість» кредит у розмірі 8000 грн. та добровільно передала їх ОСОБА_5 , остання умисно, із корисливих спонукань, зловживаючи довірою заволоділа грошовими коштами, усвідомлюючи при цьому неможливість виконання взятих на себе зобов`язань, та заздалегідь не маючи наміру їх виконувати або повертати, не виконала своїх зобов`язань щодо повернення грошей, не сплатила даного кредиту, а отримані гроші від ОСОБА_7 використала на власні потреби, чим завдала потерпілій матеріальної шкоди на 8000 грн.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України.
ОСОБА_5 в суді вчинення інкримінованих їй у вину кримінальних правопорушень не визнала, а 30.09.2022 подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
ОСОБА_5 , після роз`яснення їй судом наслідків звільнення від кримінальної відповідальності, просить клопотання задовольнити, звільнити її від кримінальної відповідальності по ч. 1 і ч. 2 ст. 190 КК України, кримінальне провадження закрити з огляду на положення п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Захисник ОСОБА_4 просить клопотання задовольнити.
Прокурор висловилась про можливість звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, у заявах від 26.10.2021 та від 14.03.2022 відповідно, просили про розгляд справи у їх відсутності.
Вивчивши обвинувальний акт, клопотання, заслухавши обвинувачену ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_4 , а також думку прокурора, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до положень ст. 44, ст. 49 КК України, особа яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» передбачено звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК України.)
В цьому випадку особу можна звільнити від кримінальної відповідальності лише за наявності визначених у КК умов і підстав.
Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті.
Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення /на час вчинення/, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України - до злочину середньої тяжкості.
Згідно висновку, викладеного в постанові Верховного Суду у справі №760/18016/15-к від 09.04.2019, виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Якщо ж обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку. В цьому разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання і на підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК може звільнити від нього засудженого.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Виходячи з системного аналізу зазначених вище норм кримінального та кримінального процесуального законодавства, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язком суду.
Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження. Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
З матеріалів кримінального провадження, і зокрема обвинувального акта вбачається, що події за участю обвинуваченої ОСОБА_5 мали місце у період з липня 2011 року по травень 2012 року.
Таким чином з моменту вчинення обвинуваченою ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинені нею кримінальні правопорушення спливли, зокрема у травні 2015 та травні 2017 року, обставин, які б зупиняли чи переривали строки давності після спливу строків її притягнення до кримінальної відповідальності, судом не встановлено.
Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку.
Обвинувачена ОСОБА_5 не заперечує щодо закриття провадження з відповідних підстав, нею подано клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
З`ясувавши позицію обвинуваченої ОСОБА_5 та впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення.
Приймаючи рішення про задоволення клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 , суд ураховує, що право на звільнення від кримінальної відповідальності в порядку ст. 49 КК України є безумовним при дотриманні встановлених обставин, до яких ні КК України, ні КПК України не віднесено визнання вини.
За положеннями ст. 129 КПК України цивільний позов вирішується в разі ухвалення вироку або при постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, тому суд вважає за необхідне цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди завданої злочином - залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілій право звернутись з відповідним позовом в порядку цивільного судочинства.
Процесуальних витрат та речових доказів у провадженні немає, запобіжний захід обвинуваченій не обирався.
Керуючись ст. 129, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 286, 370, 372, 395 КПК України, ст. 49 КК України, суд -
у х в а л и в :
клопотання задовольнити.
ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження - закрити.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди завданої злочином - залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
С у д д я ОСОБА_8 -Онуфер