н/п 1-кп/174/36/2022
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2022 року м.Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000024 від 21.05.2022 р. відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Потсдам, Німеччина, громадянина України, освіта професійно-технічна, працює машиністом механічного обладнання ТОВ «ПП» «Гідроспецсервіс», одружений, не військовозобов`язаний, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 21.05.2022, близько 18.15 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_2 , де також знаходилась неповнолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході діалогу з якою у ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

У той же день, тобто 21.05.2022, близько 18.20 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи знаходитись в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою спричинення легких тілесних ушкоджень неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто реально усвідомлюючи, що в результаті його протиправних умисних дій можуть наступити наслідки у вигляді спричинення легких тілесних ушкоджень та бажаючи настання таких наслідків, зайнявши положення напівоберту до ОСОБА_6 та знаходячись на відстані близько 80 см, правою рукою, зжатою в кулак, різким рухом руки вперед наніс останній один удар в область лівого ока, і таким чином, навмисно спричинив неповнолітній ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірі нижнього повіку лівого ока з переходом на ліву виличну ділянку, які згідно п.п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Сторонами надана до суду угода про визнання винуватості, укладена 27 червня 2022 року між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому, на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_5 , з участю захисника ОСОБА_7 , згідно якої ОСОБА_5 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, якою є щире каяття,обставин, що обтяжують покарання - вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння та покарання, яке він повинен понести у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання згідно вимог ст.ст.394, 424, 473, 474, 476 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості, розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; покарання, зазначене в угоді, з ним узгоджено; може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, надав суду покази, відповідно до яких свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що 21.05.2022 р. , близько 18 год. 15 хв., між ним та його дружиною ОСОБА_8 на побутовому ґрунті виникла сварка в яку втрутилася дочка дружини ОСОБА_6 . Не стримався та наніс останній один удар рукою в область лівого ока, чим спричинив тілесні ушкодження. У вчиненому щиро кається. Угоду уклав добровільно, будь-якого насильства, примусу та погроз до нього не застосовувалося, укладення ним угоди не є наслідком будь-яких обіцянок чи інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді. Просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання, яку він в змозі виконати реально.
Прокурор ОСОБА_3 підтримав надану угоду та просить її затвердити, мотивуючи тим, що угода відповідає вимогам закону та інтересам суспільства.
Захисник ОСОБА_4 підтримав надану угоду, пояснив, що обвинувачений свою вину визнав повністю, угоду уклав добровільно, узгоджене покарання він в змозі виконати реально, тому просить затвердити угоду, укладену між прокурором та ОСОБА_5 .
Неповнолітня потерпіла ОСОБА_6 та її законний представник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, де зазначили, що не заперечують проти затвердження угоди, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення останньому узгодженої міри покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн. (а.с.39,40)
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Так, згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.
Суд пересвідчився, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди обвинуваченим ОСОБА_5 є добровільним, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що факт вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії при укладенні угоди вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має бути законним (несвавільним) та пропорційним (відповідати тяжкості правопорушення та не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005р.), а також враховує суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, обставини, які обтяжують та пом`якшують його покарання, особу обвинуваченого.
Так, ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок.
До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить його щире каяття.
За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо (а.с.56), на обліку лікарів психіатра, нарколога не перебуває (а.с.53), до кримінальної відповідальності притягується вперше (а.с.51), має постійне місце роботи та проживання, має на утриманні неповнолітніх дітей - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Таким чином, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченим, тому угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 підлягає затвердженню, а обвинуваченому слід призначити узгоджену сторонами міру покарання у вигляді штрафу, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речові докази по справі - 2 оптичні диски для лазерних систем зчитування формату DVD-R слід зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 376, 468, 469, 472, 473, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 червня 2022 року, укладену між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Речові докази по справі: 2 оптичні диски для лазерних систем зчитування формату DVD-R - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1