Справа № 369/9452/22
Провадження № 1-кс/369/1633/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2022 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого у кримінальному провадженні начальника відділення СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 28.09.2022 року №0002985, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором звернулась до слідчого судді з клопотання про арешт тимчасово вилученого 28.09.2022 року зразки ґрунту, 8 гіпсових зліпків слідів транспортного засобу.

Обґрунтування клопотання

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002985 від 28.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що в ніч з 24.09.2022 на 25.09.2022 (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 в ході сварки, яка виникла на ґрунті раптових неприязних відносин між ним та потерпілим ОСОБА_6 , наніс численні удари по голові потерпілого від чого останній помер на місці вчинення злочину.

При цьому ОСОБА_5 за допомогою ножа відділив ОСОБА_6 голову та з метою приховання слідів вчиненого злочину вивіз труп свого сина ОСОБА_6 на автомобілі в поле, що знаходиться поряд з автодорогою сполученням «Білогородка Боярка», імітуючи його зникнення, де його труп було виявлено 28.09.2022 року.

Так, 28.09.2022 в період часу з 15 год. 20 хв. до 16 год. 57 хв. проведено огляд за місцем виявлення трупа ОСОБА_6 у полі за координатами НОМЕР_1 , 30.25469 в межах Білогородської ОТГ Бучанського району Київської області на відстані 70 м від автодороги сполученням «Білогородка Боярка» та на відстані 2 км до знаку «Боярка», в ході якого було вилучено зразки грунту, які поміщені до 5 паперових конвертів, та 8 гіпсових зліпків слідів транспортного засобу, які поміщені до картонної коробки.

Слідчий зазначає, що у відповідності до ч.3 ст.170 КПК України, є достатні підстави вважати, що вилучені в ході огляду зразки ґрунт та гіпсові зліпки слідів транспортного засобу, відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Сторони

Прокурор надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність зазначив, що вимоги клопотання підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Володілець майна відсутній.

За нормами ч.4 ст.107 КПК України, фіксація під час розгляду слідчим суддею клопотання, за допомогою технічних засобів, не здійснювалась.

Мотивація суду

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до підпункту 7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

-існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

-потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ, обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Як слідує зі змісту клопотання та підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.09.2022 року, в цьому кримінальному провадженні йдеться про можливе вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. В цьому кримінальному провадженні встановлюється наявність в діях ОСОБА_5 ознак складу кримінального правопорушення щодо вбивства, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Описана у клопотанні та повідомленні про підозру фабула у сукупності з представленими матеріалами кримінального провадження (протокол огляду місця події від 28.09.2022 року, протокол обшуку від 28.09.2022 року, витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.09.2022 року, протокол про відібрання біологічних зразків, протокол допиту свідка ОСОБА_7 , протокол допиту підозрюваного від 28.09.2022 року, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 28.09.2022 року) формує у слідчого судді внутрішнє переконання про те, що відповідне кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України, могло бути вчинене, а ОСОБА_5 міг бути до нього причетний.

При цьому необхідно зауважити, що на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Оскільки зразки ґрунту та гіпсові зліпки було вилучено під час огляду, і це майно може відповідати ознакам, передбаченим ч.2 ст.167 КПК України (містять сліди вчинення кримінального правопорушення), воно має статус тимчасово вилученого.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного,… для можливої конфіскації майна...

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В ході огляду земельної ділянки, було вилучено зразки ґрунту, які поміщені до 5 паперових конвертів, та 8 гіпсових зліпків слідів транспортного засобу. Постановою від 29.09.2022 року їх визнано речовим доказом.

Частиною першою та пунктом 1 ч.2 ст.170 КПК України передбачена можливість накладення арешту з метою забезпечення збереження речового доказу.

Правовою підставою арешту майна є відповідні положення ст.170 КПК України.

Досліджені матеріали дають слідчому судді підстави вважати, що заявлена слідчим мета - забезпечення збереження речових доказів - може бути досягнута через застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням досліджених обставин в цьому кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи з метою виконання завдань кримінального провадження.

Окремо слід зазначити, що жодних негативних наслідків арешту майна для третіх осіб не вбачається.

Викладене вище свідчить про можливість і доцільність накладення арешту на тимчасово вилучене майно в цьому кримінальному провадженні з точки зору наявності передбачених законом підстав (забезпечення збереження речового доказу). А тому клопотання слідчого погодженого з прокурором слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.2, 131, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, у кримінальному провадженні № 0002985 від 28.09.2022 на зразки ґрунту, які поміщені до 5 паперових конвертів, та 8 гіпсових зліпків слідів транспортного засобу, які поміщені до картонної коробки, які були вилучені 28.09.2022 в ході огляду у полі за координатами НОМЕР_1 , 30.25469 в межах Білогородської ОТГ Бучанського району Київської області на відстані 70 м від автодороги сполученням «Білогородка Боярка» та на відстані 2 км до наку «Боярка».

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1