Справа № 442/1757/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/677/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 липня 2022 року,
встановила:
цією ухвалою задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 25 вересня 2022 року.
Своє рішення суд мотивував доведеністю прокурором наявності ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що рішення суду є незаконним, необ`єктивним, упередженим та таким, що підлягає скасуванню.

Звертає увагу на необґрунтованість пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення та стверджує про недоведеність прокурором наявності ризиків, зазначених у клопотанні.

Акцентує, що обвинувачений ОСОБА_6 є особою молодого віку із міцними соціальними зв`язками, оскільки він одружений, є батьком двох дітей та єдиним годувальником сім`ї.

Також наголошує, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий; позитивно характеризується по місцю роботи та проживання.

Просить скасувати ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 липня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме, домашній арешт із забороною залишати своє помешкання в нічний час.

10 серпня 2022 року до апеляційного суду надійшли клопотання захисника обвинуваченого та прокурора про розгляд вищенаведеної апеляційної скарги у їх відсутності.
Окрім цього, у своєму клопотанні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 зазначив, що підтримує подану ним апеляційну скаргу та просить задоволити таку, а прокурор, в свою чергу, у відповідному клопотанні, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги сторони захисту, оскільки вважає ухвалу суду першої інстанції про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою законною та обґрунтованою.
Перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визначено ст. 422-1 КПК України.
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

На думку колегії суддів, під час розгляду клопотання прокурора, з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, які в подальшому, були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

Колегія суддів вважає доведеним прокурором, що ризики заявлені у клопотанні не зменшились, а відтак, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі і запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є недостатнім, про що вірно зазначено судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Отже, на думку колегії суддів, виправданим є подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , з врахуванням тяжкості інкримінованого йому за ч.1 ст. 115 КК України кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого та мотивів клопотання прокурора, оскільки, є всі підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити знаряддя вбивства, впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Доводи захисника в апеляційній скарзі про наявність у обвинуваченого ОСОБА_6 соціальних зв`язків і постійного місця проживання, на переконання колегії суддів, не є визначальними обставинами, які давали б можливість змінити обраний останньому запобіжний захід, на інший, не пов`язаний з триманням під вартою.

Відтак, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду є законною і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 липня 2022 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4