ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/14116/20

Провадження № 11-кп/4820/284/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 травня 2020 року за № 0001827 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 грудня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною освітою, одруженого, на утриманні неповнолітня дитина, який не працює, раніше судимого:

- 12.07.1993 року Хмельницьким міським судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 140 КК України 1960 року на 1 рік позбавлення волі;
- 09.12.1996 року Садгірським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 140 КК України 1960 року на 1 рік позбавлення волі;
- 25.06.1998 року Хмельницьким міським судом Хмельницької області за ст.ст. 2296 ч. 1, 42 ч. 3 КК України 1960 року на 1 рік позбавлення волі;
- 19.08.1999 року Хмельницьким міським судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 140 КК України 1960 року на 4 роки позбавлення волі;
- 23.11.1999 року Хмельницьким міським судом Хмельницької області за ст.ст. 140 ч. 2, 42 ч. 3 КК України 1960 року на 5 років позбавлення волі;
- 12.07.2005 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;
- 30.08.2005 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 09.07.2008 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.;
- 02.06.2010 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч. 2, 307 ч. 2, 309 ч. 2, 311 ч. 2, 69, 70, 71, 72 КК України на 4 роки позбавлення волі із сплатою штрафу в сумі 850 грн.;
- 15.11.2013 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 місяці арешту;
- 23.05.2014 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч. 2, 71 КК України на 6 місяців арешту;
- 19.03.2015 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 186 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;
- 12.07.2018 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України на 6 місяців арешту (звільнений 11.06.2019 року по відбуттю строку покарання),

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 58 КВК України ухвалено обчислювати з дня його прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

За вироком суду, ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів, маючи не зняті та не погашені судимості, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин проти власності за наступних обставин.
Так, ОСОБА_7 08 травня 2020 року приблизно о 16 год. 00 хв., перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_2 , помітив на безіменному пальці лівої руки ОСОБА_8 золотий перстень та прийняв рішення про його викрадення з метою власного збагачення.
Тоді ж ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що ОСОБА_8 перебував в стані алкогольного сп`яніння та спав, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, умисно, повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав з безіменного пальця лівої руки ОСОБА_8 належний останньому золотий перстень 585 проби, вагою 6,46 грам, вартістю 4250 грн., після чого покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд, а саме заклав перстень у ломбард, а виручені грошові кошти витратив на власні потреби.
Вказаними протиправними діями ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 4250 грн. 00 коп.
Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, яке виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченого подала апеляційну скаргу, у якій просить змінити його в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року 6 місяців обмеження волі з застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку або інше, більш м`яке покарання.

Вважає, що призначене покарання є надто суворим, не відповідає особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

При призначенні покарання суд не врахував, що в ході досудового розслідування ОСОБА_7 виконував всі покладені на нього процесуальні обов`язки, брав участь у всіх слідчих та процесуальних діях, надав визнавальні покази, чим активно сприяв слідству. Під час судового розгляду вибачився перед потерпілим та повернув йому перстень, що підтверджує його щире каяття.

Поза увагою суду залишилась думка потерпілого, який заперечував проти призначення ОСОБА_9 реального покарання.

Суд не взяв до уваги незадовільний стан здоров`я ОСОБА_7 , який страждає на ряд важких, невиліковних хвороб, через що перебуває у групі ризику через поширення пандемії ковід-19 та можливого виникнення ускладнень у разі його ізоляції до установи відбування покарань.

Крім того, захисник зазначає, що обвинувачений став на шлях виправлення, оскільки після вчиненого зареєстрував шлюб, створив сім`ю, має на утриманні неповнолітнього сина.

На думку апелянта, зазначені пом`якшуючі обставини суттєво зменшують суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_7 правопорушення та свідчать про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляційної скарги з посиланням на зазначеній у ній доводи, заперечення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого (п. 1 ч. 1 ст. 408 КПК України).

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом та розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за обставин, зазначених у вироку та правильність кваліфікації його дій, жодною стороною кримінального провадження не оспорюються, а тому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Вказані вимоги закону в частині призначення ОСОБА_7 покарання місцевим судом дотримано не повній мірі, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженими, так й іншими особами.

Згідно з ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції правильно врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а також те, що обвинувачений має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, раніше неодноразово судимий в тому числі за вчинення аналогічних умисних корисливих злочинів, досудову доповідь органу пробації, згідно даних якої виправлення останнього без позбавлення або обмеження волі на певний строк неможливе.

Суд обґрунтовано визнав обставинами, які пом`якшують покарання повне визнання ОСОБА_7 своєї вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої потерпілому шкоди, а також обставину, яка обтяжують покарання рецидив злочинів.

Разом з тим, при призначенні ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції неповністю врахував незадовільний стан його здоров`я та всі обставини справи.

Так, відповідно до даних довідки Обласного наркологічного диспансеру, контрольної карти диспансерного нагляду за хворим на розлади психіки та особою, яка має розлади психіки внаслідок вживання психоактивних речовин Хмельницької ЦРЛ, висновку судово-психіатричного експерта № 291 від 28 травня 2020 року обвинувачений страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіатів, синдром залежності (а.п. 97, 98, 102-104).

Згідно з даними витягу з виписки з медичної карти хворого, виданої КНП «Хмельницький обласний протитуберкульозний диспансер», консультативного висновку спеціаліста КНП «Хмельницький обласний центр профілактики та боротьби зі СНІДом» ОСОБА_7 хворіє на ВІЛ-інфекцію, IV клінічна стадія, ЗЗТБ у вигляді фіброзу, щільних вогнищ, рецидивуючий орофарингеальний кандидоз, ангулярний хейліт (а.п. 107, 108).

Відповідно до повідомлення КНП «Хмельницький обласний центр профілактики та боротьби зі СНІДом» № 252 від 27 вересня 2021 року обвинувачений перебуває на обліку у цьому закладі, окрім основного діагнозу ВІЛ-інфекція, з супутнім діагнозом хронічний гепатит змішаної етіології, посттромбофлебітичний синдром нижніх кінцівок, рецидивуючі трофічні виразки, ХВН ІІ ст. (а.п. 105).

Враховуючи вищевикладене, виходячи з принципу співмірності та індивідуалізації покарання, колегія суддів вважає за можливе пом`якшити обвинуваченому покарання.

Так, санкцією ч. 2 ст. 185 КК України за вчинення кримінального правопорушення, яке виразилось у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, передбачено такі альтернативні види покарання як арешт, обмеження волі та позбавленням волі.

Враховуючи характер та всі обставини вчиненого ОСОБА_7 діяння, ступінь тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, особу винного, який повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, відшкодував потерпілому шкоду, зокрема повернув перстень, стан його здоров`я, який є незадовільним, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, колегія суддів приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому реального покарання у виді арешту у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Саме таке покарання, на переконання суду, відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення ним нових злочинів, а також сприятиме досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

З урахуванням вказаного, на підставі ч. 2 ст. 409 КПК України вирок місцевого суду підлягає зміні.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 у виді арешту слід рахувати з моменту приведення вироку до виконання

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_10 задовольнити частково.
Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 грудня 2021 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити, пом`якшивши таке.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3