Єдиний унікальний № 946/1785/22
Провадження № 1-кп/946/394/22
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

11 квітня 2022 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у м. Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000171, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

01.06.2021 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до одного року обмеження волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_5 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_6 ,

інші учасники судового провадження: потерпілий ОСОБА_7 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1.15 лютого 2022 року о 13:30 годині ОСОБА_4 , знаходячись біля магазину «Продукти» по вул. Чехова, 1, у м. Ізмаїл Одеської області, усвідомлюючи кримінально протиправний характер своїх дій, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 , який тримав в руці мобільний телефон, та з метою особистого збагачення умисно, діючи повторно, з корисливих мотивів та відкрито викрав мобільний телефон марки «Redmi Note 9 MidnightGrey» 3 GB RAM 64 ROM фіолетового кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 вартістю 5 000 грн та навушники чорного кольору, які були підключені до телефону вартістю 140 грн, які належать потерпілому ОСОБА_7 , після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопоушення відкрито втік, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 5 140 грн.

2.Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Стаття (частина статті) КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
3. Кримінальний кодекс України
«Стаття 186. Грабіж

1. Відкрите викрадення чужого майна (грабіж),
…

2. Грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, або вчинений повторно, або за попередньою змовою групою осіб,
карається позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
4.Обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений судом з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), у відповідності до засад кримінального провадження, передбачених ст.ст. 22, 26 КПК, таких як диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

5.Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду вину у висунутому обвинуваченні визнав частково, зазначивши, що дійсно він взяв телефон потерпілого, але він не погоджується з кваліфікацією його дій, та пояснив, що він знайомий з потерпілим ОСОБА_7 . У той день, близько 13:00 13:30 годині він підійшов до магазину по вул. Чехова у м. Ізмаїл, де він спілкувався зі своїми знайомими. Потерпілий на вулиці пригощав його горілкою. Далі потерпілий зайшов у магазин, а він пішов за ним. У магазині він попросив у потерпілого телефон, та потерпілий дав йому його, після чого він постояв ще хвилину, а потім вйшов з магазину, потерпілий при цьому бачив його. А коли він вийшов на вилуцю, то йому стало погано, та він спокійно пішов додому, ніхто за ним не біг та ніхто йому не кричав. Свідки стояли на вулиці біля магазину в стороні. Біля свого будинку він сів на лавку, а пізніше до нього прийшли поліцейські та затримали його, повели у поліцію, де він видав телефон потерпілого.

6.Незважаючи на часткове не визнання вини у висунутому обвинуваченні, вина ОСОБА_4 у відкритому викраденні мобільного телефону з навушниками у ОСОБА_7 у повному обсязі підтверджується доказами, що були досліджені під час судового розгляду.

7.Так, потерпілий ОСОБА_7 під час судового розгляду пояснив, що 14, можливо 15, лютого 2022 року в обідній час, приблизно о 12:00 13:00 годині, він зайшов у магазині «Продукти», розташованому по вул. Чехова, 1 в м. Ізмаїл Одеської області, а перед цим він зустрів своїх друзів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які знаходилися на вулиці перед магазином. Він перебував напідпитку, і точно не пам`ятає як саме розвивались події. Чи то на сходах перед магазином, чи то безпосередньо на вході в магазин, точно він не пам`ятає, до нього підійшов обвинувачений ОСОБА_4 з лівого боку, якого він знав візуально, але особисто знайомим не був, та в той день раніше не бачив і алкогольними напоями не пригощав. Обвинувачений щось сказав йому, можливо, «дай подзвонити», але він не придав цьому значення. Він обвинуваченому нічого не відповів і дозволу брати телефон не надавав, але обвинувачений взяв з його руки телефон з навушниками, які він тримав у лівій руці, що була зігнута в ліктьовому суглобі та піднята вгору, та пройшов у магазин до прилавку, поздоровався з продавцем, і, не обертаючись, спитав: «Де мій телефон?». А коли обернувся, то нікого вже не бачив. Після цього він відразу вийшов за обвинуваченим на вулицю, де запитав у друзів де хлопець, що вибіг з магазину з його телефоном, але на вулиці обвинуваченого вже не було, і він з друзями втрьох побігли його шукати, але так і не знайшли, після чого він повідомив про це поліцію. Потерпілий зазначив, що мобільний телефон йому повернули та претензій матеріального характеру до обвинуваченого у нього немає.

8.Відразу ж, в день вчинення злочину, 15.02.2022, о 13:39 годині потерпілий ОСОБА_7 на службу «102» повідомив про те, що о 13:35 годині за адресою: м.Ізмаїл, вул. Некрасова, невідомий ромської національності у червоній куртці з капюшоном вирвав телефон у нього, куди побіг не може сказати, що вбачається з відповідного рапорту (а.п. 57). Також відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.02.2022, потерпілий повідомив безпосередньо поліцейському про те, що 15.02.2022 близько 13:00 години невідома особа, знаходячись біля магазину по вул. Чехова, 1, у м.Ізмаїл, відкрито заволоділа мобільним телефоном «Xiaomi Redmi Note 9», який йому належить (а.с. 58).

9.Надходження зазначеного повідомлення стало підставою для внесення 15.02.2022 відповідних відомостей до ЄРДР за № 0000171 та початку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні (а.п. 53).
10.Місце події ділянка місцевості біля магазину «Продукти» по вул. Чехова, 1 у м.Ізмаїл було оглянуте згідно відповідного протоколу від 15.02.2022 та додатку до нього у виді фототаблиці, з якиого вбачається, що до магазину ведуть бетонні сходи, з обох боків яких маються також сходи: з лівого боку на другий поверх, з правого донизу, які огороджені металевими опорами. З протоколу також вбачається, що магазин розташований на перехрещенні декількох вулиць (а.п 60 64).
11.Про обставини та обстановку злочину під час судового розгляду також пояснили і свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
12.Так, свідок ОСОБА_10 під час судового розгляду пояснила, що вона є власником та продавцем в магазині, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а його двері виходять на пр. Суворова. 15.02.2022 вдень, точного часу вона не пам`ятає, до магазину зайшов потерпілий ОСОБА_7 , а за ним обвинувачений. Потерпілий пройшов до прилавку, а обвинувачений залишився у вхідних дверях. Потерпілий спитав: «Де мій телефон?», на що обвинувачений, в руках якого вона бачила телефон, відповідв, що на вулиці. Після того, як потерпілий спитав, чому телефон не в його руках, обвинувачений розвернувся та втік, а потерпілий побіг з друзями за ним, що вона бачила, підійшовши до дверей. У той день потерпілий у неї горілку не купляв, на розлив алкогольні напої вони не продають.
13.Свідок ОСОБА_8 під час судового розгляду пояснив, що у лютому 2022 року близько о 12:00 годині він зустрівся разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 біля магазину, розташованого по пр.Суворова кут вул. Некрасова. ОСОБА_7 попросив їх зачекати, а сам зайшов у магазин, перебував там приблизно 4 5 хвилин. Потім він побачив як ОСОБА_4 вибіг з магазину та пробіг повз них, а вслід за ним ОСОБА_7 , який, ще не встигнувши вийти з магазину, гучно кричав повернути йому мобільний телефон, після чого вони втрьох побігли за ОСОБА_4 , але той побіг у бік дворів та зник. Враховуючи, що обвинувачений побіг після того, як потерпілий почав гучно кричати, то обвинувачений чув крики потерпілого. До того ж відстань була невеликою. Після чого вони шукали обвинуваченого у дворах, однак не знайшли, повернулися до магазину та викликали поліцію.

14.Свідок ОСОБА_9 під час судового розгляду пояснив, що цього року він разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прийшли до магазину, ОСОБА_7 зайшов у магазин, а вони лишилися на вулиці. Біля сходинок магазину крутився хлопець у червоній куртці, який майже одразу зайшов слідом за ОСОБА_7 . Через деякий час хлопець вийшов з магазину, тримаючи у руках телефон, за ним вибіг ОСОБА_7 та кричав: «А телефон!», хлопець звернув за кут та почав бігти. Зрозумівши, що сталося, вони втрьох побігли за тим хлопцем, однак він завернув у двори, ніхто з людей його не бачив. Після чого вони повернулися до магазину та викликали поліцію.

15.У день вчинення злочину, тобто 15.02.2022, ОСОБА_4 був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК, що підтверджується відповідним протоколом, і під час обшуку при затриманні у ОСОБА_4 були виявлені та вилучені мобільний телефон марки «Redmi» моделі М2003J15SG у корпусі синього кольору у чиорному силіконовому чохлі та дротові навушники чорного кольору (а.п. 65 69), які були оглянуті згідно відповідного протоколу від 23.02.2022 (а.п. 70 74).

16.Крім того, у ході досудового розслідування потерпілий ОСОБА_7 впізнав обвинуваченого ОСОБА_4 під час пред`явлення його поміж інших осіб, як особу, якій він дав телефон 15.02.2022 близько 13:30 години у приміщенні магазину по вул. Чехова, 1 у м. Ізмаїл, після чого обвинувачений з вказаним мобільним телефоном зник, що вбачається з протоколу пред`явлення особи для впізнання від 15.02.2022 з додатком у виді таблиці ілюстрацій (а.п. 75 78).
17.З фіскального чеку від 11.01.2021, а також з копії коробки, наданих потерпілим, вбачається, що смартфон «Xiaomi Redmi Note 9» 3/64 GB Midnight Grey, серійний №97266 був придбаний за 5 000 грн (а.п. 79 80).

18.Окрім проаналізованих даних, які у сукупності свідчать про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у відкритому викраденні ним телефону з навушниками потерпілого, вина обвинуваченого ОСОБА_4 також повністю підтверджується його показаннями, наданими ним під час судового розгляду в тій частині, що дійсно саме він взяв у потерпілого телефон, після чого пішов додому. При цьому суд критично оцінює посилання обвинуваченого на те, що потерпілий ОСОБА_7 добровільно дав йому телефон на його прохання, а також на те, що після того, як він вийшов з магазину, то йому стало погано, та він спокійно пішов додому, ніхто за ним не біг та ніхто йому не кричав, оскільки вони повністю спростовуються показаннями як потерпілого ОСОБА_7 , так і свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Так, потерпілий ОСОБА_7 , посилаючись на те, що він не пам`ятає, як точно саме розвивалися події, але все ж зазначив, що після питання обвинуваченого: «дай подзвонити», він йому нічого не відповідав, телефон йому не віддавав, а обвинувачений сам взяв його з навушкниками у ного з руки, яка була зігнута в ліктьовому суглобі та піднята вгору, після чого він спитав де його телефон, а обвинувачений відразу ж втік з місця події, що підтвердили свідки обвинувачення ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . До того з показань свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 випливає, що потерпілий на вулиці кричав голосно повернути йому телефон, та обвинувачений, перебуваючи на невеликій відстані, чув вимоги потерпілого, але, незважаючи на це, побіг з місця події, зникши у дворах. Навіть негайне переслідування потерпілим ОСОБА_7 та свідками ОСОБА_8 і ОСОБА_9 не дали змоги затримати обвинуваченого.

19.З викладеного випливає, що, хоча обвинувачений ОСОБА_4 і виказував прохання надати йому телефон, але, не отримавши дозволу чи згоди поерпілого, самовільно взяв його з навушниками з руки останнього, яка була у зручному положенні для цього. А коли потерпілий зрозумів значення дій обвинуваченого, то відразу ж почав з`ясовувати де його телефон та вимагати його повернення. Ці обставини, а також те, що обвинувачений, взявши у потерпілого телефон, перебував поряд з ним, свідчать про те, що, незважаючи на знаходження телефону з навушнками в руках обвинуваченого, вони ще не вибули з володіння потерпілого з його добровільної згоди, та у обвинуваченого ще не з`явилася можливість розпоряджатися ними на власний розсуд. Адже для цього обвинуваченому слід було застосувати додаткові заходи, спрямовані на вилучення телефону з навушниками з володіння потерпілого, які би позбавили його можливості ними розпоряджатися. Тобто в даному конкретному випадку, враховуючи, що потерпілий, зрозумівши те, що обвинувачений самовільно взяв з його руки телефон з навушниками, відразу почав вимагати їх повернення, то обвинуваченому як мінімум, для отримання можливості розпоряджатися ними, слід було зникнути з місця події, що він, власне, і зробив відкрито, втікши, незважаючи на питання, крики та спроби зупинити його як потерпілим, так і свідками.

20.Вказані обставини, а також те, що потерпілий відразу ж почав вимагати повернення телефону, а також те, що обвинувачений відразу застосував заходи щодо втечі з місця події, достименно свідчать про те, що обвинуувачений відкрито вилучив у потерпілого мобільний телефон проти волі останнього, і, не маючи ще змоги розпоряджатися ним на власний розсуд, оскільки чув вимоги потерпілого повернути йому телефон, відкрито зник з місця події як раз з метою отримати таку можливість.

21.У зв`язку з цим, суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_4 в цій частині та пов`язує їх з обраною позицією захисту з метою ввести суд в оману для пом`якшення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Про неправдивість показань в цій частині також свідчать і самі показання обвинуваченого, які є незрозумілими та нелогічними у тій частині, що обвинувачений швидко залишив місце події у зв`язку з, начебто, поганим самопочуттям без повернення телефону потерпілому, що є нелогічним з огляду на те, що він дійсно взяв його для того, щоб подзвонити. Обвинуваченому нічого не заважало повернути телефон перед тим, як піти з місця події.

22.Про те, що обвинувачений ОСОБА_4 взяв у потерпілого телефон саме з метою його викрадення, а не подзвонити, свідчить і та обставина, що він взяв телефон разом з навушниками, не залишивши їх потерпілому, що також є нелогічним у тому разі, коли особі дійсно треба скористатися чужим телефоном з метою подзвонити комусь.

23.Саме тому, суд відкидає посилання сторони захисту про відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 КК, та про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК, тобто шахрайства.

24.При цьому суд звертає також увагу і на сталу судову практику, викладену у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №10 «Про судову пракиту про злочини проти власності», згідно якій шахрайство це заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. Обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) чи зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього.
Слід мати на увазі, що коли потерпіла особа через вік, фізичні чи психічні вади або інші обставини не могла правильно оцінювати і розуміти зміст, характер і значення своїх дій або керувати ними, передачу нею майна чи права на нього не можна вважати добровільною.
Якщо обман або зловживання довірою були лише способом отримання доступу до майна, а саме вилучення майна відбувалося таємно чи відкрито, то склад шахрайства відсутній. Такі дії слід кваліфікувати відповідно як крадіжку, грабіж або розбій.
25.Як було вище наведено, обвинувачений ОСОБА_4 не застосовував ніяких дій з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі йому телефону, а лише, вимовивши фразу: «дай подзвонити», самовільно взяв з руки потерпілого його телефон з навушниками, що повністю виключає добровільність передачі потерпілим телефону. До того ж, через швидкість дій обвинувченого, поетерпілий спочатку не міг правильно оцінювати і розуміти зміст, характер і значення своїх дій щодо негайного висловлення вимоги про повернення йому телефону, вже через зовсім короткий проміжок часу потерпілий все ж почав вимагати повернути йому телефон, але, незважаючи на це, обвинувачений зник з місця події. Це також свідчить про відсутність добровільності передачі телефону з навушниками потерпілим обвинуваченому.
26.Крім того, враховуючи те, що обвинувачений відразу швидко зник з місця події після того як він взяв телефону у потерпілого, начебто для того, щоб подзвонити, то його дії щодо висловлення прохання дати йому телефон подзвонити з одночасним вилученням у потерпілого з руки телефону з навушниками свідчать про те, що ця фраза обвинуваченим була висловлена тільки з метою ввести в омату потерпілого лише для отримання доступу до його телефону та навушників, але негайне швидке залишення обвинуваченим місця події з майном потерпілого, незважаючи на його питання та намагання зупитини обвинуваченого, свідчить про те, що вилучення майна відбулося відкрито.
27.Суд також не погоджується з посиланнями сторони захисту на те, що точно не встановлено місце вчинення злочину на вулиці перед магазином чи безпосередньо у магазині, оскільки, виходячи з показань свідка ОСОБА_10 та уточнених показань потерпілого ОСОБА_7 , вчинення злочину розпочалося безпоседерньо перед входом у магазин, де обвинувачений взяв з руки потерпілого телефон з навушниками, продовжився у приміщенні магазину, де потерпілий почав застосовувати заходи щодо їх повернення та де обвинувачений знаходився біля вхідних дверей і відкрито вийшов, і завершився на вулиці, коли обвинувачений відкрито зник з місця події з викраденим майном, після чого отримав можливість розпоряджатися ним, що повністю відповідає викладеним в обвинувальному акті обставинам та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним, а саме біля магазину «Продукти» по вул.Чехова, 1 у м. Ізмаїл.

28.При цьому деякі неточності у показаннях потерпілого ОСОБА_7 , які він надавав на початку судового розгляду, з огляду на показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не викликають у суду сумнівів щодо обставин розвитку подій. До того ж, при одночасному допиті свідка ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_7 , останній підтримав показання свідка ОСОБА_10 та уточнив свої показання.

29.Таким чином, аналіз вищезазначених доказів дає підстави суду дійти висновку, що кожний доказ є належним, допустимим та достовірним. У сукупності усі вищезазначені докази є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про те, що ОСОБА_4 повторно вчинив відкрите викрадення телефону з навушниками у ОСОБА_7 , тобто вчинив грабіж. Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчинені ним кримінального правопорушення, поза розумним сумнівом, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
30.Обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.

31.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_4 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Мотиви призначення покарання
32.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд у відповідності до ст.ст. 65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

33.Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний тяжкий злочин.

34.Згідно медичних довідок, ОСОБА_4 не перебуває на обілку у лікаря-психіатра, з 04.01.2011 перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: «Психічні поведінкові розлади внаслідок вживання опію. Синдром залежності».

35.Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно якій ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як дуже високі. Орган з питань пробації дійшов висновку про те, що виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства неможливе, а тому заходи, необхідні для впливу на його поведінку з метою виправлення, необхідно було б розпочати в умовах цілодобового нагляду та контролю.

36.З урахуванням вказаних обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, дуже високих ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, а також вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій, на думку суду, виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , а також попередження нових кримінальних правопорушень можливо тільки в умовах ізоляції його від суспільства, а тому останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі у середніх межах санкції ч. 2 ст. 186 КК. Таке покарання повністю досягне мети його застосування.

37.При призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд також враховує те, що він вчинив злочин за цим вироком після ухвалення вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.06.2021, що набрав законної сили 08.02.2022, яким він засуджений за ч. 2 ст. 185 КК до обмеження волі на строк один рік. Суд також враховує те, що призначене ОСОБА_4 покарання по вказаному вироку не відбуте ним повністю.

38.Оскільки злочин за цим вироком вчинений ОСОБА_4 після ухвалення попереднього вироку, але до відбуття покарання, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання за правилами, передбаченими ст. 71 КК, тобто за сукупністю вироків.

39.Таким чином, в силу ст. 71 КК ОСОБА_4 з невідбутої ним частини покарання у виді одного року обмеження волі, призначеного йому за попереднім вироком, слід частково приєднати до покарання, призначеного за цим вироком, шість місяців обмеження волі, перевівши при цьому в силу ч. 1 ст. 72 КК України менш суворий вид покарання у виді обмеження волі у більш суворий у виді позбавлення волі, виходячи з співвідношення, встановленого п/п «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, а саме одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухвалені вироку
40.Судом встановлено, що ОСОБА_4 був затриманий у даному кримінальному провадженні 15.02.2022 та досі тримається під вартою у зв`язку з тим, що ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.02.2022 відносно нього застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 15.04.2022.

З метою виконання вироку та запобіганню спробам обвинуваченого ухилитися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. У такому разі строк покарання ОСОБА_4 слід обчислювати з моменту його фактичного затримання та взяття під варту, тобто з 15.02.2022, зарахувавши йому таким чином, в силу вимог ч. 5 ст. 72 КК, в строк його покарання строк попереднього ув`язнення, виходячи з розрахунку однин день позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення.

41.Згідно ч. 4 ст. 174 КПК з набранням вироком законної сили слід скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.02.2022 арешт, та майно, яке було предметом кримінального правопорушення в силу п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК слід повернути власнику, поновивши у нього право розпоряджатися цим майном.

Керуючись ст.ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:
1. ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

2.У силу ст. 71 КК ОСОБА_4 з повністю невідбутого ним покарання за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.06.2021 частково приєднати до покарання, призначеного за цим вироком, шість місяців обмеження волі, перевівши при цьому в силу ч. 1 ст. 72 КК менш суворий вид покарання у виді обмеження волі у більш суворий у виді позбавлення волі, виходячи з співвідношення, встановленого п/п «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК, та остаточно ОСОБА_4 до відбування визначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років та три місяці.

3.Застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

4.Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання та взяття під варту, тобто з 15 лютого 2022 року, зарахувавши йому таким чином згідно ч. 5 ст. 72 КК в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 15 лютого 2022 року до набрання вироком законної сили, виходячи з розрахунку день за день.

5.З набранням вироком законної скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.02.2022 арешт, та мобільний телефон марки «RedmiNote 9 MidnightGrey» 3 GB RAM 64 ROM фіолетового кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , навушники чорного кольору, повернути власнику потерпілому ОСОБА_7 , поновивши його право розпоряджання цим майном.

6.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 , який перебуває під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

7.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
8.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.
9.Під час судового провадження судом застосовувалися Правила організації ефективного кримінального судочинства, які введені в дію рішенням Ради суддів України № 14 від 28.02.2020, з якими можна ознайомитись на сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за посиланням: https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, у розділі «Громадянам», вкладка «Проект «Суд, громадяни, суспільство, держава: співпраця заради змін», а також у секретаря судового засідання.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1