Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/2094/22
номер провадження 1-кс/695/464/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2022 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду

Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000664 від 09.08.2022, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Яготин, Київської області, українки, громадянки України, не заміжньої, освіта відсутня, особою з інвалідністю будь-якої групи, депутатом будь-якого рівня, учасником та ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, учасником ООС (АТО) не є, офіційно не працюючої, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зі слів раніше судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України,

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернулась до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з погодженим прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 , клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні №0000664 від 09.08.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000664 від 09.08.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України.

Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що вона в умовах воєнного стану, введеного указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та продовженого указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, із 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року, 07 серпня 2022 року близько 14 години 00 хвилин, перебуваючи поблизу супермаркету «ЕКО МАРКЕТ», що розташований за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Шевченка, 76Б, діючи за раптово виниклим умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання їх негативних наслідків, переслідуючи корисливий мотив, умисно, таємно, здійснила крадіжку мобільного телефону марки «ZTE Blade A7 2020», який потерпілий ОСОБА_7 оцінює у 2588 гривень, чим спричинила потерпілому майнової шкоди на вказану суму.

Також ОСОБА_5 підозрюється в тому, що вона в умовах воєнного стану, введеного указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та продовженого указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022 із 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року, 24 червня 2022 року близько 15 години, перебуваючи поблизу магазину «Агат», що розташований за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Шевченка, діючи умисно, повторно, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання їх негативних наслідків, переслідуючи корисливий мотив, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_8 , спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді забоїв на лівій руці, долоні та лівій нозі, саме, штовхнула потерпілу рукою, зваливши її на землю, шляхом ривка рукою із шиї потерпілої ОСОБА_8 , відкрито викрала золотий ланцюжок вагою близько 10 грам та золотий кулон у вигляді ікони, вагою близько 5 грам, чим спричинила потерпілій майнової шкоди, після чого з місця злочину зникла.

10 серпня 2022 року ОСОБА_5 , з дотриманням вимог ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України.

У ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні зібрано достатньо даних, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: показання потерпілого ОСОБА_7 від 09.08.2022; пред`явлення для впізнання особи за фотознімком потерпілому ОСОБА_7 від 09.08.2022; показання потерпілої ОСОБА_8 від 09.08.2022; пред`явлення для впізнання особи за фотознімком потерпілій ОСОБА_8 від 09.08.2022; протоколи огляду предметів від 09.08.2022; протокол обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ; повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 10.08.2022; протокол допиту у якості підозрюваної ОСОБА_5 від 10.08.2022; інші матеріали кримінального провадження.

Як зазначено у клопотанні, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки наявні достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків або вчинити нове кримінальне правопорушення.

Ризик можливого переховування від органу досудового розслідування обґрунтовується відсутністю стійких соціальних зв`язків в місці проживання підозрюваної, оскільки ОСОБА_5 офіційно не одружена, не працює, фактичне місце проживання не збігається із місцем реєстрації.

Також ризик можливого переховування від органу досудового розслідування обґрунтовується систематичним ухиленням від адміністративного нагляду, що свідчить про те, що підозрювана не виконує покладені на неї обов`язки, як особи, що була звільнена із місць позбавлення волі, згідно з отриманими даними на ОСОБА_5 складено 6 адміністративних протоколів за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КУПАП.

Крім того підозрювана вчинила тяжкі злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років.

Ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих в даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрювана ОСОБА_5 проживає в м. Золотоноша, Черкаської області, де проживають свідки та потерпілі, в тому числі потерпіла є особою похилого віку, тому ОСОБА_5 матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на потерпілих та свідків шляхом вмовлять, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на її користь чи відмови від надання показань з метою уникнення нею кримінальної відповідальності.

Ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, проти власності обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення повторно, через короткий проміжок часу із застосування насильства до особи похилого віку, що свідчить про наявність в неї стійкої антисоціальної поведінки, схильність до вчинення нових майнових злочинів, небажання ставати на шлях виправлення; а також відсутністю законних джерел доходу.

Як зазначено у клопотанні на даний час проводиться перевірка даних, щодо причетності підозрюваної до інших злочинів проти власності, які були вчинені на території м. Золотоноша та Золотоніського району, а також встановлення всіх можливих свідків даного злочину, а тому підозрювана може впливати тим чи іншим способом на них, а також вжити заходів, щодо знищення не віднайдених речових доказів.

Посилаючись на неможливість застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, які б забезпечили запобіганню зазначених в клопотанні ризиків та належної процесуальної поведінки підозрюваною, а її вік, стан здоров`я, сiмейний стан не перешкоджають перебувати під вартою, слідчий СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області за погодженням з прокурором звернувся з даним клопотанням до суду.

У судовому засіданні прокурор та слідчий на задоволенні клопотання наполягали повністю з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрювана та її захисник проти задоволення клопотання заперечували, вказавши, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 та виконання нею процесуальних обов`язків. Також захисник адвокат ОСОБА_6 стверджував, що ризики наведені у клопотанні є необгрунтованими.

Вивчивши клопотання, заслухавши позиції сторін кримінального провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні Золотоніського РВП ГУ НП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження за № 0000664 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.08.2022 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одними із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з положеннями ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Застосування запобіжних заходів з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання будь-яким спробам перешкоджання проведення досудового розслідування та судового провадження (ризики). Крім того, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри вчинення особою кримінального правопорушення (ст.177 КПК України).

Стаття 178 КПК України зобов`язує суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, визначених у статті 177 КПК України, на підставі наданих сторонами матеріалів кримінального провадження оцінити в сукупності всі обставини, що можуть вплинути на прийняття цього рішення, перелік яких, крім іншого, міститься у частині 1 вказаної норми.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують таку ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора. Частина 5 вищевказаної статті передбачає, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно зі статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосовується виключно у випадках, передбачених частиною 2 статті 183 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 178 КПК України під час обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, включаючи міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців.

Згідно з практикою ЄСПЛ, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Відповідно до практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п.32, Series A, № 182).

У справі «Кавала проти Туреччини» (заява 28749/18, рішення від 10.12.2019) Європейський Суд з прав людини констатував, що не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Зазначене свідчить про те, що на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку «обґрунтованості підозри» в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.

При цьому, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, стверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_7 від 09.08.2022; пред`явленням для впізнання особи за фотознімком потерпілому ОСОБА_7 від 09.08.2022; показаннями потерпілої ОСОБА_8 від 09.08.2022; пред`явленням для впізнання особи за фотознімком потерпілій ОСОБА_8 від 09.08.2022; протоколами огляду предметів від 09.08.2022; протоколом обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 10.08.2022; протоколом допиту у якості підозрюваної ОСОБА_5 від 10.08.2022; іншими матеріалами зібраними в ході досудового розслідування.

Вирішуючи питання про існування ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваної, слідчий суддя зауважує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризик можливого переховування від органу досудового розслідування обґрунтовується відсутністю у підозрюваної стійких соціальних зв`язків в місці її проживання, оскільки ОСОБА_5 офіційно не одружена, не працює, проживає не за місцем своєi реєстрації, на утриманні неповнолітніх дітей не має, оскільки доказів протилежного суду не надано.

Крім того, слідчим суддею враховано, що з наданих у судовому засіданні ОСОБА_5 пояснень, її позбавлено батьківських прав відносно її молодшої доньки, 2004 року народження, яка станом на день розгляду даного клопотання перебуває у Німеччині із сестрою підозрюваної.

Також ризик можливого переховування від органу досудового розслідування обґрунтовується систематичним ухиленням від адміністративного нагляду, що свідчить про те, що підозрювана не виконує покладені на неї обов`язки, як особи, що була звільнена із місць позбавлення волі, згідно з отриманими даними на ОСОБА_5 складено 6 адміністративних протоколів за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КУПАП

З огляду на наведене вбачається, що у разі не обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу остання, усвідомлюючи те, що вона підозрюється у скоєнні ряду тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до десяти років, матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування, суду та/або змінити місце проживання чи виїхати за кордон. Невідворотність покарання за злочини вже саме по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих в даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрювана ОСОБА_5 фактично, проживаючи в м. Золотоноша, Черкаської області, де проживають свідки та потерпілі, у тому числі і особа похилого віку, ОСОБА_5 матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на них шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою змiни останніми раніше наданих показань на її користь чи відмови від надання показань з метою уникнення нею кримінальної відповідальності.

При цьому слідчий суддя бере до уваги, що з наданих у судовому засіданні ОСОБА_5 пояснень, вона свою вину визнає, оскільки викрадені речі були віднайдені у домоволодінні, де вона мешкає. Однак як зазначила ОСОБА_5 у судовому засіданні, самих діянь вона не визнає, оскільки не пам`ятає скоєного.

Ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що підозрювана ОСОБА_5 матиме змогу й надалі вчинити iншi кримінальні правопорушення проти власності, оскільки вчинила кримінальне правопорушення повторно, через короткий проміжок часу із застосування насильства до особи похилого віку, що свідчить про наявність в неї стійкої антисоціальної поведінки, схильність до вчинення нових майнових злочинів, небажання ставати на шлях виправлення, а також відсутність законних джерел доходу.

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту, що підозрювана має сталий дохід, оскільки отримує пенсію та їй періодично надсилає кошти її співмешканець, який є військовослужбовцем, оскільки зі слів підозрюваної вона виплачує аліменти на неповнолітню доньку, 2004 року народження. При цьому слідчому судді не надано доказів призначення підозрюваній пенсії та перебування у фактичних шлюбних відносинах.

Таким чином, в ході розгляду даного клопотання встановлено ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а обґрунтованість підозри у вчиненні тяжких злочинів стверджується доданими до клопотання матеріалами, які на даному етапі містять достатньо доказів про обґрунтованість підозри.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

З огляду на те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, при цьому враховуючи, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеними, зважаючи на характер інкримінованих кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваної, яка зі слів раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 може вчиняти дії щодо переховування від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, та таким чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Таким чином, на підставі викладеного вище для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та заявленим у судовому засіданні, слідчий суддя вважає доведеним необхідність обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, оскільки, на його переконання, саме такий вид запобіжного заходу, забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та надасть можливість органу досудового розслідування досягти завдань, передбачених ст. 2 КПК України.

Слідчий суддя враховує доводи сторони захисту щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу, проте вважає, що стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не доведено відповідними доказами обставин, на які посилалась сторона захисту при обґрунтуванні необхідності обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому вважає, що у даному випадку такі доводи про обрання більш м`якого запобіжного заходу не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що неодноразово зазначав ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях по справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.2001, «Рохліна проти Російської Федерації» від 07.04.2005, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, «Маріянчук та інші проти України» від 17.01.2019.

Крім того, вивченням даних про особу підозрюваного встановлено, що доказів того, що стан її здоров`я перешкоджає триманню під вартою слідчому судді стороною захисту не надано, з огляду на це слід вважати, що таких перешкод не має.

Доведеність винуватості підозрюваної у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалося, оскільки це є предметом встановлення в ході досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

За наведених обставин слідчий суддя вважає, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим з урахуванням ризиків та обставин встановлених слідчим суддею, які впливають на суспільний інтерес.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, суспільну небезпечність інкримінованого діяння, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 192-194, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000664 від 09.08.2022, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, без права внесення застави.

Строк тримання під вартою рахувати з 10.08.2022.

Строк дії ухвали по 08.10.2022, включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Повний текст ухвали проголошено о 08 год 00 хв 15.08.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_9