Справа № 308/7338/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого суді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, заяву слідчої судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність керівника СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 від 10.05.2022 року, -
В С Т А Н О В И В :

В провадженні слідчої судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_3 знаходиться скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність керівника СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 від 10.05.2022 року. (справа №308/7338/22)
16.06.2022 року, слідчою суддею ОСОБА_3 , подано заяву про самовідвід при розгляді вказаної скарги, посилаючись на те, що у її провадженні знаходилась цивільна справа № 308/3783/22 за заявою представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 , про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви, за участі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Ужгородської міської ради.
Ухвалою судді Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області ОСОБА_3 від 29.03.2022 року, постановлено заяву про забезпечення позову задовольнити частково. Вжито заходи забезпечення позову, а саме: зобов`язано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передавати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за наступним графіком зустрічей: - щотижня: з 14.00 години кожної середи до 14.00 години кожної суботи: - у вихідні дні: з 14.00 години кожної першої суботи до 20.00 години кожної першої неділі та з 14.00 години кожної третьої суботи до 20.00 години кожної третьої неділі.
За таких обставин, в порядку ст. 80 КПК України, слідча суддя ОСОБА_3 , з метою недопущення сумнівів у її неупередженості, заявила самовідвід у розгляді даної скарги.
Адвокат ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, однак надав суду заяву про розгляд заяви про самовідвід без його участі.
Неявка всіх учасників не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід, а тому суд розглядає заяву про самовідвід слідчої судді ОСОБА_3 за їх відсутності.
Дослідивши матеріали справи №308/7338/22, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Згідно зі ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.
Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, наявність безсторонності судді має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року та "Веттштайн проти Швейцарії"). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна, п. 43). Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі "Феррантеллі та Сантанджело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58).
Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає - або може сприйматися як таке, що впливає - на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: ніхто не може бути суддею у власній справі. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» від 01.10.1982 р. Європейський суд уточнив зміст поняття «неупереджений суд», зазначивши, що для того, щоб суди могли вселяти громадськості необхідну довіру, слід враховувати також і питання їх внутрішньої організації. Правова позиція Суду по цій справі полягає в тому, що суб`єктивний підхід до неупередженості відображає особисті переконання цього судді у конкретній справі, об`єктивний визначає, чи мали місце достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Презумпція особистої неупередженості діє до тих пір, поки не доведено інше. Будь-який суддя, відносно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду, який розглядає справу. Інакше підривається довіра, якою у демократичному суспільстві мають користуватися суди.
Таким чином, для відводу (самовідводу) судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість, навести відповідні аргументи, докази, які підтверджують наявність підстав для відводу (самовідводу).
Судом встановлено, що на розгляді у судді Ужгородський міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_3 перебувала заява представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 , про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви, за участі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Ужгородської міської ради.
Ухвалою судді Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області ОСОБА_3 від 29.03.2022 року, постановлено - заяву про забезпечення позову задовольнити частково.
Крім цього також встановлено, що в провадженні слідчої судді ОСОБА_3 на розгляді перебуває скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність керівника СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 від 10.05.2022 року, по якій слідчою суддею і заявлено самовідвід.
Однак, як встановлено судом, в рамках розгляду справи № 308/3783/22, заявником не заявлено відвід судді ОСОБА_3 , що свідчить про те, що у сторони відсутні будь-які сумніви у неупередженості, об`єктивності та безсторонності судді у даній справі.
На думку суду, наявність у провадженні судді ОСОБА_3 на розгляді як цивільної справи, яка вже розглянута, так і справи поданої у порядку ст. 303 КПК України, не є підставою у розумінні ст. 75 КПК України для самовідводу.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що подана слідчою суддею ОСОБА_3 заява про самовідвід є необґрунтованою та безпідставною, оскільки сторони у даній справі не ставлять під сумнів об`єктивність, безсторонність та неупередженість слідчого судді, підстав визначених ст. 75 КПК України не має, а тому у задоволенні поданої заяви про самовідвід, слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 372 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви слідчої судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність керівника СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 від 10.05.2022 року відмовити.
Ухвала остаточна і окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1