Справа № 716/1928/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2022 Заставнівський районний суд Чернівецької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_3

з участю сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Заставна обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР під №0000121 від 09.09.2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, непрацюючого, раніше не судимого, військовозобов`язаного,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

в с т а н о в и в:
Заставнівським районним судом Чернівецької області 20.06.2012 ухвалено рішення про стягнення аліментів з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 28.05.2012 року і до досягнення дитиною повноліття та на додаткові витрати у твердій грошовій сумі у розмірі 200 гривень, щомісячно, починаючи з 28.05.2012 року і до досягнення дитиною повноліття.
З метою виконання вказаного рішення суду, 20.06.2012 виконавчий лист щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої дитини звернуто до виконання в Заставнівський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернівецькій області.
Однак, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи працездатною особою, офіційно не працевлаштований, на обліку в Заставнівській районній філії Чернівецького обласного центру зайнятості як шукаючий роботу не перебуває та із 2012 року не перебував. Достовірно знаючи із червня 2012 року про обов`язок зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи обізнаним про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів за ст. 164 КК України, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини, що призвело до виникнення заборгованості за період часу з 28.05.2012 по 01.09.2021 в сумі 71 163 грн., що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчинивши кримінальне правопорушення передбачене ст.164 ч.1 КК України.
В судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав, що дійсно він перебував в зареєстрованому шлюбі з потерпілою ОСОБА_5 . В шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дитина, ОСОБА_6 . В 2012 році судом прийнято рішення про стягнення з нього на користь потерпілої аліментів на утримання дитини в сукупному розмірі 500 гривень щомісячно. Йому було відомо про його обов`язок їх сплачувати, однак він офіційно не був працевлаштований, а працював неофіційно різноробочим на будівництві. Протягом всього часу у нього була непостійна робота та протягом цього часу він міг сплачувати аліменти, однак цього не робив. Показав, що інколи на прохання потерпілої давав їй грошові кошти, однак не робив це офіційно. Об`єктивних причин не сплачувати аліменти не було. Крім того, показав, що до нього додому приходили повідомлення від державного виконавця про наявність заборгованості по сплаті аліментів, а також про обов`язок її погасити, але він не вживав заходів для цього. Просив суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву в якій просила проводити судовий розгляд без її участі. Також зазначила, що підтримує повністю обвинувачення та просила покарати обвинуваченого відповідно до вимог закону.

Вислухавши покази обвинуваченого ОСОБА_4 , приймаючи до уваги, що останній не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання ним вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів провадження відносно документів, що характеризують особу.

У обвинувальному акті правильно викладені всі обставини справи.

Аналізуючи та оцінюючи всі зібрані по кримінальному провадженню докази в їх сукупності суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена. Його дії слід кваліфікувати за ст. 164 ч.1 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Відповідно до ст.65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставин, що обтяжували б покарання обвинуваченому у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України обвинуваченому ОСОБА_8 є щире каяття у вчиненні злочину та активне сприяння в його розкритті. Про даний факт свідчить його явна поведінка та щирий жаль з приводу вчиненого.

Суд також враховує те, що обвинувачений по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, що відноситься до категорії кримінального проступку, не перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра. Судом береться до уваги також думка потерпілої, яка просила покарати обвинуваченого відповідно до вимог закону.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства, йому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень в межах санкції статті. Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 366-376, 395, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред?явленому обвинуваченні за ст.164 ч.1 КК України, що визнано судом доведеним і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.
До вступу вироку в законну силу, запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати, у зв`язку з відсутністю підстав для його застосування.
Вирок може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ ОСОБА_9