Справа №№ 148/362/22
В И Р О К
Іменем України

04 серпня 2022 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина в режимі відеоконфенцзв`язку матеріали кримінального провадження № 0000408 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.12.2021 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , гр. України, освіта 3 класи, не заміжня, на утриманні 3 неповнолітніх дітей, не працює, судима:

- 13.05.2009, Оратівським р/с, Вінницької обл., за ст. 190 ч.1 КК України, справа закрита на підставі ст. 6 п.4 КПК УРСР;
- 02.07.2009, Володарським р/с, Київської обл., за ст. 185 ч.2 КК України, справа закрита на підставі ЗУ «Про амністію»;
- 11.01.2011, Каменським р/с, Черкаської обл., за ст. ст. 185 ч.3, 75 КК України, до 5 р. п/в, з встановленням іспитового строку на 3 роки;
- 30.03.2011, Богуславським р/с, Київської обл., за ст. 190 ч.1 КК України, до штрафу в сумі 510 грн.;
- 27.10.2011, Знамянським р/с, Кіровоградської обл., за ст. 357 ч.1 КК України, до штрафу в сумі 510 грн.;
- 27.08.2012, Смілянським р/с, Черкаської обл., за ст. ст. 190 ч.2, 71 КК України, до 6 р. 6 міс. п/в;
- 03.12.2014, Чигиринським р/с, Черкаської обл., за ст. ст. 185 ч.3, 70 ч.4 КК України, до 6 р. 10 міс. п/в;
- 24.10.2017, Червоноармійським р/с, Донецької обл., за ст. ст. 15 ч.3, 185 ч.3, 71 КК України, до 3 р. 6 міс. п/в;
- 08.09.2020, Шаргородським р/с, Вінницької обл., за ст. 185 ч.2 КК України, до 5 міс. арешту, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судима, востаннє 08.09.2020 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту на строк 5 місяців на шлях виправлення не стала та знову вчинила новий корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 27.12.2021 року близько 15:35 години, ОСОБА_6 за попередньою змовою із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з метою крадіжки чужого майна, зайшли на територію домогосподарства АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де керуючись корисливим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, заздалегідь визначивши ролі кожного учасника, шляхом вільного доступу через незачинені двері проникли до житлового будинку вищевказаного домогосподарства, де діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи в будинку, зайшли до житлової кімнати, де підійшовши до дивана під ковдрою, виявили там грошові кошти в сумі 25800 гривень і у них виник умисел на крадіжку вказаних грошових коштів. Після чого, ОСОБА_6 разом з особою матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що власниця будинку перебувала на вулиці домогосподарства, з корисливих спонукань, спрямованих на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, повторно шляхом вільного доступу дістали з-під ковдри та таємно викрали грошові кошти в сумі 25800 гривень, які помістили до своїх кишень та вийшли з приміщення будинку, де біля вхідних дверей їх зустріла власниця домогосподарства ОСОБА_5 , яка запитала у останніх, що вони роблять на території її домогосподарства та безпосередньо біля будинку. В свою чергу ОСОБА_6 разом з особою матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, з метою приховування скоєного ними злочину сказали потерпілій, що купують пір`я, та коли потерпіла повідомила, що пір`я у неї немає, ОСОБА_6 разом з особою матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, вийшли з території зазначеного домоволодіння та в подальшому сіли в автомобіль марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і покинули місце скоєння злочину, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд.

В подальшому, безпосередньо після скоєння злочину ОСОБА_6 разом з особою матеріали відносно якої виділено в окреме провадження було викрито та виявлено працівниками поліції.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 разом з особою матеріали відносно якої виділено в окреме провадження спричинили потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 25800 гривень.

Обвинувачена ОСОБА_6 , свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.3 КК України визнала частково. В обґрунтування своєї позиції в судовому засіданні пояснила, що 27.12.2021, вона на пропозицію ОСОБА_11 разом з ОСОБА_10 та братом ОСОБА_12 , виїхали з м. Умань, близько 13:00 год. дня в напрямку м. Тульчина для купівлі пір`я і горіхів в населених пунктах, які знаходились по дорозі. При виїзді з м. Умань, в неї грошових коштів не було, наскільки їй відомо у ОСОБА_11 були гроші в сумі 3000 грн., з яких 1100 грн. вона витратила на купівлю пального в автомобіль. Таким чином, вони цього ж дня, приїхали в с. Тарасівку, де також ходили по домогосподарствах і запитували в людей про продаж їм пір`я чи горіхів. Підійшовши до будинку потерпілої, вони почали гукати власника, стукати у вікна, але ніхто не виходив, тоді ОСОБА_11 зайшла в будинок, а вона залишилась біля дверей чекати господарів. Через деякий час ОСОБА_13 вийшла з будинку і закривала двері, саме в цей час появилась жінка, яка в них запитала, що вони тут роблять, на що вони відповіли, що купують пір`я. Жінка їм сказала, що ніякого пір`я в неї немає, і вони вийшли з її будинку та пішли до автомобіля, сіли в нього і поїхали назад в м. Умань. По дорозі, в районі с. Кунки, їх зупинили працівники поліції, і повідомили, що вони будуть чекати приїзду слідчо-оперативної групи з м. Тульчина. Під час цього ОСОБА_11 сказала їм, що вона викрала гроші з будинку потерпілої. Коли приїхали працівники поліції, то під час огляду в підлокітнику автомобіля виявили грошові кошти в сумі близько 23000 грн., які викрали з будинку потерпілої. Свою вину на досудовому розслідуванні вона визнавала, так як її про це попросила ОСОБА_11 , в зв`язку з тим, що в тої шестеро неповнолітніх дітей. Свою вину вона визнає частково, саме в тому що знаходилась на подвір`ї домогосподарства потерпілої, коли ОСОБА_11 викрадала кошти. Просить суворо не карати.

Не зважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_6 , свою вину визнала частково, її вина у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.3 КК України підтверджується показами допитаних в судовому засіданні потерпілої, свідків та дослідженими письмовими доказами.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 , суду пояснила, що проживає вона в АДРЕСА_2 . 27.12.2021, в обідню пору, вона працювала по господарству. Біля воріт вона побачила автомобіль ВАЗ «кофейного» кольору, і вирішила підійти до будинку. В цей час вона побачила, як дві жінки ромської національності закривають двері в її будинок. Двері закривала інша жінка, не ОСОБА_14 . Вона в них запитала, що вони тут роблять, і ті відповіли, що скуповують пір`я. Вони почали в неї розпитувати чи вона не продає пір`я, вона їм відповіла, що ні. Тоді вони почали розпитувати, можливо вона знає хто продає, вона також відповіла, що не знає. І ці дві жінки пішли до автомобіля, сіли в нього і поїхали. Вона зразу же зайшла до будинку, і побачила, що в середині всі речі перекинуті, а з кімнати пропали гроші в сумі 25800 грн., які знаходились під матрацом на дивані. Вона зразу же повідомила старосту села про вчинену крадіжку. Коли працівники поліції затримали одну із жінок, вона довідалась, що її прізвище ОСОБА_14 . Частину коштів в сумі 23153 грн., їй повернуто. Вважає, що обвинувачена має понести покарання відповідно до закону.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона була запрошена понятим працівниками поліції в грудні 2021 року, при затриманні автомобіля, в якому були дві жінки та чоловік ромської національності. Автомобіль був ВАЗ 2106 бежевого кольору. Під час затримання в даних осіб були вилученні грошові кошти, але в якій сумі вона не пам`ятає. При затриманні була жінка, яка на даний час перебуває під вартою. В кого саме були вилучені кошти також не пам`ятає. Після цього нею було підписано протокол.

Свідок ОСОБА_9 , суду пояснив, що він був запрошений працівниками поліції понятим при огляді автомобіля ВАЗ 2106 та підтвердив покази свідка ОСОБА_8 , додавши, що грошових коштів було приблизно 20000 чи 30000 гривень. Жінка, яка при цьому була визнавала свою вину у вчиненні крадіжки, але хто це саме був з двох жінок, він не пам`ятає.

Крім того, вина ОСОБА_6 , у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.3 КК України також підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

- протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього від 27.12.2021 домогосподарства ОСОБА_5 , під час якого виявлено порушення обстановки в будинку та вилучено запахові сліди, сліди протектору шин, взуття та пальців рук (т. 1, а.с. 163-167);

- протоколом огляду автомобіля ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , під час якого було виявлено та вилучено грошові кошти (т. 1, а.с. 169-171);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.12.2021, та додатком до нього, проведеного з потерпілою ОСОБА_5 , відповідно до якого потерпіла впізнала особу, яка бачила в своєму домогосподарстві 27.12.2021 під номером 4, якою являється ОСОБА_6 . (т.1 а.с. 180-181а).

Судом враховано, що при дослідженні письмових доказів в сторін не виникло заяв, клопотань та заперечень щодо належності та допустимості доказів наданих стороною обвинувачення.

З врахуванням вимог ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, в межах висунутого органами досудового розслідування обвинувачення, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступних висновків.
За приписами ст. 337 ч.1 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Відповідно до вимог ст. 62 ч.2 Конституції України, загальних засад кримінального провадження, а саме ст. 17 ч.2 КПК України, задекларовано та гарантується державою, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
В свою чергу, на реалізацію зазначених вище засад кримінального провадження, ст. 92 ч.1 КПК України визначено, що обов`язок доказування винуватості особи у скоєнні злочину покладається на слідчого та прокурора.
З аналізу вказаних правових норм випливає, що законом зобов`язано виключно сторону обвинувачення довести провину особи у вчиненні злочину, який їй інкримінують.
Відповідно до вимог ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
За приписами ст. 91 КПК України визначено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, серед яких:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Дослідивши та оцінивши представленні стороною обвинувачення докази в їх сукупності, а також зваживши доводи сторони захисту, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_6 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого є проникнення у житло, за попередньою змовою групою осіб, вчиненій повторно в судовому засіданні доведена в повному обсязі і дії останньої вірно кваліфіковано за ст. 185 ч.3 КК України.

Разом з тим, оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази, щодо доведеності вини обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні крадіжки з будинку потерпілого ОСОБА_5 , суд зазначає, що сукупність досліджених доказів свідчить про вчинення вказаного злочину саме обвинуваченою. Так, злочин було вчинено в умовах неочевидності, за характерними ознаками вчинення аналогічного злочину, відповідно до якого ОСОБА_6 була засуджена вироком Шаргородського районного суду від 08.09.2020. Крім того, суд критично відноситься до показів обвинуваченої щодо купівлі в громадян пір`я та горіхів, так як остання повідомила, що грошових коштів на закупівлю такої продукції в неї не було, під час огляду автомобіля працівниками поліції було виявлено лише грошові кошти в сумі 23153 грн., які як повідомила обвинувачена ОСОБА_6 , являлися коштами викраденими саме з будинку потерпілої, інших коштів в учасників виявлено не було. Також обвинувачена зазначила, що організатором була ОСОБА_11 , яка на даний час перебуває в розшуку, яка попросила її взяти вину на себе, так як в останньої шестеро неповнолітніх дітей.

Аналіз зазначених показів та доводів, а також зміна позицій обвинуваченої як на досудовому розслідуванні так під час розгляду справи по суті, дає суду підстави зробити висновок про невідповідність доводів сторони захисту та обвинуваченої фактичним обставинам справи, повно та всебічно досліджених в судовому засіданні, критичного ставлення до них судом, а також спростування зазначених доводів, дослідженими в судовому засіданні доказами, і на переконання суду є способом захисту обвинуваченої з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 в судовому засіданні не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 ч.1 п. 6 КК України є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України, суспільну небезпеку скоєного нею кримінального правопорушення та ступінь тяжкості, особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про її осудність, раніше притягувалась до кримінальної відповідальності та має непогашену судимість, що свідчить про небажання ставати на шлях виправлення та свідоме ігнорування вимог закону. Відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу, обвинуваченою вчинено тяжкий злочин, відсутністю пом`якшуючих та наявністю обтяжуючих покарання обставин.

В зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої і попередження нових злочинів, буде призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції визначеної ст. 185 ч.3 КК України, яке остання повинна відбувати.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 необхідно рахувати з часу набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбування покарання строк тримання під вартою (попереднього ув`язнення) в період з 28.12.2021 по час набрання вироком законної сили.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу, приймаючи до уваги ті обставини, що обвинуваченій ОСОБА_6 , призначено реальну міру покарання, підстави для зміни чи скасування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутні.

Процесуальні витрати понесенні на проведення експертиз, підлягають стягненню з обвинуваченої в дохід держави в повному обсязі, в сумі 3600,09 грн.

Питання речових доказів судом вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65, 185 ч.3 КК України, ст. ст. 100, 368-371, 373-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.3 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки і шість місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 за даним вироком рахувати з часу набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбування покарання строк перебування під вартою (попереднього ув`язнення) в період з 28.12.2021 по час набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Стягнути із засудженого ОСОБА_6 в дохід держави понесенні процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 3600,09 грн. (три тисячі шістсот гривень 09 коп.).

Речові докази:

- запаховий слід із зовнішньої ручки вхідних дверей; запаховий слід із зовнішньої ручки дверей веранди; сліди протекторів шин; сліди взуття; сліди пальців рук, які переданні назберігання до камери зберігання речових доказів Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області знищити;

- автомобіль «ВАЗ 2106» державний номерний знак НОМЕР_1 , користувач якого є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_3 - повернути користувачу ОСОБА_10 ;
- грошові кошти у сумі 23153 грн. (двадцять три тисячі сто п`ятдесят три гривні) власником яких є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає, за адресою: АДРЕСА_2 повернути останній, скасувавши арешт на вказане майно накладений ухвалою слідчого суді від 31.12.2021 в кримінальному провадженні № 0000408 внесеного в ЄРДР від 27.12.2021.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя