Справа № 128/544/22
УХВАЛА
Іменем України

18 квітня 2022 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції заяву засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 21.12.2000 Кельменецьким районним судом Чернівецької області за ч. 2 ст. 140, ст. 46-1 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

2) 02.10.2003 Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч. 1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнився 19.08.2010 умовно-достроково з невідбутим строком 10 місяців 1 день;

3) 27.03.2013 Хотинським районним судом Чернівецької області за ч. 1 ст. 162 КК України до 1 року обмеження волі. Звільнився 05.03.2014 умовно-достроково з невідбутим строком 2 місяці 19 днів;

4) 27.04.2018 Кельменецьким районним судом Чернівецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт;

5) 12.10.2018 Сокирянським районним судом Чернівецької області за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до 5 років 3 місяців 10 днів позбавлення волі. Згідно ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 09.08.2018 по 12.10.2018 з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення, згідно положень ст. 81 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшла заява засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення, згідно положень ст. 81 КК України, в якій він просить звільнити його умовно-достроково від подальшого відбуття покарання, оскільки він одружений, зареєстрований, позову не має, працевлаштований протягом 5 років.

На виконання вимоги суду, зазначеної в ухвалі суду про призначення судового розгляду заяви, установою відбування покарання ДУ «Стрижавська ВК (№81)» було надано особову справу засудженого ОСОБА_6 , довідку характеристику на засудженого та довідку щодо стягнень та заохочень.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 підтримав свою заяву та просив її задовольнити. Суду пояснив, що в ДУ «Стрижавська ВК (№81)» він перебуває з січня 2019 року, працює, має заохочення, обставини застосування до нього останнього дисциплінарного стягнення заперечує, оскільки він нічого не порушував, бажає повернутись до дружини та працювати, дітей на утриманні не має.

Захисник засудженого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні заяву засудженого підтримав, вважає, що вона підлягає задоволенню з огляду на те, що засуджений відбуває покарання за злочин, що не пов`язаний з посяганням на життя та здоров`я людини, неодноразово заохочувався, останнє стягнення на нього накладено за незначне порушення дисципліни. Також вважає, що задоволення клопотання зменшить витрати держави, яка перебуває в стані війни, а засуджений зробив належні висновки для недопущення протиправної поведінки.

Представник установи відбуття покарання в судовому засіданні при вирішенні клопотання засудженого підтримав подану установою характеристику на засудженого та пояснив, що вважає заву передчасною, оскільки засуджений ОСОБА_6 має непогашені стягнення.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви засудженого, враховуючи дані про його особу та його поведінку в установі, зокрема, що він неодноразово звільнявся умовно-достроково, неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності в установі, останнє стягнення не погашено та не знято, та комісією установи йому відмовлено у застосуванні ст. 81 КК України, тому вважає, що ОСОБА_6 на даний час не довів своє виправлення.

Вивчивши заяву засудженого, вислухавши його пояснення, з`ясувавши позицію захисника, прокурора та представника установи відбування покарань, дослідивши матеріали даної справи та особової справи ОСОБА_6 , суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 є засудженим вирокомСокирянського районного суду Чернівецької області від 12.10.2018 за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до 5 років 3 місяців 10 днів позбавлення волі, згідно ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 09.08.2018 по 12.10.2018 з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Початок строку засудженому ОСОБА_6 рахується з 12.10.2018, кінець строку відбування покарання 19.11.2023.

З характеристики засудженого ОСОБА_6 , наданої установою виконання покарань, вбачається, що ОСОБА_6 під час тримання в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочення не застосовувались.

В державну установу «Стрижавська ВК (№ 81)» прибув 03.01.2019, де за час відбування покарання 4 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності та 7 разів заохочувався. Засуджений ОСОБА_6 працевлаштований в майстерні установи по фасуванню вторинної сировини в якості різноробочого. У відношенні до представників адміністрації установи поводить себе стримано, виконує їх законні вимоги лише під контролем адміністрації установи. Були задокументовані конфліктні ситуації з іншим засудженим, не завжди адекватно реагує на критику на свою адресу. Спальне місце та приліжкову тумбочку не завжди утримує в чистоті і порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. До суспільно-корисної праці відноситься задовільно, не завжди проявляє корисну ініціативу в трудовому процесі. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує слабко, не завжди робить належні висновки позитивної спрямованості для себе. Бере участь в програмі диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямком «Підготовка до звільнення», однак активної участі в її реалізації не приймає. Підтримує соціально-корисні зв`язки з дружиною та братом шляхом листування, телефонних розмов, побачень не надавалось та передачі не отримував. За характером скритний. Згідно виконавчих листів та вироку суду значиться позов на суму 24 867 грн. 43 коп., але до відшкодування непогашеної заборгованості за виконавчими документами відноситься безініціативно. Вину в скоєному злочині визнав.

13.05.2020 комісією установи було відмовлено в переведенні до дільниці соціальної реабілітації на підставі особистої заяви засудженого.

13.09.2021 комісією установи було відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України як особі, що не стала на шлях виправлення.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 11.08.2021 клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким згідно ст. 82 КК України задоволено, замінено засудженому ОСОБА_6 невідбуту частину покарання на більш м`яке покарання - обмеження волі на залишок невідбутого строку покарання 02 роки 03 місяці 08 днів.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 13.09.2021 ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 11.08.2021 скасовано, в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно положень ст. 82 КК України, відмовлено.

04.03.2022 комісією установи було відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України як особі, що не довела свого виправлення.

На профілактичному обліку не перебуває.

Згідно характеристики, установа виконання покарань вважає, що до засудженого недоцільно застосувати ст. 81 КК України, з урахуванням того, що адміністративною комісією установи 04.03.2022 було відмовлено ОСОБА_6 в застосуванні ст. 81 КК України, так як він має непогашене та не зняте дисциплінарне стягнення, крім того раніше чотири рази притягувався до кримінальної відповідальності, з них двічі звільнявся умовно - достроково, після чого позитивних для себе висновків не зробив, що може вказувати на можливість повторного вчинення ним злочину, має непогашену заборгованість за виконавчими документами, до відшкодування відноситься безініціативно. Тому адміністрація установи вважає, що засуджений ОСОБА_6 не досяг ступеня виправлення відповідно ст. 81 КК України.

З довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень від 15.04.2022, вбачається, що до засудженого було застосовано 4 дисциплінарні стягнення, з яких 5 діб ДІЗО, сувора догана, 2 догани, останнє дисциплінарне стягнення було застосовано 01.12.2021 та на даний час стягнення не є знятим чи погашеним. За час відбування покарання до засудженого було застосовано 7 заохочень, з яких 7 подяк, за період 2019 - 2021 років, останнє заохочення було застосовано 13.10.2021. Тоді як останнє дисциплінарне стягнення було застосовано 01.12.2021, та 5 заохочень було застосовано до вчинення дисциплінарних проступків, після чого було застосовано 4 дисциплінарних стягнення.
З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_6 не є постійно працевлаштованим працівником, а отримує винагороду за наслідком укладених договорів про надання послуг, що укладаються на строк в межах одного місяця, оплата праці здійснюється залежно від обсягу наданих послуг, тобто на отримання доходу впливає виключно наявність виконаної роботи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки та ресоціалізація засудженого - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не лише виправлення засуджених, але також запобігання вчиненню ними та іншими особами нових злочинів та безпосередньо кару засудженого.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 раніше був засуджений за вчинення умисних злочинів, в тому числі корисливого та особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, двічі звільнявся умовно-достроково, після чого належних висновків не зробив та знову вчинив умисні, в тому числі корисливі, злочини.

Та суд враховує, що ухвалою Вінницького апеляційного суду від 13.09.2021 встановлено відсутність сталих позитивних змін в поведінці засудженого ОСОБА_6 , яке б свідчило про повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві, на час розгляду відповідного клопотання, тобто станом на 13.09.2021, в тому числі враховуючи особу засудженого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, тяжкість вчиненого ним злочину, його поведінку під час відбування покарання. Після чого на даний час минуло понад 6 місяців, за які засуджений отримав 1 заохочення 13.10.2021 у виді подяки та 1 дисциплінарне стягнення 01.12.2021, а саме догану.

Суд звертає увагу, що сумлінна поведінка засудженого повинна бути послідовною та тривалою, та при визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого, що має свідчити про виправлення засудженого, а не лише про його бажання звільнитися умовно-достроково.

А тому враховуючи вищевикладене, в тому числі поведінку ОСОБА_6 під час відбування покарання, що свідчить про нестабільність поведінки засудженого, несумлінне ставлення до робіт з благоустрою, відсутність ініціативи до суспільно-корисної праці, наявність невідшкодованої шкоди за вироком суду, а також позицію установи відбування покарання, комісія якої 04.03.2022 відмовила ОСОБА_6 в застосуванні ст. 81 КК України як особі, що не довела свого виправлення, судом не встановлено таких ґрунтовних даних про поведінку засудженого ОСОБА_6 та його особу, які свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і свідчить про можливість звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково. Тому в задоволенні заяви засудженого слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: