Справа № 301/1532/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" липня 2022 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_7 ,
представника потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава кримінальне провадження, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000160 від 22.04.2022, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білки, Іршавського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, з початковою освітою, раніше судимого вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 14 вересня 2021 року за ч.3 ст.185 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України,

в с т а н о в и в:

Приблизно на початку травня 2021 року, більш точної дати та часу під час досудового розслідування встановити не вдалося, повнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання перебуваючи в спальній кімнаті житлового будинку, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , є особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку, діючи з прямим умислом, з метою задоволення власної статевої пристрасті, за взаємною згодою, без застосування фізичного та психологічного насилля, а також погрози застосування до неї такого насилля, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_6 , з використанням геніталій, внаслідок чого потерпіла завагітніла та 12 січня 2022 року, народила від останнього дитину ОСОБА_9 .
За таких обставин, встановлено наявність достатніх доказів для висунення обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155 КК України - вчинення повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину та фактичні обставини справи визнав повністю та суду показав, що визнає формулювання обвинувачення оголошене прокурором згідно обвинувального акту, доповнень чи змін до фактичних обставин справи немає, щиро розкаюється у вчиненому, обіцяє більше не вчиняти злочинів, просив застосувати до нього умовну міру покарання.
Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що вона добровідбно, за взаємною згодою вступала в статеві зносини з ОСОБА_10 , оскільки такого любить. Після чого в них народилася дитина, яка померла. Претензій до обвинуваченого не має.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина стверджується поясненнями потерпілої та дослідженим у судовому засіданні висновком експерта № СЕ-19/102-22/2484-БД від 08.04.2022 , з якого вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_1 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір`ю якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши покази обвинуваченого, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в вчинення повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій, та дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 155 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що обтяжують чи пом`якшують покарання.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином.
Обвинувачений посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває, не одружений.
Також, суд враховує думку потерпілої, яка не має претензій до обвинуваченого морального та матеріального характеру.
Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, у тому числі встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання передбачене ч. 1 ст. 155 КК України, у вигляді позбавлення волі.
Згідно вироку Хустського районного суду Закарпатської області від 14.09.2021 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю один рік шість місяців.
Згідно вимог ч.4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Згідно висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23.09.2019, кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.
Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України.
Враховуючи наведене, оскільки кримінальне правопорушення у даному кримінальному провадженні вчинене ОСОБА_10 до постановлення вироку Хустського районного суду Закарпатської області від 14.09.2021, то ОСОБА_4 остаточно слід призначити покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Водночас, враховуючи обставини, що характеризують тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, яка свідчить про усвідомлення ним негативності вчиненого суспільно небезпечного діяння, суд доходить висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції його від суспільства і вважає за можливе, на підставі статті 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 8132,82 грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Зважаючи на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченого судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинуваченому стороною кримінального провадження не заявлялось, тому суд доходить переконання про відсутність підстав для вирішення цього питання.
Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 155 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
На підставі частини 4 статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 14 вересня 2021 року у виді позбавлення волі на строк три роки більш суворим покаранням за даним вироком, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 8132 (вісім тисяч сто тридцять дві) гривні 82 копійки за проведення експертизи.
Речові докази по справі: зразки крові ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та зразок букального епітелію ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області, після вступу вироку в законну силу знищити.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Іршавський районний суд Закарпатської області.
Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Іршавського

районногосуду: ОСОБА_1