Номер провадження: 11-сс/813/1108/22
Справа № 494/828/22 1-кс/494/350/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Березівського райсуду Одеської обл. від 06.07.2022 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000275 внесеному до ЄРДР 03.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 271 КК України
установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в межах кримінального провадження №0000275 внесеному до ЄРДР 03.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 271 КК України було задоволено клопотання начальника сектору дізнання Березівського РВП ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_7 та було накладено арешт на тимчасово вилучене 03.07.2022 при проведенні огляду транспортного засобу майно а саме: трактор колісний, реєстраційний номер НОМЕР_1 , марка МТЗ-80., згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 від 15.08.2014, власником є ОСОБА_8 , але перебуває у користуванні в ОСОБА_6 .
Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов переконання про те, що трактор визнано речовим доказом, окрім того, у вказаному провадженні існують ризики його приховання та необхідність у проведенні експертиз, у зв`язку з чим застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження є необхідним.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та практики ЄСПЛ з огляду на наступне:

- вказаний трактор знаходиться у володінні та користуванні ОСОБА_6 , вона є його добросовісним набувачем. 02.07.2022 о 19 год. ОСОБА_9 за її проханням на вказаному тракторі перевозив належне їй затюковане сіно, яке знаходилося у причепі з поля додому. В ході руху відбулося загорання сіна, жодних наслідків це не спричинило, окрім загорання її сіна.

- доводи клопотання відносно того, що рух здійснювався на тракторі, що належить фермерському господарстві не відповідає дійсності, оскільки трактор належить фізичній особі ОСОБА_8 , сама вона також не є ФОП;

- диспозиція ч. 1 ст. 271 КК України передбачає відповідальність за порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці службовою особою підприємства, установи, організації або громадянином - суб`єктом підприємницької діяльності, якщо це порушення заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого, однак ні вона ні власник трактора не є суб`єктами підприємницької діяльності, загорянні сіна ніколи шкоди не спричинило, цивільний позов не заявлений, санкція не передбачає конфіскацію, що свідчить про відсутність підстав для накладення арешту;

- про підозру ОСОБА_6 не повідомлено, а з огляду на визнання трактору речовим доказом він міг би зберігатися у неї, окрім того, вона не перешкоджала та не перешкоджатиме проведенню будь-яких експертиз, водночас розпоряджатися трактором вона не може, оскільки не є його власником.

Посилаючись на викладене вище, ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді від 06.07.2022 скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити начальнику сектору дізнання у задоволенні клопотання.
У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_6 не з`явилася, водночас в телефонному режимі просила розглядати апеляційну скаргу за її відсутності, водночас від керівника Березівської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_10 надійшла заява, в якій він просив розглядати апеляційну скаргу за відсутності прокурора.
За таких обставин, відповідно до положень ч. 4 ст. 34 та ч. 4 ст. 107, ст. 406 КПК України розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів. Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
При цьому, 05.09.2022 на адресу апеляційного суду надійшла відповідь на запит суду від керівника Березівської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_10 , з якої вбачається, що кримінальне провадження №0000275 внесене до ЄРДР 03.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 271 КК України постановою начальника сектору дізнання Березівського РВП ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_7 від 31.08.2022 було закрито. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що питання щодо арешту майна вирішено не було.
Відповідно до ч. 3 ст. 174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Частиною 4 ст. 174 КПК України встановлено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначене судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Втім, ч.ч. 3 та 4 ст. 174 КПК України регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.
Апеляційним судом встановлено, що рішення про закриття вказаного кримінального провадження прийняв начальник сектору дізнання, який згідно з приписами КПК України 2012, на відміну від прокурора, не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.
З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, апеляційний суд враховує позицію Великої Палата Верховного Суду, у справі 727/2878/19/ відповідно до якої, для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012 року накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.
Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.
Враховуючи те, що положення діючого КПК України не визначають повноваження апеляційного суду за результатами перегляду ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно у разі закриття кримінального провадження та не вирішення питання про арешт майна, колегія суддів враховує зазначену вище позицію Верховного Суду та застосовує положення ст.ст. 7, 9 КПК України.
Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.
Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права та законність.
Таким чином, з огляду на необхідність вирішення питання про арешт майна, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а провадження за клопотанням дізнавача про арешт майна закриттю, з огляду на те, що на теперішній час кримінальне провадження №0000275 закрито.
Відповідно до приписів п.2) ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Керуючись ст.ст. 24, 98, 170-173, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Березівського райсуду Одеської обл. від 06.07.2022 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000275 внесеному до ЄРДР 03.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 271 КК України скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою закрити провадження за клопотанням начальника сектору дізнання Березівського РВП ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000275 внесеному до ЄРДР 03.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 271 КК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4