ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/453/22 Справа № 206/3462/20 Головуючий у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),
захисників ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000461 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_11 , обвинуваченої ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2021 року, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Дніпра, громадянки України, маючої середню освіту, незаміжньої, не працевлаштованої, зареєстрованої у квартирі АДРЕСА_1 , мешкаючої у квартирі АДРЕСА_2 , раніше судимої :
11 серпня 2017 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, призначено покарання у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт;
18 травня 2020 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, призначено покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком терміном на 1 (один) рік;
19 червня 2020 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України, призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України при призначені покарання вироком поглинено покарання, призначене за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2020 року та остаточно призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком терміном на 2 (два) роки,
яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Кисличувата Томаківського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, неодруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого по АДРЕСА_3 , мешкаючого у квартирі АДРЕСА_2 , раніше судимого:
30 серпня 2017 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України, призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком терміном на 1 (один) рік;
21 травня 2020 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитом строком терміном на 2 (два) роки;
22 червня 2020 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, призначено покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитом строком терміном на 2 (два) роки;
09 грудня 2020 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України, призначено покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України, остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць, вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2020 року вирішено виконувати самостійно,
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2021 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено їй покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного ОСОБА_7 за даним вироком, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2020 року і призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
Строк відбуття покарання рахується з моменту затримання ОСОБА_7 , а саме з 01 липня 2020 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначено ОСОБА_8 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком з покаранням призначеним за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2020 року, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахується з моменту затримання ОСОБА_8 , а саме з 01 липня 2020 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.
Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 червня 2020 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки виконувати самостійно.
Вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону.
Цим вироком дії обвинуваченої ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а також закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, а також таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно. Дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а також таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Так 22 травня 2020 року, приблизно об 11 годині 15 хвилин, обвинувачений ОСОБА_8 , який знаходився у приміщенні магазину ТОВ «Омега» Варус-40», розташованому по вулиці 20-річчя Перемоги, 43-Д, у місті Дніпрі, звернув свою увагу на низьку пильність охорони магазину, у зв`язку з чим у нього раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, крадіжки, вчиненої повторно, реалізуючи який, той побачивши на торгівельних прилавках товар у вигляді : ковбаси «московська с/к в/у в/г Салтівський МК», масою 0,753 кг., вартістю 233,53 гривні; двох упаковок шоколаду зі шматочками печива «Орео Мілка», масою 0,3 кг., вартістю 60,96 гривні кожна; однієї упаковки кави розчинної «Якобз Монарх екон. Пак», масою 0,3 кг., вартістю 221,64 гривні; однієї упаковки гель-капсул «автомат Гірське джерело Аріель» 12 штук, вартістю 139,53 гривні; однієї упаковки гель-капсул «Колор Тайд» 12 штук, вартістю 87,44 гривні; двох упаковок масла «солодко вершкове селянське 73% жиру Імператор», масою 0,2 кг., вартістю 37,36 гривень кожна; однієї пари шкарпеток чоловічих (р. 27-29, Чорний) «Акцент А0», вартістю 65,25 гривень; однієї консерви «Кролик Віскас», масою 0,1 кг., вартістю 6,88 гривень; одного чоловічого дезодоранту-спрею «Оріджинал», вартістю 42,42 гривні; однієї зубної щітки «Шовкові нитки Вугілля Колгейт», вартістю 78,36 гривень; хліб домашній подовий нарізний половинка «Катеринославхліб», масою 0,29 кг., вартістю 6,36 гривень, визначив останній для себе об`єктом свого злочинного посягання. Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_8 того ж дня, близько 18 години 58 хвилин, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїй дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до торгівельних прилавків, звідки шляхом вільного доступу викрав вищезазначені товари, які є майном магазину, які поклавши до кошику та з викраденим направився до вхідного турнікету. Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, тримаючи у кошику визначений товар магазину, не маючи наміру сплатити за нього, ОСОБА_8 переклав товар з кошику до заздалегідь принесеного ним поліетиленового пакету та покинув територію торгівельної зали через лінію касової зони.

Згідно з висновком експерта за наслідком здійснення судово-товарознавчної експертизи №2014 від 26 червня 2020 року вартість визначеного майна, станом на 22 травня 2020 року складає 1 078,06 гривень.

23 травня 2020 року, приблизно о 18 годині 58 хвилин, обвинувачена ОСОБА_7 , яка знаходилась у приміщенні магазину ТОВ «Омега» Варус-40», розташованому по вулиці 20-річчя Перемоги, 43-Д, у місті Дніпрі, звернула свою увагу на невелику пильність охорони магазину, у зв`язку з чим у неї раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, крадіжки, вчиненої повторно, реалізуючи який та побачивши на торгівельних прилавках товар у вигляді : однієї упаковки гель-капсули «автомат ариель» 12 штук, вартістю 139,53 гривні; трьох упаковок молочного шоколаду з цільним горіхом, масою 90 грам, вартістю 27,63 гривні кожна; двох упаковок молочного пористого шоколаду «мілка бабл», масою 80 грам, вартістю 22,38 гривні кожна; чотири упаковки масла «Вологодське 82,5% Рудь», масою 200 грам, вартістю 39,38 кожна; однієї слойки «продукт с/к в/г порц. Світ м`яса», масою 200 грам, вартістю 105,80 гривні; двох іграшкових металевих машинок «geep wradiel автопром», вартістю 98,33 гривні кожна; однієї упаковки «жіночих картриджей жилет вену» 4 штуки, вартістю 203,61 гривні; голандського сиру «звенигора», масою 416 грами, вартістю 85,27 гривні; сиру «гауда 45% Датч Ков», масою 708 грами, вартістю 124,38 гривні; сиру «російський сир 50% «Добре», масою 460 грами, вартістю 72,53 гривні; одного жіночого дезодоранту-спрею «свіжість душу рексона», вартістю 40 гривень; двох ковбас «стлична с/к в/г алан», масою 340 грам, вартістю 120,21 гривні кожна; ковбаси «Салямі Карпатська с/к Салативський», масою 360 грами, вартістю 101,03 гривні; двох сирків глазур у вафельній крихті мушкетер, вартістю 11,41 гривні кожен; двох сиркових мас «ваніль 23% любимчик», масою 180 грами, вартістю 18,63 гривні, визначила останній для себе об`єктом свого злочинного посягання. Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_7 того ж дня, близько 18 години 58 хвилин, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїй дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, впевнившись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла до торгівельних прилавків, звідки шляхом вільного доступу викрала вищезазначені товари, які є майном магазину, які поклавши до кошику та направилась до вхідного турнікету. Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, тримаючи у руках кошик з визначеним товаром магазину, не маючи наміру сплатити за нього, ОСОБА_7 поставила кошик біля вхідного турнікету та покинула територію торгівельної зали через лінію касової зони. Після чого, приблизно о 19 годині 05 хвилин остання повернулась до вхідного турнікету, присіла навколішки, підтягнула до себе залишений нею раніше кошик та переклала викрадений товар до поліетиленового пакету. Виходячи з магазину ОСОБА_7 була зупинена працівниками охорони ТОВ «Омега» Варус-40», таким чином виконавши всі дії, які вона вважала необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі.

Згідно з висновком експерта за наслідком здійснення судово-товарознавчної експертизи №2014 від 26 червня 2020 року вартість визначеного майна, станом на 23 травня 2020 року складає 1 653,71 гривень.

09 червня 2020 року, приблизно о 16 годині 31 хвилини, обвинувачена ОСОБА_7 разом з обвинуваченим ОСОБА_8 , знаходились в торгівельній залі магазину ТОВ «Омега» Варус-40», що розташований по вулиці 20-річчя Перемоги, 43-Д, у місті Дніпрі. ОСОБА_8 в цей час звернув свою увагу на невелику пильність охорони магазину та запропонував ОСОБА_7 здійснити крадіжку товарів харчування з вказаного магазину на що остання надала свою добровільну згоду, при цьому вони розподілили ролі між собою. Таким чином у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виник спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб. Так, реалізуючи зазначений спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 того ж дня, близько 16 години 31 хвилини, знаходячись у приміщенні торгівельної зали зазначеного магазину, діючи умисно, таємно, спільно, відповідно до раніше розподілених ролей, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, впевнившись у тому, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, діючі в групі з ОСОБА_8 , відповідно до відведеної їй ролі підійшла до торгівельних прилавків, звідки шляхом вільного доступу викрала та поклала до кошику: персиковий сік «Садочок», об`ємом 0,5 л., вартістю 12,76 гривень; одну упаковку гель-капсул «автомат Гірськ джерело Аріель» 30 штук, вартістю 279,60 гривень; три упаковки молочного шоколаду з солоним крекером «Тук Мілка», масою 87 грами, вартістю 26,93 гривні кожна; одну упаковку молочного шоколаду зі смаком полуниці «Мілка», масою 90 грам, вартістю 21,7 гривень; одне яблуко українське «1 ґатунок», масою 85 грами, вартістю 1,88 гривні. ОСОБА_8 в цей час знаходився біля вхідного турнікету до торгівельної зали магазину та спостерігав за оточуючою його обстановкою. Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_8 , відповідно до відведеної йому ролі, побачивши, що ОСОБА_7 разом з кошиком, в якому знаходяться викрадені нею товари, підійшла до вхідного турнікету відчинив дверцята камери схову, що знаходиться за межами торгівельної зали магазину, та підійшов до останньої, яка присівши навколішки під турнікетом передала йому кошик з викраденими нею товарами. В свою чергу ОСОБА_8 забрав вказаний кошик та переклав з нього викрадені товари магазину до камери схову, після чого зачинив її на ключ та залишив приміщення магазину. Доводячи спільний злочинний умисел до кінця ОСОБА_7 залишила приміщення торгівельної зали магазину перетнувши лінію касової зони, та вийшовши за територію магазину, а ОСОБА_8 повернувся до вищевказаної камери схову, забрав викрадені ними продукти та утримуючи їх при собі, не маючі наміру оплатити їх вартість, вийшов з приміщення магазину в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Згідно з висновком експерта за наслідком здійснення судово-товарознавчної експертизи №2014 від 26 червня 2020 року вартість визначеного майна, станом на 09 червня 2020 року складає 394,87 гривень.

11 червня 2020 року, приблизно о 09 годині 59 хвилин, обвинувачена ОСОБА_7 разом з обвинуваченим ОСОБА_8 , знаходились в торгівельній залі магазину ТОВ «Омега» Варус-40», що розташований по вулиці 20-річчя Перемоги, 43-Д, у місті Дніпрі. В цей час ОСОБА_8 звернув свою увагу на невелику пильність охорони магазину та запропонував ОСОБА_7 здійснити крадіжку товарів харчування з вказаного магазину на що остання надала свою добровільну згоду, при цьому вони розподілили ролі між собою. Таким чином у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виник спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб. Так, реалізуючи зазначений спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 того ж дня, близько 09 години 59 хвилин, знаходячись у приміщенні торгівельної зали зазначеного магазину, діючи умисно, спільно, відповідно до раніше розподілених ролей, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди потерпілому та бажаючи її настання, впевнившись у тому, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, діючи в групі з ОСОБА_8 , відповідно до відведеної їй ролі підійшла до торгівельних прилавків, звідки шляхом вільного доступу викрала та поклала до кошику: сир «ГОЛАНДСЬКИЙ 45% Пастораль», масою 0,456 кг.; сир «молоко пряжене 50% ВАРТО», масою 0,278 кг.; сир «ЗВЕНИГОРОДСБКИЙ 50% Звенигора», масою 0,298 кг.; дві упаковки шоколадку екстра чорний без додатків Корона масою 85 грами; чотири упаковки масла «Екстра 82,5% Яготинське», масою 200 грами; «БАЛИК Марочний в/к в/г порц. Алан», масою 0,464 кг.; дві упаковки шоколаду зі шматочками печина «Орео Мілка», масою 300 грами; одну ковбасу «МОСКОВСЬКА с/к в/у в/г Салтівський МК», масою 0,384 кг.; одну ковбасу «КАБАНОСИ ОРІДЖИНАЛ зі свинини», масою 100 грамів; зубну пасту «Освіжаюче-мятна Аквафреш», об`ємом 50 мл.; одну упаковку прокладок щоденних «Нормал Котекс» 20 штук; одну упаковку прокладок «Класік Ультра Кліп Нормал Софт Лібресс» 10 штук; банани, масою 1,030 кг. ОСОБА_8 в цей час знаходився біля вхідного турнікету до торгівельної зали магазину та спостерігав за оточуючою його обстановкою. Далі, не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_8 , відповідно до відведеної йому ролі, побачивши, що ОСОБА_7 разом з кошиком, в якому знаходяться викрадені нею товари, підійшла до вхідного турнікету, з поліетиленовим пакетом зеленого кольору у руках, підійшов до останньої, яка присівши навколішки передала під турнікетом ОСОБА_8 кошик з викраденими нею товарами. В свою чергу ОСОБА_8 забрав вказаний кошик та переклав з нього викрадені товари магазину до поліетиленового пакету зеленого кольору, який приніс із собою. Доводячи свій спільний злочинний умисел до кінця ОСОБА_7 залишила приміщення торгівельної зали магазину перетнувши лінію касової зони, та вийшовши за територію магазину, а ОСОБА_8 , тримаючи при собі викрадені продукти, які знаходились у пакеті, не маючи наміру оплатити їх вартість, вийшов за територію магазину та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

Згідно з висновком експерта за наслідком здійснення судово-товарознавчної експертизи №2014 від 26 червня 2020 року вартість визначеного майна, станом на 11 червня 2020 року складає 884,28 гривень.

12 червня 2020 року, приблизно о 10 годині 36 хвилин, обвинувачена ОСОБА_7 разом з обвинуваченим ОСОБА_8 , знаходились в торгівельній залі магазину ТОВ «Омега» Варус-40», що розташований по вулиці 20-річчя Перемоги, 43-Д, у місті Дніпрі. В цей час ОСОБА_8 звернув свою увагу на невелику пильність охорони магазину та запропонував ОСОБА_7 здійснити крадіжку товарів харчування з вказаного магазину на що остання надала свою добровільну згоду, при цьому вони розподілили ролі між собою. Таким чином у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виник спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб. Так, реалізуючи зазначений спільний злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи умисно, таємно, спільно відповідно до раніше розподілених ролей, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди потерпілому та бажаючи її настання, впевнившись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, діючи в групі з ОСОБА_7 , відповідно до відведеної йому ролі, того ж дня, близько 10 години 36 хвилин, знаходячись у приміщенні торгівельної зали вказаного магазину підійшов до стелажів, звідки шляхом вільного доступу викрав та поклав до кошику: гель-капсули «автомат Гірське джерело Аріель» 30 штук та «Дуо-капсули автомат колор Персіл» 28 штук, загальною вартістю 563,71 гривні. У цей час, ОСОБА_7 знаходилась біля вхідного турнікету до торгівельної зали магазину та спостерігала за оточуючою її обстановкою. Далі, не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_7 , відповідно до відведеної їй ролі, побачивши, що ОСОБА_8 , разом з кошиком, в якому знаходяться викрадені ним товари підійшов до вхідного турнікету, відчинила дверцята камери схову № 44, що знаходиться за межами торгівельної зали магазину та підійшла до останнього, який нахилився та під турнікетом передав ОСОБА_7 кошик з викраденими ним товарами. В свою чергу ОСОБА_7 забрала вказаний кошик та переклала з нього викрадені товари магазину до камери схову № 44, після чого зачинила камеру на ключ. Після чого, намагаючись довести свій спільний злочинний умисел до кінця, ОСОБА_8 залишив приміщення торгівельної зали магазину через лінію касової зони, де був зупинений працівником ТОВ «Омега» Варус-40». У свою чергу, ОСОБА_7 зачинивши у камері схову вищевказаний товар магазину, не маючи наміру оплатити за нього, намагалась залишити територію магазину, однак разом з ОСОБА_8 була зупинена працівниками ТОВ «Омега» Варус-40». Таким чином ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виконали всі дії, які вони вважали необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від їх волі.

Згідно з висновком експерта за наслідком здійснення судово-товарознавчної експертизи №2014 від 26 червня 2020 року вартість визначеного майна, станом на 12 червня 2020 року складає 563,71 гривні.

30 червня 2020 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , яка знаходилась у приміщенні магазину ТОВ «Омега» Варус-40», розташованому по вулиці 20-річчя Перемоги, 43-Д, у місті Дніпрі, звернула свою увагу на низьку пильність охорони магазину, у зв`язку з чим у неї раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, крадіжки, вчиненої повторно, реалізуючи який та побачивши на торгівельних прилавках товар, а саме: одну упаковку кави розчинної «Якобс Монарх», масою 300 грам, вартістю 335,80 гривень; одну упаковки кави меленої «Якобс Монарх», масою 450 грами, вартістю 157,60 гривень; одну упаковку кави розчинної «Ексклюзив Чорна Карта», масою 400 грами, вартістю 265,20 гривень; банани, масою 460 грами, вартістю 11,91 гривні, визначила останній для себе об`єктом свого злочинного посягання. Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_7 того ж дня, близько 15 години 02 хвилини, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, впевнившись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла до торгівельних прилавків, звідки шляхом вільного доступу викрала вищезазначені товари, які є майном магазину, які поклала до пакету у кошик та направилась до вхідного турнікету. Після чого, приблизно о 15 годині 14 хвилин, доводячи свій злочинний умисел до кінця, тримаючи у кошику визначений товар магазину, не маючи наміру сплатити за нього, ОСОБА_7 залишила кошик з викраденими товарами біля вхідного турнікету та покинула територію торгівельної зали через лінію касової зони. Після чого, ОСОБА_7 , приблизно о 15 годині 19 хвилин, повернулась до вхідного турнікету, присіла навколішки, підтягнула до себе залишений нею кошик за межі торгівельного залу магазину, дістала з нього пакет з викраденим товаром та утримуючи його у руках з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Згідно з висновком експерта за наслідком здійснення судово-товарознавчної експертизи № 2992-20 від 20 липня 2020 року вартість визначеного майна, станом на 30 червня 2020 року складає 790,51 гривні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 виправдати за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що в зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у вироці, фактичним обставинам кримінального провадження, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню.
Зазначає, що показання свідків, на підставі яких відносно ОСОБА_8 судом першої інстанції було винесено обвинувальний вирок, отримані від осіб, які є працівниками служби безпеки ТОВ ОМЕГА, які в свою чергу можуть бути зацікавлені в створенні штучних показників ефективності своєї роботи.
Вказує, що з дисків, на яких зафіксовані обставини вчинення крадіжок, неможливо встановити, що саме обвинувачені вчиняють крадіжку, оскільки на відеозаписах особи перебувають у захисних масках.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду першої інстанції, обвинувачену ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні епізоду крадіжки вчиненого 23 травня 2020 року та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, поклавши на неї обов`язки передбачені ст. 76 КК Укрїани.
В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції виніс необґрунтований вирок та призначив занадто суворе покарання, всупереч законним правам та інтересам обвинуваченої, а також з порушенням засад кримінального законодавства.
Вказує, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено докази по справі та не надано їм належної правової оцінки.
Також захисник зазначає, що допитані свідки давали не чіткі пояснення, а також те, що свідки є зацікавленими особами.
Вказує, що з відеозаписів неможливо встановити особу обвинуваченої ОСОБА_7 .
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначення покарання ОСОБА_7 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
На підставі ст. 420 КПК України ухвалити свій вирок, яким призначити покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2020 року, визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
За ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2020 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
В іншій частині вирок залишити без змін.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що висновки суду про винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідають об`єктивно з`ясованим фактичним обставинам кримінального провадження, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом.
Вказує, що вирок суду першої інстанції у цьому провадженні підлягає скасуванню в частині призначення покарання ОСОБА_7 , з підстави неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, щодо засудження ОСОБА_8 не оскаржується.
Зазначає, що як вбачається із оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 засуджено вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2020 року за ч. 1, 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
У цьому провадженні злочини, передбачені ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 вчинила 23 травня 2020 року та 12 червня 2020 року, тобто до ухвалення вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2020 року.
Вказує, що останній епізод кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, обвинувачена вчинила 30 червня 2020 року у період іспитового строку визначеного вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2020 року.
Зазначає, що суд першої інстанції, призначаючи остаточне покарання ОСОБА_7 не розмежував стадій та порядку призначення покарання і водночас застосував правила ст. 71 КК України при призначенні покарання за кримінальні правопорушення, які було вчинено як до, так і після ухвалення вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2020 року, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 зазначає, що не погоджується з вироком суду першої інстанції, вважає висновки суду щодо доведеності її вини необґрунтованими та не відповідними фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки з відеозапису, який наданий як доказ, не вбачається що це саме вона вчинила даний злочин.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вказує, що не погоджується з вироком суду першої інстанції.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтримали апеляційні скарги сторони захисту.
Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали апеляційні скарги сторони захисту.
Прокурор ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту, апеляційну скаргу прокурора підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Щодо доводів обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він не погоджується з вироком суду першої інстанції, та захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 в тому, що судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки дослідженим доказам та їх досліджено не в повному обсязі, слід зазначити наступне.
Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, підтверджується сукупністю доказів, які зібрані з додержанням вимог кримінального процесуального закону та перевірені під час розгляду кримінального провадження, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, та з якими погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.
Зокрема, такого висновку суд першої інстанції дійшов на підставі аналізу показань допитаних в судовому засіданні свідків, фактичних даних, що містяться у матеріалах кримінального провадження, а також на підставі інших доказів, зміст яких детально відображено у вироку.
Доводи захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а також обвинуваченої ОСОБА_7 про те, що висновки суду щодо доведеності її вини необґрунтовані та не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги з наступних підстав.
Так свідок ОСОБА_12 пояснив, що він працює заступником начальника відділу безпеки ТОВ «ОМЕГА» та впізнає обвинувачену ОСОБА_7 , адже декілька разів приймав участь у її затриманні в магазині у зв`язку із вчиненням нею крадіжок. Так, ОСОБА_7 брала товар та залишала магазин не сплачуючи за нього, зокрема, одного разу остання намагалась залишити магазин через касову зону, приховавши зубну пасту у сумці, після затримання останньої повідомила, що взяла ту в іншому магазині, але з відео камер відеоспостереження чітко було видно, що ОСОБА_7 взяла цю пасту з полиць магазину. Також пояснив, що останній епізод який він пам`ятає полягав в тому, що ОСОБА_7 зайшла до магазину, після чого охорона за допомогою відеоспостереження одразу почала слідкувати за нею, адже на той момент їм було відомо, що ОСОБА_7 може щось вкрасти. Тоді ОСОБА_7 взяла багато товару, загалом близько п`ятнадцяти позицій, здебільшого товари для прання, після чого підійшла до вхідного турнікету, залишила біля нього корзинку, після чого залишила магазин через касову зону, після цього знов повернулась до магазину, підійшла до турнікету, комусь зателефонувала, після чого зробила вигляд, що кладе сумку до камери схову, а насправді підтягнула залишену нею біля турнікету корзинку та переклала усе з неї до пакету, намагалась залишити магазин, але її було затримано співробітниками охорони. Повідомив, що впізнає обвинуваченого ОСОБА_8 , адже неодноразово бачив того на відео з камер відеоспостереження, де той крав товар магазину, бачив, як його затримував начальник служби безпеки магазину, а також бачив обличчя ОСОБА_8 в момент його затримання співробітниками охорони, оскільки той знімав маску щоб попити води. Свідок також пояснив, що ОСОБА_8 крав разом з ОСОБА_7 , а саме ОСОБА_7 збирала товар та передавала його ОСОБА_8 , що він також бачив на відео з камер відеоспостереження. На відео з камер відео спостереження, бачив, що ОСОБА_7 тричі крала самостійно та тричі спільно з ОСОБА_8 , а ОСОБА_8 двічі крав самостійно та тричі крав спільно з ОСОБА_7 .
З показань свідка ОСОБА_13 вбачається, що він працює заступником начальника відділу безпеки ТОВ «ОМЕГА» та впізнає обвинувачених, адже декілька разів їх затримували у магазині. Так, ОСОБА_7 відома свідку у зв`язку з тим, що одного разу вчинила крадіжку в магазині, викравши зубну пасту, а останнього разу, влітку 2020 року, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 виносили багато не оплаченого товару, приблизна вартість якого складала 1 500 гривень. Також пояснив, що ОСОБА_7 збирала товар у різних відділах магазину, після чого залишала корзинку з товаром біля вхідного турнікету, а ОСОБА_8 підходив до нього та забирав його. Також пояснив, що, на відеозаписах з камер відеоспостереження дійсно були зафіксовані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 він впевнений, однак із спливом часу точних дат вчинення ними крадіжок не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_14 в суді першої інстанції пояснила, що вона працює охоронцем в ТОВ «ОМЕГА», в її чергування здійснювалось три крадіжки. Весною та влітку 2020 року, перша крадіжка була здійснена ОСОБА_7 коли та вкрала зубну пасту, друга крадіжка була вчинена ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 , а саме ОСОБА_7 зібрала товар магазину в корзину та передала через турнікет спільнику ОСОБА_8 , який переклав його в пакет та поклав його до камери схову, після чого ОСОБА_7 вийшла через касову зону та ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 вдвох дістали товар з камери схову та залишити магазин, третя крадіжка була вчинена ОСОБА_8 , який зібрав товар до кошику, переклав його в пакет та проніс пакет над головою та над «антикрадіжною системою», вийшов через касову зону. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вона впізнає та впевнена в тому, що на відеозаписах з камер відеоспостереження дійсно були зафіксовані вони.
З пояснень свідка ОСОБА_15 вбачається, що вона працює відео-оператором у ТОВ «ОМЕГА» та спостерігає за тим, що відбувається у магазині. Вказала, що їй відомі обвинувачені, адже вони неодноразово разом крали товар у магазині, здебільшого продукти харчування та пральні засоби. Вказала, що одного разу ОСОБА_7 передавала ОСОБА_8 товар, який той виносив. Вказала, що впізнає обвинувачених, зокрема ОСОБА_8 , адже той одного разу викрав алкогольний напій в магазині, приховавши його під одягом. Щодо обставин вчинення іншого епізоду, який пам`ятає ОСОБА_15 , пояснила, що ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 зайшли до відділу побутової хімії, взяли пральні засоби, при цьому ОСОБА_8 безпосередньо брав їх, в той час, як ОСОБА_7 намагалась «прикрити» його в цей час, після чого намагались залишити приміщення магазину, але ОСОБА_8 затримали біля виходу.
Свідок ОСОБА_16 пояснив в суді першої інстанції, що він працює заступником начальника відділу безпеки ТОВ «ОМЕГА» та безпосередньо приймав участь у затриманні обвинувачених біля чотирьох разів у зв`язку із вчиненнями ними крадіжок у магазині, а тому впізнає їх. Обвинуваченні крали постійно, а викрадений товар виносили через вхідний турнікет, ховаючи той у камері схову, та через касову зону. Також вказав, що обвинувачені вчиняли крадіжки як поодинці так і разом. Додатково зазначив, що знає про те, що ОСОБА_8 здебільшого крав пральні засоби. Обставини останнього епізоду, що пам`ятає свідок, полягали в тому, що влітку 2020 року ОСОБА_8 зібрав товар та склав його в корзинку, поклав ту біля вхідного турнікету, а ОСОБА_7 підтягнула корзинку через турнікет та склала товари до камери схову.
Свідок ОСОБА_17 в суді першої інстанції пояснив про те, що він працює начальником служби безпеки ТОВ «ОМЕГА», пам`ятає, що епізодів вчинення крадіжок поодинці було приблизно три чи чотири, а також тричі крали спільно. Виклав обставини одного з епізодів вчинення крадіжки, зокрема, одного разу ОСОБА_8 збирав товар в магазині до корзинки, залишав її в торгівельному залі біля камери схову, залишивши торгівельну залу через касову зону, в той час, як ОСОБА_7 забирала зазначену корзинку з товаром з другої зали, останні намагались вкрасти продукти харчування. Вказав, що при поданні відповідних заяв про вчинення кримінального правопорушення був впевнений, що їх вчинили саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Зазначив, що особисто затримував у магазині ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , як поодинці так і коли вони діяли разом. Додатково пояснив, що на відео з камер відеоспостереження чітко впізнає ОСОБА_8 , адже крім іншого ОСОБА_17 , як начальник служби безпеки ТОВ «ОМЕГА» користується спеціальним сайтом працівників «Варус» на який надсилаються дані, а саме фото та відео з камер відеоспостереження осіб, які вчиняли крадіжки, таким чином, на останньому містились відомості, що ОСОБА_8 вчинював крадіжки також у ТЦ «Мост-Сіті» та ТЦ «Європа», ОСОБА_8 можна впізнати по характерній ході та зачісці. Також добре впізнає ОСОБА_8 у зв`язку із тим, що затримував його у магазині.
Тому, колегія суддів суддів вважає, що покази свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 узгоджуються між собою, є логічними, послідовними та підтверджуються письмовими доказами, яким судом надано належну оцінку, а тому обґрунтовано покладені в основу вироку суду.
Крім того, вина обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 також підтверджується дослідженими в суді першої інстанції відеозаписами.

Так під час перегляду відеозапису з камер відеоспостереження від 12 червня 2020 року (т. 2 а. с. 63) свідок ОСОБА_17 вказав, що на відео зафіксовані обставини вчинення останньої крадіжки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 яких він впізнає. Також зазначив, що до подій на відео також були епізоди вчинення обвинуваченими крадіжок. Під час перегляду відеозапису з камер відеоспостереження від 09 червня 2020 року (т. 2 а. с. 63) ОСОБА_17 також вказав, що на відео зафіксовані обставини вчинення крадіжки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . На переглянутому відео він чітко впізнає обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Під час перегляду відеозапису з камер відеоспостереження від 11 червня 2020 року (т. 2 а. с. 63) свідок ОСОБА_17 підтвердив, що на відео зафіксовані обставини вчинення крадіжки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на якому він впізнає останніх. Під час перегляду відеозапису з камер відеоспостереження від 22 травня 2020 року (т. 2 а. с. 63) свідок ОСОБА_17 також підтвердив фіксацію обставини вчинення крадіжки ОСОБА_8 , на якому він впізнав обвинуваченого ОСОБА_8 . Під час перегляду відеозапису з камер відеоспостереження від 23 травня 2020 року (т. 2 а. с. 63) ОСОБА_17 впізнав обвинувачену ОСОБА_7 та підтвердив, що в цей день вона здійснювала крадіжку самостійно. Під час перегляду відеозапису з камер відеоспостереження від 30 червня 2020 року (т. 2 а. с. 103) ОСОБА_17 також впізнав обвинувачену ОСОБА_7 , яка на відео зображена у синьому капелюсі.

Всі вищевикладені показання свідків узгоджуються з іншими належними і допустимими письмовими доказами по справі, детально проаналізованими і вказаними у вироку, які містяться в матеріалах провадження.

Слід зазначити, що в суді першої інстанції, перед тим як провести в судовому засіданні 01 березня 2021 року повторний перегляд відеозаписів з камер відеоспостереження за участю представника потерпілого ОСОБА_17 , останній, під час допиту в порядку ч. 2 ст. 353 КПК України, пояснив, що знає обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яких він особисто затримував у магазині, а ОСОБА_8 він на відео взагалі може впізнати по характерній ході та зачісці. Таким чином, ОСОБА_17 , як представник потерпілої особи, особисто вказав на ознаки, за якими він впізнає обвинувачених, а при повторному відтворенні відеозаписів, беззаперечно підтвердив зображення обвинувачених та причетність останніх до цих крадіжок, які зафіксовані на відеозаписах з камер відеоспостереження, а тому твердження сторони захисту про те, що на відеозаписі не видно, що це саме обвинувачені вчиняли крадіжку є безпідставним та необґрунтованим.

Доводи сторони захисту про те, що свідки є зацікавленими особами колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 65 КПК України свідком може бути будь-яка фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він у період з 23 травня 2020 року по 19 червня 2020 року знаходився в реабілітаційному центрі, апеляційним судом не можуть бути взяті до уваги, оскільки судом першої інстанції було надано належну оцінку цім доводам, та обвинувачений не зміг надати чіткі пояснення щодо місця розташування цього центру, його найменування та надати будь-які відомості, які могли би підтвердити даний факт, тому судом першої інстанції обґрунтовано не були прийняті до уваги зазначені пояснення.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_7 щодо того, що вона також перебувала в реабілітаційному центрі у період з 02 червня 2020 року до 19 червня 2020 року, то вони також не знайшли свого підтвердження в апеляційному суді, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що допитані в суді першої інстанції, за її клопотанням свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 пояснили, хоча вони і не пам`ятають період перебування обвинуваченої ОСОБА_7 у реабілітаційному центрі, однак чітко зазначили, що вона мала змогу залишати центр у будь-якій час, так як він не є закритого типу.

Підстав для того, щоб вважати зазначені докази недопустимими у кримінальному провадженні, на підставі яких суд дійшов висновку про винність ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, апеляційний суд не знаходить, адже суд першої інстанції, згідно із положеннями ст. 94 КПК України, під час ухвалення вироку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінював кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Також зі змісту вироку вбачається, що суд першої інстанції обґрунтував своє рішення про винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 тими показаннями, які безпосередньо сприймав у ході судового розгляду, в умовах відкритого, гласного та змагального процесу, а тому відсутні підстави сумніватись у достовірності та допустимості таких доказів.
Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 у вчинені злочинів, а саме за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а також закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб; за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, а також таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинені злочинів, а саме за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб; за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а також таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.
Доводи прокурора про те, що вирок суду першої інстанції у цьому провадженні підлягає скасуванню в частині призначення покарання ОСОБА_7 , з підстави неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, то вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.
Згідно змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків.

Цих вимог закону судом першої інстанції дотримано не було.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 раніше судима вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2020 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 1, 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки та на підставі ст. 75 КК України її звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

В межах кримінального провадження, яке переглядається судом апеляційної інстанції, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, які вона вчинила 23 травня 2020 року та 12 червня 2020 року, тобто до ухвалення вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2020 року.

Також потрібно врахувати, що останній епізод кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, обвинувачена вчинила 30 червня 2020 року у період іспитового строку визначеного вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2020 року.

Отже, суд першої інстанції мав врахувати вищенаведені положення закону України про кримінальну відповідальність та розмежувати стадії та порядок призначення покарання у відповідності до вимог ч. 4 ст. 70 та ч. 1 ст. 71 КК України.

Пунктом п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який підлягає застосуванню, тягне за собою скасування судового рішення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Щодо доводів захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 щодо занадто суворого покарання призначеного обвинуваченій ОСОБА_7 , то слід зазначити наступне, що судом першої інстанції було враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів, частина з яких є замахом на їх вчинення, дані про особу обвинуваченої, яка вчинила злочин проти власності, не працевлаштована, незаміжня, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб не має, раніше неодноразова притягувалась до кримінальної відповідальності, в тому числі за аналогічні злочини, за місцем мешкання характеризується посередньо, а тому колегія суддів приходить до висновку, що призначене судом покарання буде слугувати виправленню обвинуваченої.

В частині призначеного покарання щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , вирок оскаржено не було.

З огляду на те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме через незастосування закону, який підлягає застосуванню, внаслідок чого при призначенні обвинуваченій ОСОБА_7 остаточного покарання, не розмежував стадій та порядку призначення покарання і водночас застосував правила ст. 71 КК України при призначенні покарання за кримінальні правопорушення, які було вчинено як до, так і після ухвалення вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2020 року, а тому колегія суддів вбачає підстави для скасування оскаржуваного судового рішення в частині призначеного обвинуваченій ОСОБА_7 покарання та ухвалення в цій частині нового вироку.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням вимог як ч. 4 ст. 70 КК України, так і ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків.

Отже, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора та приходить до висновку про скасування вироку щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання з ухваленням нового вироку в цій частині, у відповідності з вимогами ст. 420 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_11 задовольнити.
Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2021 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України скасувати в частині призначеного покарання ОСОБА_7 .
Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2020 року, визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
За ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2020 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а обвинуваченими, які тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення їм копії вироку.
Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4