В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/435/22
Провадження № 1-кп/348/247/22

07 квітня 2022 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі судді ОСОБА_1 за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Надвірна Івано-Франківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000186 про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо спеціальною освітою, неодруженого, раніше не судимого, який тимчасово не працює,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

інші учасники: прокурор ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6

захисник: ОСОБА_7 ,

встановив:

Приблизно о 12.00 год. 01.11.2021 на території приватного домоволодіння на АДРЕСА_1 між ОСОБА_4 та його дядьком ОСОБА_8 , на грунті неприязних відносин розпочалась словесна суперечка, під час якої у ОСОБА_4 виник умисел на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , наніс один удар рукою в обличчя ОСОБА_8 . В результаті неправомірних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_8 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синця виличної ділянки, який відноситься до легких тілесних ушкоджень. Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.
Крім цього, приблизно о 17.00 год. 20.11.2021 ОСОБА_4 перебуваючи у приміщенні літньої кухні приватного домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , де проживав його дядько ОСОБА_8 , на грунті неприязних відносин розпочався конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 виник умисел на завдання тілесних ушкоджень останньому. Реалізуючи свій злочинний намір спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс потерпілому декілька хаотичних ударів ногами і кулаками рук по тілу та голові ОСОБА_8 , спричинивши тілесні ушкодження від яких потерпілий помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у КНП «Надвірнянська ЦРЛ». Таким чином, потерпілому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми з крововиливом в м`які тканини голови, крововиливом під оболонки головного мозку з утворенням гематоми під твердою мозковою оболонкою, стисненням головного мозку, яка ускладнилась набряком та набуханням головного мозку, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент їх заподіяння та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 , а також середньої тяжкості тілесні ушкодження та легкі тілесні ушкодження. Такими діями, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
У ході допиту обвинувачений неодноразово змінював свою позицію з приводу визнання чи невизнання вини. Та дав такі показання. Він визнає, що у нього зі ОСОБА_8 часто виникали конфлікти, однак, це відбувалося не з його вини, а через характер його дядька і через те, що він зловживав алкоголем. Що стосується конфлікту, який відбувся 01.11.2021 зазначив, що у ході суперечки вдарив дядька по обличчю, однак, тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 не було. Крім цього, за кілька днів потерпілий ОСОБА_8 написав заяву про відмову від обвинувачення. Чому цієї заяви немає у матеріалах кримінального провадження обвинуваченому не відомо. Щодо епізоду, який мав місце 20.11.2021 обвинувачений вказав, що він прийшов до ОСОБА_8 у літню кухню, там вони випили. У літній кухні обстановка не була порушена, речі стояли на звичних місцях. Після цього у них виник черговий конфлікт щодо родинних питань. Потерпілий у ході конфлікту витягнув ніж і напав на обвинуваченого. Обвинувачений вибив у нього цей ніж та завдав потерпілому кілька ударів кулаком по голові та ногами по тілу. Орієнтовно 3-4 удари і кілька разів копнув. Перший раз вдарив у щелепу, потім не пам`ятає. Після ударів в голову потерпілий впав на підлогу. У нього текла кров з носа. Зазначив, також що потерпілий вдарив його у груди, однак, пошкоджень з яких текла кров у обвинуваченого не було. У ході допиту зазначив, що на відеозаписі до протоколу слідчого експерименту він правильно показав, як усе відбувалося. Під час проведення слідчого експерименту обвинувачений мав тілесні ушкодження, зокрема, засохлі рани на лиці. Вказав, що ці ушкодження отримав після бійки з дядьком, за яких обставин пояснювати відмовився. Однак, вказав, що у той день був одягнений у іншу куртку, а не у ту, яка є речовим доказом у кримінальному провадженні. Після вчинення злочину обвинувачений швидку допомогу не викликав і пішов з місця вчинення злочину. Сестру при виході з літньої кухні обвинувачений не бачив. Кілька днів вдома не був. Коли йому повідомити, що потерпілий помер, обвинувачений сам прийшов у поліцію.
У ході досудового розслідування потерпілою залучили ОСОБА_6 , якій ОСОБА_8 доводиться дядьком, а обвинувачений рідним братом. Допитана у ході судового розгляду ОСОБА_6 пояснила таке. ОСОБА_8 був конфліктним, не давав ні їй, ані її родині спокійно жити. Бив постійно її брата. Крім цього, її дядько раніше кілька разів відбував покарання у місцях позбавлення волі. Що стосується конфлікту, який мав місце 01.11.2021 вона нічого не пам`ятає. Однак, зі слів ОСОБА_8 їй відомо, що він забрав заяву, яку написав на її брата щодо побиття. Що стосується подій 20.11.2021 зазначила таке. Її дядько жив у приміщенні літньої кухні. Того дня вона пішла з дому приблизно об 11.00 годині. Коли вона повернулася додому, приблизно в період з 17.00 до 18.00 20.11.2021, почула як ОСОБА_8 кричить та кличе на допомогу. Вона зайшла у приміщення літньої кухні та виявила там ОСОБА_8 , який був в нетверезому стані та лежав у крові і весь побитий. ОСОБА_6 викликала швидку допомогу, яка приїхала приблизно за 10-15 хвилин. У лікарню з дядьком вона не поїхала. Чи телефонувала мамі вона не пригадує. Лікарі допомагали дядькові підвестися з підлоги, оскільки сам він не зміг, а також вивели його з літньої кухні та допомогли зайти у карету швидкої допомоги. За 2 години їй подзвонили з лікарні та сказали, що дядька можна забрати додому. Вона пояснила, що не має можливості це зробити. На її думку дядько був більше п`яний ніж побитий. Стан його здоров`я був посередній, через те, що він кілька років тому мав інсульт. Чи заходив до дядька у цей день ще хтось вона не знає, бо її не було вдома. Однак, дядько часто запрошував до себе чужих людей і випивав з ними. Коли напивався то неодноразово падав. У нього постійно були на тілі тілесні ушкодження та побої. Так, зокрема, вона бачила дядька 19.11.2021 і у нього на лиці були побої. У лікарню до дядька вона не приїжджала. 23.11.2021 приблизно о 09.00 годині ОСОБА_6 зателефонували та сказали, що її дядько помер. Крім цього, ОСОБА_6 зазначила, що вона у ході досудового розслідування кримінального провадження заяву про визнання її потерпілою у даній справі не подавала, її допитували тільки як свідка того ж дня коли дядько помер, а не як потерпілу. Заяву про визнання потерпілою, яка долучена до матеріалів кримінального провадження, вона не писала та не підписувала, так само як і протокол допиту потерпілої. Зазначила, що показання дані нею у ході судового розгляду правдиві, чому у ході проведення слідчого експерименту вона говорила інше вона не знає. Вказала, що як потерпіла у кримінальному провадженні, вона до обвинуваченого претензій не має, просила його суворо не карати.
У ході судового розгляду судом встановлено, що ОСОБА_6 зі ОСОБА_8 була у неприязних стосунках, через те, що останній зловживав алкоголем та зневажливо ставився до всіх з ким проживав, у тому числі до її мами та братів. У лікарню з дядьком вона не поїхала та протягом строку його перебування у лікарні вона не навідувалася до нього. Коли їй зателефонували з лікарні та попросили забрати дядька вона цього не зробила. Не цікавилася його лікуванням та станом здоров`я. Крім цього, ОСОБА_6 є близьким родичем обвинуваченого з яким у неї є тісний емоційний зв`язок та приязні стосунки. Сама ОСОБА_6 зазначила, що заяви про визнання її потерпілою не подавала та не підписувала, а вказала, що давала показання тільки у якості свідка.
Відповідно до ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.

Якщо звернутися до тлумачення норми права закріпленої у першому абзаці частини 6 статті 55 КПК України, слід зазначити, що дана норма не передбачає автоматичного переходу статусу потерпілого до близьких родичів у випадку смерті потерпілого внаслідок вчинення злочину, а містить відсилочну норму та вказує, що положення частинпершої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї особи, яка у результаті вчинення злочину померла. У частині першій цієї статті вказано, що потерпілим може бути визнана не будь-яка особа, а особа якій завдано шкоду внаслідок вчинення злочину. Тому, на думку суду ОСОБА_6 не є потерпілою внаслідок вчинених кримінальних правопорушень, оскільки їй внаслідок їх вчинення не завдано жодної шкоди, що було достовірно встановлено, у тому числі і з її особистих показань, які вона дала у ході судового розгляду. Крім цього, відповідно до показань ОСОБА_6 зави про визнання її потерпілою вона не подавала.
Зі ОСОБА_8 ніхто з інших близьких родичів не спілкувався. У ході досудового розслідування та судового розгляду не було встановлено близьких осіб ОСОБА_8 , які б переймалися його долею чи проявляли до нього турботу до чи після вчинення кримінальних правопорушень, а отже і осіб, яким би внаслідок вчинення кримінального правопорушення було завдано моральну чи іншу шкоду. А тому суд доходить висновку, що ОСОБА_8 є єдиною особою, якій у результаті вчинення кримінальних правопорушень було завдано шкоду і критично оцінює твердження ОСОБА_6 , якій було надано статус потерпілої у кримінальному провадженні щодо відсутності претензій до обвинуваченого.
Допитана у ході судового розгляду свідок ОСОБА_4 , якій ОСОБА_8 доводиться рідним братом, а обвинувачений сином, дала такі показання. Крім неї у ОСОБА_8 є ще два рідні брати, які проживали окремо і не спілкувалися зі ОСОБА_8 . Сім`ї у ОСОБА_8 не було і дітей також. ОСОБА_8 пиячив і постійно вчиняв конфлікти, бив свідка та її дітей. За деякий час до подій він почав жити у літній кухні. Туди приходили його друзі, вони там пиячили. Хто саме приходив свідок не знає, оскільки брат її звідти виганяв. Свідку не подобалося, що її брат залучає до випивки її сина. Зокрема, ОСОБА_8 отримував пенсію і давав її обвинуваченому, щоб той купував горілку, а потім з ним випивав. Про події кримінальних правопорушень свідок нічого не пам`ятає, оскільки сама нічого не бачила, бо була на роботі. Коли їй повідомили про події 20.11.2021 вона приїхала з роботи додому, однак, що саме вона бачила, що їй говорили і що вона робила не пам`ятає, бо у неї був шок. Пам`ятає, що ОСОБА_8 говорив, що забрав заяву з поліції щодо побиття, яке відбулося 01.11.2021. Літню кухню поліція не оглядала 20.11.2021. Поліція приїхала аж після того, як свідку донька повідомила, що ОСОБА_8 помер. Чи писала вона заяву про дозвіл на огляд будинку не пам`ятає. У лікарню до брата вона не їздила, бо ходила на роботу.
У ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_8 02.11.2021 о 13.00 годині подав заяву про вчинення щодо нього о 12.00 годині 01.11.2021 кримінального проступку, а саме завдання йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , що підтверджується заявою від 02.11.2021.
Крім цього, слід також вказати, що досудове розслідування кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України здійснюється у формі приватного обвинувачення, що передбачає, що таке кримінальне провадження може бути розпочате тільки на підставі заяви потерпілого. ОСОБА_8 таку заяву подав, сторона захисту дану обставину не оспорювала, однак у ході судового розгляду захисник вказав, що померлий написав заяву про відмову від обвинувачення. Прокурор вказав, що така заява у матеріалах кримінального провадження відсутня. Письмових доказів того, що померлий написав заяву про відмову від обвинувачення органу досудового розслідування, суду не надано. Сторона захисту не подавала клопотання, ані у ході досудового розслідування, ані у ході судового розгляду про допит дізнавача, який здійснював дізнання та мав повноваження на прийняття такої заяви. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які у ході судового розгляду вказали, що знають зі слів померлого, що він відмовився від обвинувачення є членами сім`ї (мама та рідна сестра) обвинуваченого, у показаннях плуталися, на одні і ті ж запитання відповідали по-різному чи вказували, що не все пам`ятають, а тому суд критично ставиться до таких показань, оскільки вони не відповідають іншим доказам. Тому, враховуючи те, що потерпілий ОСОБА_8 помер, за життя подав заяву про вчинення щодо нього кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, оскільки хотів отримати відповідний захист держави, суд доходить висновку, що досудове розслідування кримінального проступку було розпочато та закінчено з дотриманням порядку, передбаченому КПК України.
Відповідно до висновку експерта від 06.11.2021 №261 уОСОБА_8 виявлений синець виличної ділянки, який отриманий від дії тупого твердого предмету, давність тілесного ушкодження може відповідати терміну утворення вказаному у постанові про призначення експертизи, і відноситься до легких тілесних ушкоджень. Характер, локалізація, виявленого синця виличної ділянки, не виключає можливості його утворення і від одного удару рукою чи ногою у вказану анатомічну ділянку.

23.11.2021 о 08.17 на лінію «102» надійшло повідомлення щодо смерті ОСОБА_8 у приміщенні лікарні. У повідомленні також було вказано, що ОСОБА_8 був госпіталізований 20.11.2021 з тілесними ушкодженнями та у стані алкогольного сп`яніння. Це стверджується рапортом від 23.11.2021.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 23.11.2021 слідчий провів огляд приміщення моргу та трупа ОСОБА_8 . Огляд було розпочато о 09.40 год. та завершено о 11.40 год. В ході проведення огляду встановлено таке. На каталці у приміщенні моргу знаходився труп ОСОБА_8 . На трупі був одяг, який у ході проведення огляду вилучили. Після того, як одяг зняли було проведено поверхневий огляд трупа та встановлено наявність тілесних ушкоджень на голові, тулубі та кінцівках. При обмацуванні голови рухомості кісток не виявлено. На нижніх поверхнях тіла наявні трупні плями. Труп залишили у морзі для проведення розтину. У ході проведення огляду вилучили: медичну карту стаціонарного хворого № 4866 на ім`я ОСОБА_8 , чорний светр, темно-сірі спортивні штани, чорні труси, пару шкарпеток темно коричневого кольору та зразки для експертного дослідження. До протоколу огляду додано фото таблицю приміщення моргу та зафіксовано де саме лежав труп ОСОБА_8 , одяг у якому він був одягнений, а також тілесні ушкодження, які в основному були локалізовані на голові, шиї та верхній частині тулуба (в ділянці ключиці та плечового поясу), а також дрібні подряпини на руках та колінах.
Відповідно до заяви від 23.11.2021 ОСОБА_4 надала дозвіл працівникам поліції на проведення огляду місця події приміщення літньої кухні, де проживав ОСОБА_8
23.11.2021 слідчий провів огляд місця події за участю понятих на підставі добровільної згоди законного володільця житла, ОСОБА_4 . Огляд було розпочато о 12.05 год. та завершено о 13.15 год. У ході проведення огляду було виявлено плями речовини бурого кольору на підлозі у коридорі, на стінках ванни, на стінках мурованої кухні та на підлозі між кухнею та ванною, на подушці, яка лежала на підлозі у кімнаті. Обстановка у кімнаті порушена є перевернуті речі та розбитий образ. Біля ніжки ванної на підлозі лежав хрестик на шнурочку від якого наявні сліди речовини бурого кольору. Поруч були виявлені сліди взуття, а також дерев`яне поліно зі слідами речовини бурого кольору. На дивані було виявлено зимову куртку (дублянку), штани та покривало зі слідами речовини бурого кольору. У ході проведення огляду було вилучено предмети зі слідами речовини бурого кольору, а також зразки для експертного дослідження. Слідчий склав схему приміщення, де було проведено огляд, а також фото таблицю, де зафіксував місце розташування літньої кухні, обстановку всередині та місце де знаходилися речові докази і сліди злочину.
У ході досудового розслідування, 23.11.2021, ОСОБА_6 допитували як свідка у кримінальному провадженні. Прокурор просив долучити зазначений протокол допиту, оскільки показання дані ОСОБА_6 у ході судового розгляду мали суттєві відмінності від тих, які вона давала у ході досудового розслідування, і зміст показань, викладених у протоколі допиту ОСОБА_6 має важливе значення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню. Захисник вказав, що суд безпосередньо досліджує докази у ході судового розгляду, зазначена особа була допитана у ході судового розгляду, а тому він заперечує щодо врахування змісту показань ОСОБА_6 , які вона дала у ході досудового розслідування, однак, просив суд врахувати, що ОСОБА_6 була допитана як свідок, а не як потерпіла, а потерпілою її визнали тільки перед закінченням досудового розслідування та направленням справи в суд, без її заяви та добровільної згоди.
З цього приводу суд зазначає таке. Відповідно до ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. З метою перевірки достовірності показань свідка його може бути допитано щодо попередніх показань, які не узгоджуються з показаннями даними у ході судового розгляду (ч.4 ст.96 КПК України). Сторона обвинувачення не скористалася таким правом, натомість просила суд врахувати зміст показань ОСОБА_6 , які вона дала у ході досудового розслідування. Враховуючи це суд вважає обґрунтованою позицію сторони захисту з цього приводу та вважає недоцільним обґрунтовувати свої висновки показаннями ОСОБА_6 , які викладені у протоколі допиту свідка від 23.11.2021.

З наведених підставі суд не враховує показання, які викладені у протоколі повторного допиту підозрюваного від 03.12.2021.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 23.11.2021 із свідком ОСОБА_6 та відеозапису на якому зафіксована зазначена слідча дія, свідок розповіла, що тілесні ушкодження ОСОБА_8 01.11.2021 її брат ОСОБА_4 спричинив за допомогою металевого ланцюга, потерпілий з цього приводу написав заяву у поліцію. 19.11.2021 вона вийшла з дому приблизно о 22.00 годині і пішла до родичів. Коли вона йшла ОСОБА_8 був вдома, а її мама була на роботі. Свідок повернулася додому приблизно о 10.00 годині 20.11.2021. Вдома спав ОСОБА_8 , який був побитий, на обличчі у нього була кров. Свідок хотіла викликати швидку допомогу, однак, ОСОБА_8 відмовився. Потім свідок пішла до сусідки, а після цього до родичів і повернулася додому приблизно о 17.00 годині. Вона почула як ОСОБА_8 кликав на допомогу. Зразу є після криків свідок побачила, як з приміщення вийшов ОСОБА_4 і пішов у невідомому напрямку. Свідок зайшла до літньої кухні і побачила на підлозі ОСОБА_8 який був весь у крові. ОСОБА_8 повідомив свідку, що його побив ОСОБА_4 . Потім вона викликала швидку допомогу, ОСОБА_8 госпіталізували. Хід описаних свідком подій вона детально показала під час проведення слідчого експерименту, що було зафіксовано на відеозаписі слідчої дії. Все це вона розповідала та показувала самостійно без підказок з боку працівників поліції, що підтверджується вказаним відеозаписом.
У ході допиту у судовому засіданні ОСОБА_6 дала інші показання, які суперечать результатам проведення слідчого експерименту. На запитання суду коли саме ОСОБА_6 дала достовірні пояснення, вона вказала, що у ході допиту судом, оскільки зараз вона все пам`ятає краще. Також зазначила, що не знає чому у ході слідчого експерименту говорила неправду. Однак, на думку суду така позиція ОСОБА_6 не відповідає дійсності. Зокрема, слідчий експеримент за її участю було проведено в період часу з 17.10 до 17.31 23.11.2021 (з незначним відривом у часі від події злочину), у ході слідчого експерименту ОСОБА_6 дала логічно-послідовні пояснення щодо обставин свідком яких вона була. ОСОБА_6 в категоричній формі зазначила, що бачила як обвинувачений виходив з приміщення літньої кухні. Про всі відомі їй обставини вона повідомила без жодного примусу, добровільно її розповідь була змістовною. Про тиск на неї зі сторони поліції вона не повідомляла та у ході досудового розслідування не намагалася змінити дані нею показання. Допит ОСОБА_6 судом відбувався значно пізніше, а саме приблизно через 3 місяці після події. У ході цього допиту вона зазначила, що не бачила саме обвинуваченого, а лише силует невідомої особи і подумала, що це обвинувачений бо він мав схожу куртку. Однак, на відеозаписі слідчого експерименту чітко видно, що відстань від місця де стояла ОСОБА_6 до дверей літньої кухні була незначною, а отже вона могла чітко бачити особу, яка виходить та впізнати хто це. З часом люди схильні забували певні деталі, а також аналізувати побачене та робити свої висновки, які потім видають за побачене, крім цього, слід також врахувати те, що як потерпілий так і обвинувачений є близькими родичами ОСОБА_6 . Ставлення ОСОБА_6 до померлого було негативне, через його антисоціальну поведінку, на відміну від її ставлення до обвинуваченого. Враховуючи це, суд доходить висновку, що протокол слідчого експерименту є достовірним доказом, а показання дані ОСОБА_6 у ході судового розгляду, які не узгоджуються з результатами проведення слідчого експерименту є недостовірними та не можуть бути покладені в основу вироку суду.
03.12.2021 проведено слідчий експеримент за участю обвинуваченого. Зі змісту протоколу слідчого експерименту та відеозапису до нього встановлено таке. На подвір`ї біля будинку 01.11.2021 у ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_8 виник конфлікт. Конфлікт спричинив ОСОБА_8 , який постійно сварився з обвинуваченим та ображав його. У ході конфлікту ОСОБА_8 шарпнув обвинуваченого за одяг. Обвинувачений вивільнився і завдав потерпілому один удар у обличчя. Після цього конфлікт припинився. 20.11.2021 ОСОБА_4 прийшов у приміщення літньої кухні до ОСОБА_8 . З собою він приніс горілку. Вони почали розпивати спиртне та спілкувалися. ОСОБА_8 сказав неправду про їх спільного родича. ОСОБА_4 йому заперечив. Через це вони почали сваритися. У ході сварки ОСОБА_8 дістав ніж, встав з-за столу і намагався вдарити ножем обвинуваченого. Обвинувачений показав, як він вибив ніж з рук ОСОБА_8 за допомогою захвату кисті. Ніж впав на підлогу. Після цього обвинувачений вдарив потерпілого кілька разів по голові, а потім коли потерпілий впав ще кілька разів ногами по тулубу. Потім забрав горілку, яку приніс і пішов з дому. Про обставини за яких обвинувачений отримав тілесні ушкодження він суду повідомляти відмовився, зазначив тільки, що отримав ці ушкодження до затримання.
У ході судового розгляду обвинувачений вказав, що під час слідчого експерименту правдиво розповів про все що відбувалося, потерпілий дійсно напав на нього з ножем і обвинувачений був змушений захищатися. Захисник зазначив, що огляд місця події було проведено не 20.11.2021, коли потерпілому було завдано тілесні ушкодження, а 23.11.2021 після того як потерпілий помер. За цей період обстановка на місці події могла бути порушена.
Прокурор зазначив, що у ході проведення досудового розслідування ніж не знайшли.
З цього приводу суд зазначає таке. Суд допускає, що зі спливом 3 днів після події злочину обстановка на місці вчинення злочину могла бути порушена і ніж могли забрати з місця події. Однак, суд не вважає, що обвинувачений діяв у стані необхідно оборони зважаючи на таке. Відповідно до ч.1 ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. З відеозапису до слідчого експерименту встановлено, що обвинувачений не з першого разу зміг показати як саме він вибив з рук потерпілого ніж. Це він пояснив тим, що потерпілий за своїм віком, станом здоров`я, а також перебуваючи у стані сп`яніння не мав такої швидкості реакції, як статист, який брав участь у слідчому експерименті. Також обвинувачений пояснив і показав, що він вибив ніж з рук потерпілого, а потім почав його бити. Необхідна оборона це дії, які спрямовані на відвернення посягання, однак, на той момент коли обвинувачений почав наносити удари потерпілому протиправне посягання (якщо воно все таки мало місце) вже було припинене і потерпілий не становив загрози для обвинуваченого. Враховуючи це суд доходить висновку, що завдання ударів потерпілому було умисним, а не з метою захисту від його посягання. Це підтверджується також і висновком судово-медичної експертизи №91, відповідно до якого експерт не виявив даних, що вказували б на боротьбу чи самооборону потерпілого.

Що стосується твердження про систематичне та таке, що принижує честь і гідність обвинуваченого поводження з боку потерпілого слід зазначити таке. З показань ОСОБА_4 (матері обвинуваченого) встановлено, що обвинувачений потерпілого не уникав, а навпаки за кошти потерпілого часто купляв алкогольні напої, а потім спільно з потерпілим їх вживав. З показань обвинуваченого встановлено, що 20.11.2021 він приніс до житла потерпілого алкоголь та вони разом його розпивали, а конфлікт виник не внаслідок знущань потерпілого, а через неправдиве твердження потерпілого щодо спільного родича, яке рознервувало обвинуваченого. Після бійки обвинувачений забрав недопитий алкоголь і пішов з літньої кухні. Наведене, спростовує наявність такої обставини, що пом`якшує покарання.

Згідно з догоспітальним клінічним протоколом №4255 ОСОБА_8 оглянув черговий лікар о 18.00 годині 20.11.2021. На обличчі були виявлені тілесні ушкодження, струс головного мозку - ?. Було проведено рентген дослідження перелому черепа не було виявлено. Також потерпілого оглянув 20.11.2021 невролог та хірург. За результатами оглядів було прийнято рішення щодо госпіталізації ОСОБА_8 у відділення хірургії та призначено йому лікування.

Відповідно до медичної карти стаціонарного хворого №4866 ОСОБА_8 госпіталізували о 19.30 годині 21.11.2021, госпіталізація ургентна, діагноз закрита травма грудної клітки, переломи ребер з обох боків (свіжі та консолідовані), забійна рана лівої брови, забій м`яких тканин обличчя, гостра серцево-судинна недостатність. О 03.00 23.11.2021 настала клінічна смерть, реанімаційні заходи закінчили о 03.30 годині.

Відповідно до висновку експерта від 30.12.2021 № 91 була проведена судово-медична експертиза трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та встановлено таке. Смерть ОСОБА_8 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми з крововиливом в м`які тканини голови, крововиливом під оболонки головного мозку з утворенням гематоми під твердою мозковою оболонкою, стисненням головного мозку, яка ускладнилася набряком та набуханням головного мозку, що і було безпосередньою причиною смерті, на що вказують морфологічні зміни з боку головного мозку. Згідно з медичною картою смерть ОСОБА_8 настала о 03.30 годині 23.11.2021. Ступінь розвитку трупних явищ цілком відповідає цьому терміну. На трупі ОСОБА_8 виявлені такі тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма з крововиливом в м`які тканини голови, крововиливом під оболонки головного мозку, закрита травма правої половини грудної клітки з множинними переломами ребер, тіла ключиці, забійна рана, садно та синці обличчя, синець ділянки лівого плечового суглобу, синці грудної клітки, синець правого плеча, синець правої кисті. Вищевказані тілесні ушкодження отримані в швидкій послідовності одне за іншим, в термін близько 2-3 діб до настання смерті, на що вказує їх характер. Стосовно живих осіб встановлена закрита черепно-мозкова травма з крововиливом в м`які тканини голови, крововиливом під оболонки головного мозку має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх заподіяння та перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті; закрита травма правої половини грудної клітки з множинними переломами ребер та тіла ключиці має ознаки середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не є небезпечними для життя в момент їх заподіяння решта виявлені тілесні ушкодження мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Одночасно експертизою трупа ОСОБА_8 виявлені переломи ребер лівої половини грудної клітки, давність утворення яких складає більше одного місяця на момент проведення експертизи, на що вказують ознаки вираженої консолідації в місцях їх переломів. На тілі трупа ОСОБА_8 виявлене крапкове садно в лівій ліктьовій ямці, яке є наслідком проведення медичних заходів. Оскільки в належний термін не надані затребувані матеріали кримінального провадження з результатами дослідження одягу, в якому перебував потерпілий під час отримання ним тілесних ушкоджень, більш ширше вирішити дані питання постанови, не видається можливим. Для утворення виявлених на тілі ОСОБА_8 тілесних ушкоджень потерпілого необхідно було заподіяти не менше 15-17-ти фізичних контактних дій. Судово-медичні дані, які б вказували, в якому ймовірному положенні перебував потерпілий під час отримання ним тілесних ушкоджень, відсутні. Експертизою трупа ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, які б вказували на можливу боротьбу чи самооборону потерпілого, не виявлено. Закриті внутрішньо-черепні травми з крововиливом під оболонки головного мозку, можуть супроводжуватись так званим «світлим проміжком», протягом якого у потерпілого зберігається свідомість та здатність певний час виконувати активні дії, а тому не виключається що після заподіяння ОСОБА_8 закритої внутрішньо-черепної травми, потерпілий міг певний час (від декілька годин до декількох діб) вчиняти активні самостійні рухи, а саме: подавати звукові сигнали, пересуватися, оборонятися тощо. В зв`язку з тим, що в наданій медичній картці стаціонарного хворого КНП «Надвірнянської ЦРЛ» на ім`я ОСОБА_8 №4866, відсутній аналіз крові на наявність етилового алкоголю, вирішити питання про те, чи вживав ОСОБА_8 незадовго до надходження ним на стаціонарне лікування алкогольні напої, не видається можливим. Кров із трупа ОСОБА_8 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО (висновок експерта від 25.11.2021 №1007).

Захисник звернув увагу суду на таке. Висновок експерта базується на даних медичної карти №4866, яка не була пронумерована та прошнурована. Цю медичну карту стаціонарного хворого не було вилучено у встановленому законом порядку, а тому зроблений на її основі висновок експерта є недопустимим доказом. Враховуючи те, що матеріали кримінального провадження експерту не були надані він не міг дати відповідь на усі запитання. У потерпілого не взяли кров на вміст алкоголю при поступленні у лікарню, а тому докази того, що він перебував у стані сп`яніння були втрачені. Потерпілий був госпіталізований з переломом ребер, однак, помер від набряку мозку, а тому причинно-наслідковий зв`язок між діянням тяжким тілесним ушкодженням та наслідком смерть потерпілого не доведено. У лікарні неналежно зібрали анамнез хвороби, не опитали потерпілого з приводу походження травм та не повідомили поліцію про це. Про настання смерті потерпілого поліцію повідомили через 5 годин після настання смерті та перемістили тіло у морг. Крім цього, у ході судового розгляду захисник зазначив, що лікарі неправильно встановили діагноз, а отже і призначили неправильне лікування потерпілому.
З цього приводу суд зазначає таке. Медична карта №4866 була вилучена з приміщення моргу, що підтверджується протоколом огляду від 23.11.2021, сторінки медичної карти були склеєні. Враховуючи те, що медичну карту вилучили у порядку, встановленому КПК України вона не може бути визнана недопустимим доказом, як і висновок експерта, якому вона була надана як вихідні дані. Висновок судово-медичної експертизи є категоричним. Висновок експерта, за змістом встановлених обставин, не суперечить іншим доказам та сумнівів у достовірності цього висновку у суду не виникає. Крім цього, чинне законодавство покладає на експерта обов`язок зазначати у висновку не тільки відповіді на поставлені запитання, але й зазначити обставини, які мають суттєве значення, однак, щодо яких не було поставлено запитань. Тому, якби експерт виявив, що частина тілесних ушкоджень, які є на трупі була завдана після смерті, про це було б зазначено у висновку. Натомість експерт категорично вказав, що потерпілому було завдано 15-17 фізичних контактних дій у швидкій послідовності одне за одним, давність завдання ушкоджень близько 2-3 діб до настання смерті, а також категорично визначив причину смерті. Що стосується якості надання медичної допомоги потерпілому, слід зазначити, що сторона захисту маючи дані щодо загального стану здоров`я потерпілого, ознайомившись зі змістом висновку судово-медичної експертизи та медичної карти потерпілого у ході досудового розслідування та судового розгляду, у визначений КПК України спосіб, не подавала жодних клопотань щодо перевірки цих обставин. У медичній карті потерпілого було чітко описано всі його тілесні ушкодження, а також заходи щодо лікування потерпілого в умовах стаціонару. Як у медичній карті потерпілого, так і у висновку експерта було зазначено не тільки про консолідовані переломи ребер, але й про свіжі переломи, які слід було лікувати. Питання щодо проведення клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги потерпілому сторона захисту також не порушувала. Враховуючи те, що експертом встановлена причина смерті, а матеріали кримінального провадження не містять даних, які б ставили це під сумнів, суд доходить висновку, що зазначений висновок є обґрунтованим і достовірним.

Згідно з висновком експерта від 23.12.2021 № 1692/21 у ході проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 експерт встановила наявність: субдуральної гематоми, субарахноїдальних крововиливів головного мозку, набряку та набухання головного мозку, крововиливів в м`які тканини. На схемах до висновку позначений крововилив у основному у лобовій частці лівої півкулі головного мозку.
Відповідно до наданих висновків судово-імунологічних експертиз встановлено таке:
- висновок експерта № 1007 від 25.11.2021:кров із трупа ОСОБА_8 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО;

- висновок експерта № 1036 від 01.12.2021: кров ОСОБА_4 відноситься до групи В з ізогемаглютинінами анти-А за ізосерологічною системою АВО;

- висновок експерта № 1026 від 06.12.2021:в плямах на наволочці, вилученій під час проведення огляду місця події, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні у вказаних об`єктах виявлений антиген В та ізогемаглютинін анти-А за ізосерологічною системою АВО. Таким чином кров, що виявлена на вищевказаному речовому доказі, може належати особі (особам) групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливості належності крові як потерпілому ОСОБА_8 так і підозрюваному ОСОБА_4 ;

- висновок експерта № 1027 від 06.12.2021:в плямах на відрізі тканини з покривала, вилученому під час проведення огляду місця події, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні у вказаних об`єктах виявлений антиген В та ізогемаглютинін анти-А за ізосерологічною системою АВО. Таким чином кров, що виявлена на вищевказаному речовому доказі, може належати особі (особам) групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливості належності крові як потерпілому ОСОБА_8 так і підозрюваному ОСОБА_4 ;

- висновок експерта № 1028 від 06.12.2021:в плямі на дерев`яному поліні, вилученому під час проведення огляду місця події, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні у вказаному об`єкті виявлений антиген В та ізогемаглютинін анти-А за ізосерологічною системою АВО. Таким чином кров, що виявлена на вищевказаному речовому доказі, може належати особі (особам) групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливості належності крові як потерпілому ОСОБА_8 так і підозрюваному ОСОБА_4 ;

- висновок експерта № 1029 від 06.12.2021:в плямі на светрі потерпілого ОСОБА_8 знайдена кров людини. При серологічному дослідженні у вказаному об`єкті виявлений антиген В за ізосерологічною системою АВО. Таким чином кров, що виявлена на вищевказаному речовому доказі, може належати особі (особам) групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливості належності крові як потерпілому ОСОБА_8 так і підозрюваному ОСОБА_4 ;

- висновок експерта № 1030 від 06.12.2021:в слідах на штанах потерпілого ОСОБА_8 знайдена кров людини. При серологічному дослідженні у вказаному об`єкті виявлений антиген В за ізосерологічною системою АВО. Таким чином кров, що виявлена на вищевказаному речовому доказі, може належати особі (особам) групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливості належності крові як потерпілому ОСОБА_8 так і підозрюваному ОСОБА_4 ;

- висновок експерта № 1031 від 10.12.2021:в слідах на штанах із нашивкою з написом «WINDBREAK by Schoffel», вилучених при огляді місця події, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні виявлені антиген В та у об. №2 - ізогемаглютинін анти-А ізосерологічної системи АВО. Таким чином, кров, що виявлена на вказаному вище речовому доказі, може належати особі (особам) групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливості приналежності крові, у вказаних об`єктах, як потерпілому ОСОБА_8 так і громадянину ОСОБА_4 ;

- висновок експерта № 1033 від 10.12.2021:в слідах на дублянці, вилучених при огляді місця події, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні виявлені антиген В та у об`єктах №1, №3 - ізогемаглютинін анти-А ізосерологічної системи АВО. Таким чином, кров, що виявлена на вказаному вище речовому доказі, може належати особі (особам) групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливості приналежності крові, у вказаних об`єктах, як потерпілому ОСОБА_8 так і громадянину ОСОБА_4 ;

- висновок експерта № 1034 від 10.12.2021:в слідах на трусах із нашивкою з написом «FRESHBODY UNDERWER», які були на трупі потерпілого ОСОБА_8 , знайдена кров людини. При серологічному дослідженні виявлені антиген В ізосерологічної системи АВО. Таким чином, кров, що виявлена на вказаному вище речовому доказі, може належати особі (особам) групи В з ізогемаглютиніном анти-А або АВ ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливості приналежності крові, у вказаному об`єкті, як потерпілому ОСОБА_8 так і громадянину ОСОБА_4 ;

- висновок експерта № 1035 від 09.12.2021:в слідах на парі шкарпеток коричневого кольору, вилучених при огляді трупа ОСОБА_8 знайдена кров людини, при серологічному дослідженні виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО. Таким чином, кров, що виявлена на вказаних вище речових доказах, може належати особі (особам) групи В з ізогемаглютиніном анти-А або АВ ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливості приналежності крові, у вказаних об`єктах, як потерпілому ОСОБА_8 так і громадянину ОСОБА_4 ;

- висновок експерта № 1037 від 07.12.2021:в плямі на марлевому тампоні - змиві з ванної (об.№1), вилученому під час проведення огляду місця події, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні у вказаному об`єкті виявлений антиген В за ізосерологічною системою АВО. Таким чином, кров, що виявлена на вищевказаному речовому доказі, може належати особі (особам) групи В з ізогемаглютиніном анти-А або АВ ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливості приналежності крові, як потерпілому ОСОБА_8 так і громадянину ОСОБА_4 ;

- висновок експерта № 1038 від 07.12.2021:в плямі на марлевому тампоні - змиві з підлоги біля мурованої кухні (об.№1), вилученому під час проведення огляду місця події, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні у вказаному об`єкті виявлений антиген В за ізосерологічною системою АВО. Таким чином, кров, що виявлена на вищевказаному речовому доказі, може належати особі (особам) групи В з ізогемаглютиніном анти-А або АВ ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливості приналежності крові, як потерпілому ОСОБА_8 так і громадянину ОСОБА_4 ;

- висновок експерта № 1039 від 07.12.2021:в слідах на марлевому тампоні із змивом речовини бурого кольору з підлоги коридору при вході до літньої кухні (об.№1), вилученим при огляді місця події, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО. Таким чином, кров, що виявлена на вищевказаному речовому доказі, може належати особі (особам) групи В з ізогемаглютиніном анти-А або АВ ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливості приналежності крові, як потерпілому ОСОБА_8 так і громадянину ОСОБА_4 ;

- висновок експерта № 1040 від 07.12.2021:в слідах на марлевому тампоні із змивом речовини бурого кольору (об. № 1) виявленого на порозі дверного отвору кімнати літньої кухні при огляді місця події в АДРЕСА_1 знайдена кров людини. При серологічному дослідженні виявлений антиген В та ізогемаглютинін анти-А ізосерологічної системи АВО. Таким чином, кров, що виявлена на вищевказаному речовому доказі, може належати особі (особам) групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливості приналежності крові, як потерпілому ОСОБА_8 так і громадянину ОСОБА_4 ;

- висновок експерта № 1042 від 14.12.2021:на шнурку протягнутому в петлю металевого хрестика (об.№1), вилученого з підлоги кімнати літньої кухні під час огляду місця події, виявлена кров людини. При серологічному дослідженні виявлений антиген В. Таким чином, кров, що виявлена на вищевказаному речовому доказі, може походити від особи (осіб) групи В (АВ) з ізогемаглютиніном анти-А, що не виключає можливості приналежності крові, як потерпілому ОСОБА_8 так і підозрюваному ОСОБА_4 ;

- висновок експерта № 1041 від 14.12.2021:на часточках з речовиною (об. №1), вилученою методом зіскобу з поверхні підлоги кімнати літньої кухні під час огляду місця події, виявлена кров людини. При серологічному дослідженні виявлений антиген В та ізогемаглютинін анти-А. Таким чином, кров на вище вказаному речовому доказі може походити від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А, що не виключає можливості належності крові як потерпілому ОСОБА_8 , так і підозрюваному ОСОБА_4 ;

- висновок експерта № 1044 від 15.12.2021:в плямах та помарках (об.№1) на светрі, вилученому під час затримання підозрюваного ОСОБА_4 , виявлена кров людини. При серологічному дослідженні виявлений антиген В. Таким чином, кров на вище вказаному речовому доказі може походити від особи (осіб) групи В (АВ) з ізогемаглютиніном анти-А що не виключає можливості належності крові як потерпілому ОСОБА_8 , так і підозрюваному ОСОБА_4 ;

- висновок експерта № 1046 від 08.12.2021:у плямі на куртці (об. №№1-4), вилученій під час затримання ОСОБА_4 , знайдена кров людини, при імунологічному дослідженні виявлений антигени В та в об.№4 - ізогемаглютинін анти-А. Таким чином, кров на куртці може походити від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А або АВ (в об.№№2-4) ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливості належності крові як потерпілому ОСОБА_8 , так і підозрюваному ОСОБА_4 ;

- висновок експерта № 1047 від 08.12.2021:у плямі на шапці (об.№1), вилученій під час затримання ОСОБА_4 , знайдена кров людини, при імунологічному дослідженні виявлений антигени В. Таким чином, кров на шапці може походити від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А або АВ ізосерологічної системи АВО, що не виключає-можливості належності крові як потерпілому ОСОБА_8 , так і підозрюваному ОСОБА_4 .

Висновки судово-імунологіних експертиз, як справедливо зазначив захисник не є категоричними. Суд доходить висновку, що результати судово-імунологічних експертиз не можуть однозначно свідчити про те, що на одязі обвинуваченого є кров потерпілого чи про те, що на місці події, а також на одязі потерпілого є сліди крові обвинуваченого.
Згідно з висновком експерта від 14.01.2022 №31 присудово-токсикологічному дослідженні крові та ліквору з трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не виявлено: метилового, етилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів.

Захисник вказав, що забір крові не було проведено вчасно, а тому встановити, що потерпілий перебував на момент вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння неможливо. Однак, враховуючи показання обвинуваченого та свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , а також зміст повідомлення з медичного закладу на лінію «102» про смерть ОСОБА_8 , зафіксований у протоколі від 23.11.2021 суд вважає, що факт перебування потерпілого у стані алкогольного сп`яніння на момент вчинення злочину у ході судового розгляду доведено.

Відповідно до висновку експерта від 15.12.2021 № 134 при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту рук потерпілого ОСОБА_8 (об. № № 1, 2) знайдено кров людини та клітини епітеліальної тканини, статеву належність яких встановити не вдалось у зв`язку з непридатністю ядер епітеліальних клітин для даного виду дослідження, та відсутністю в препаратах клітинних елементів крові. Розташування клітин у вигляді пластів може свідчити про травматичний характер їх походження. При серологічному дослідженні даних об`єктів за допомогою реакції абсорбції-елюції та реакції змішаної аглютинації виявлено антиген В за ізосерологічною системою АВО. Таким чином, враховуючи отримані результати та групу крові осіб, що проходять по справі, виявлені кров та клітини могли походити від особи (осіб), в крові якої (яких) міститься вищевказаний антиген, що не виключає походження крові та клітин, як від самого потерпілого ОСОБА_8 так і від ОСОБА_4 .

У ході судового розгляду були досліджені такі речові докази зі слідами речовини бурого кольору: дерев`яне поліно; светр, шапка та куртка, вилучений у затриманого ОСОБА_4 ; речі потерпілого: хрестик, штани, труси.

Суд з`ясував, що інші речові докази не містять слідів крові та учасники судового провадження не оспорюють обставини, які ці докази встановлюють і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження інших речових доказів у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до протоколу затримання, ОСОБА_4 затримали о 16.55 годині 23.11.2021. Дату та час затримання сторона захисту не оспорювала.

Зазначені докази є належними, допустимими та достовірними і у своїй сукупності в повній мірі доводять вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за обставин викладених у обвинувальному акті.

Сторона захисту у ході судового розгляду просила суд долучити до матеріалів судового провадження довідку МСЕК та програму лікування ОСОБА_8 як особи з інвалідністю.

Прокурор проти доручення зазначених документів заперечував.

Судом встановлено, що захисник був залучений до участі у кримінальному провадженні з моменту затримання обвинуваченого. Докази, які він просить долучити до матеріалів справи знаходилися у матері обвинуваченого. Обвинуваченому було відомо, що потерпілий переніс інсульт. Вказані докази, як зазначив захисник, він отримав перед початком судового розгляду кримінального провадження по суті, однак, документи протилежній стороні не відкрив. У ході здійснення досудового розслідування не заявляв клопотання щодо перевірки факту належного надання медичної допомоги потерпілому у медичному закладі. Яке значення вказані докази мають для встановлення обставин, які підлягають доказуванню захисник не пояснив. Враховуючи наведене, суд відмовив у задоволенні такого клопотання сторони захисту.

У ході судового розгляду були досліджені документи, що характеризують особу обвинуваченого: копію заяви-анкети № 3364882 від 30.05.2019 для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_4 ; вимогу про відсутність судимостей; запит та довідку про неперебування на обліку у лікаря-психіатра та про неперебування на обліку у лікаря-нарколога; довідку з місця проживання обвинуваченого, згідно з якою він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , спільно з ним зареєстровані: ОСОБА_8 (брат матері), ОСОБА_4 (мати), ОСОБА_9 (брат), ОСОБА_10 (брат), ОСОБА_6 (сестра), ОСОБА_11 (брат матері), характеризується обвинувачений позитивно: за період проживання поводив себе добре, громадський порядок не порушував, скарг до сільської ради на нього не надходило; характеристику від 26.10.2021, відповідно до якої обвинувачений поводив себе позитивно.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, а також інших учасників кримінального провадження, дослідивши письмові та речові докази, матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, доведена повністю і його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.125, ч.2 ст.121 КК України, умисне легке тілесне ушкодження та умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, дані про особу потерпілого, який був конфліктною людиною та у момент вчинення злочину перебував у стані алкогольного сп`яніння, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, його вік, громадянську свідомість, що проявляється у намірі вступити до ЗСУ, сімейний стан, його стан здоров`я, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, відсутність обставин, що обтяжують покарання.
У ході судового розгляду було підтверджено наявність обставин, які пом`якшують покарання, що були зазначені у обвинувальному акті. Незважаючи на те, що обвинувачений фактично не визнав свою вину, у ході його допиту було встановлено, що він усвідомив, які наслідки мали його дії та щиро про все шкодує. Крім цього, у ході досудового розслідування він самостійно прийшов у поліції, коли дізнався, що потерпілий помер, активно сприяв розкриттю злочину: надав добровільно одяг у якому він був у момент вчинення злочину та брав участь у всіх слідчих діях. Це підтвердив у ході судового розгляду також прокурор.
При призначенні покарання обвинуваченому слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.
Норми зазначеного Кодексу наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.125 та ч.2 ст.121 КК України, обвинуваченого слід визнати винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та призначити йому покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт та у межах санкції ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України визначити йому остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.
Сторона захисту просила змінити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи це тим, що ризики, які були наявні відпали, а тому саме домашній арешт у нічний час буде тим достатнім заходом, який зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Прокурор проти задоволення вказаного клопотання заперечив, зазначив, що обвинуваченого звинувачують у вчиненні тяжкого злочину внаслідок вчинення якого настала смерть потерпілого, ризики на момент подання клопотання про зміну запобіжного заходу не перестали існувати, а тому змінювати запобіжний захід немає жодних підстав та просив його продовжити.
Враховуючи наведене, суд вважає обґрунтованою позицію прокурора у даному кримінальному провадженні та відмовляє у задоволенні клопотання сторони захисту, оскільки 22.02.2022 року суд продовжив строк дії запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки вважав, що тільки зазначений захід зможе запобігти ризику, передбаченому п.5 ч.1 ст.177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення). У клопотанні захисник не навів достатніх доказів того, що цей ризик перестав існувати. У обвинуваченого були неодноразові конфлікти з потерпілим, однак, він не уникав потерпілого, а навпаки приходив до нього та розпивав з ним алкогольні напої. У ході розгляду клопотання щодо продовження строку тримання під вартою обвинувачений вказав, що мав конфлікти також і з іншими особами. Так, у ході судового розгляду було встановлено, що після бійки з потерпілим обвинувачений отримав тілесні ушкодження, походження яких він відмовився пояснити, тому підстав вважати, що ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України перестав існувати немає. На думку суду обвинувачений не може повною мірою контролювати себе та уникати конфліктів, а тому більш м`який запобіжний захід на думку суду не зможе запобігти вказаному ризику.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Ярошовець та інші проти України» від 3 грудня 2015 року, Суд звернув увагу на те, що заявники, ймовірно, перебували у стані невизначеності щодо тривалості свого ув`язнення під час апеляційного провадження. Національне законодавство не передбачало максимально допустиму тривалість такого ув`язнення. Воно також не вимагало від суду, який постановив вирок, періодично переглядати законність продовжуваного тримання під вартою під час апеляційного провадження. У цілому, згідно з чинним законодавством під час апеляційного провадження засуджений міг перебувати під вартою впродовж необмеженого та невизначеного періоду часу, незалежно від невідбутого строку покарання та його або її конкретної ситуації, як, наприклад, небезпеки, яку міг засуджений становити для оточення.
Враховуючи наведене, строк дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого у вигляді тримання під вартою слід продовжити до набрання вироком законної сили в разі закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги на судове рішення, якщо його не скасовано - не довше шістдесяти днів з дня проголошення вироку.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому слід рахувати з моменту його затримання - 23.11.2021. У строк відбування покарання слід зарахувати строк затримання та строк тримання обвинуваченого під вартою.
Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, речові докази, а саме: медичну карту стаціонарного хворого № 4866 слід залишити у матеріалах кримінального провадження; чорний светр з биркою з написом «SLINTEKS COLLECTION» та нашаруванням речовини бурого кольору на комірі, темно-сірі спортивні штани з лампасами із сірих блискіток, нашаруванням речовини бурого кольору та пошкодженнями на лівій штанині, металевий хрестик із світлим шнурочком, чорні труси із сірими вставками по боках та нашивкою з написом «FRESHBODY UNDERWER», пару шкарпеток темно-коричневого кольору, чоловічу коричневу зимову куртку (дубльонку) із бежевим хутром всередині, на якому є плями речовини бурого кольору, чоловічі сірі штани із нашивкою з написом «WINDBREAK by Schoffel» та плямами речовини бурого кольору, куртку зимову чорного кольору із написами «MANIAKS&СО»; темно-синю курточку з капюшоном та биркою з написом «LIVERGY», светр у чорну, білу, синю та сіру полоски, із биркою з написом «САLLIOРЕ» та плямами речовини бурого кольору, чорну футболку із зображенням курки та биркою з написом «BLACK SPIDER», темно-зелену шапку із биркою з написом «САRЕ INSTRUCTION», пару чорних шкарпеток із пошкодженням у вигляді отворів, сірі джинси з написом «MENS JEANS WEAR by LYVERGY», білим поясом та плямами речовини бурого кольору, пару чорних кросівок із написами «Rееbок СLASSIС» слід повернути ОСОБА_4 ; мікрооб`єкти з кистей рук ОСОБА_8 , змиви з кистей рук ОСОБА_8 , два зразки крові ОСОБА_8 , дактилокарту ОСОБА_8 , зрізи нігтьових пластин з пальців рук ОСОБА_8 , два змиви речовини бурого кольору, виявлені на підлозі літньої кухні, змив речовини бурого кольору, виявлений на ванній, змив речовини бурого кольору, виявлений на порозі дверного отвору літньої кухні, зіскоб речовини бурого кольору, два сліди взуття, дерев`яне поліно із плямою речовини бурого кольору, вирізку з покривала із речовиною бурого кольору слід знищити.

На підставі ст.124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 8862,82 гривень на користь держави.
Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання:
-за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років;
-за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.
На підставі ст.70 КК України, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.
Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_4 з моменту його фактичного затримання 23.11.2021. У строк відбування покарання зарахувати строк затримання та строк тримання обвинуваченого під вартою.
Строк дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили в разі закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок суду, якщо його не скасовано - не довше шістдесяти днів з дня проголошення вироку.
Речові докази:
-медичну карту стаціонарного хворого № 4866 залишити у матеріалах кримінального провадження;

-чорний светр з биркою з написом «SLINTEKS COLLECTION» та нашаруванням речовини бурого кольору на комірі, темно-сірі спортивні штани з лампасами із сірих блискіток, нашаруванням речовини бурого кольору та пошкодженнями на лівій штанині, металевий хрестик із світлим шнурочком, чорні труси із сірими вставками по боках та нашивкою з написом «FRESHBODY UNDERWER», пару шкарпеток темно-коричневого кольору, чоловічу коричневу зимову куртку (дубльонку) із бежевим хутром всередині, на якому є плями речовини бурого кольору, чоловічі сірі штани із нашивкою з написом «WINDBREAK by Schoffel» та плямами речовини бурого кольору, куртку зимову чорного кольору із написами «MANIAKS&СО», темно-синю курточку з капюшоном та биркою з написом «LIVERGY», светр у чорну, білу, синю та сіру полоски, із биркою з написом «САLLIOРЕ» та плямами речовини бурого кольору, чорну футболку із зображенням курки та биркою з написом «BLACK SPIDER», темно-зелену шапку із биркою з написом «САRЕ INSTRUCTION», пару чорних шкарпеток із пошкодженням у вигляді отворів, сірі джинси з написом «MENS JEANS WEAR by LYVERGY», білим поясом та плямами речовини бурого кольору, пару чорних кросівок із написами «Rееbок СLASSIС» слід повернути ОСОБА_4 ;

-мікрооб`єкти з кистей рук ОСОБА_8 , змиви з кистей рук ОСОБА_8 , два зразки крові ОСОБА_8 , дактилокарту ОСОБА_8 , зрізи нігтьових пластин з пальців рук ОСОБА_8 , два змиви речовини бурого кольору, виявлені на підлозі літньої кухні, змив речовини бурого кольору, виявлений на ванній, змив речовини бурого кольору, виявлений на порозі дверного отвору літньої кухні, зіскоб речовини бурого кольору, два сліди взуття, дерев`яне поліно із плямою речовини бурого кольору, вирізку з покривала із речовиною бурого кольору слід знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 8862 (вісім тисяч вісімсот шістдесят дві) гривні 82 копійки на користь держави.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1