Справа № 368/962/21
провадження № 1-кс/368/90/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" червня 2022 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
та захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлику, заяву ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_7 в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, -
встановив:

У провадженні судді Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_7 перебуває кримінальне провадження №0000124 про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.2 ст. 286 КК України. Справа перебуває на стадії підготовчого засідання.
06.06.2022 року захисником ОСОБА_8 було подано заяву про відвід судді в якій він посилається на те, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчився 31.07.2021 року. Однак незважаючи на грубі та очевидні порушення сторони обвинувачення щодо недотримання строків досудового розслідування судді ОСОБА_7 відмовив у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження. Вказана ухвала про відмову в задовленні клопотання не підлягає окремому оскарженню від вироку суду, що в подальшому може призвести до надмірно тривалого судового процесу.
Також прокурором під час підготовчого провадження було подано заперечення на ухвалу слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 05.10.2021 року про відмову в продовженні строку досудового розслідування. Суддя ОСОБА_7 не надав жодної правової оцінки по суті заперечення прокурора.
Крім того, під час розгляду клопотання про закриття кримінального провадження та заперечення прокурора на ухвалу слідчого судді від 05.10.2021 року, суддя ОСОБА_7 не заслухав сторін кримінального провадження по суті клопотання та заперечення, не надав можливості сторонам навести свої доводи, міркування та заперечення по суті клопотання.
Також під час підготовчого провадження у даному кримінальному провадженні, за клопотанням прокурора оголошувалося безліч перерв для надання можливості прокурору надати письмові докази.
В судовому засіданні обвинувачений та його захисник заяву підтримали.
Потерпілий із заявою згідний.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечив.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити із слідуючих підстав.
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні судді Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_7 перебуває кримінальне провадження №0000124 про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.2 ст. 286 КК України.
Вказане кримінальне провадження надійшло до суду 19.10.2021 року.
На даний час вказане кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого засідання.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Отже, законом визначено як підставу відводу чи самовідводу - інші обставини, які викликають сумнівів у неупередженості судді.
Таким чином, заява захисника ОСОБА_4 подана з підстав міркування щодо можливого упередженого ставлення судді ОСОБА_7 при розглядікримінальне провадження №0000124 про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.2 ст. 286 КК України.
Крім цього відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У рішенні Європейського суду з прав людини Олександр Волков проти України від 09.04.2013 зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 Рішення).
Розглядаючи вказані доводи захисника про відвід судді, суд виходить з того, що при визначенні існування у даній справі законних підстав сумніватися в неупередженості судді ОСОБА_7 , позиція захисника ОСОБА_4 , який заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення.
Вирішальне значення при цьому має можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими. Сумнів у неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та відповідно зміну його складу.
Досліджуючи доводи заявника про підстави відводу судді ОСОБА_7 , приймаючи до уваги категорію кримінального провадження, а також визначені Кримінальним процесуальним кодексом України рішення, які суддя має право ухвалити при розгляді провадження (дискрецію), як то задовольнити чи відмовити у задоволенні клопотань учасників у стороннього спостерігача дійсно може утворити уяву в упередженості судді, але лише у випадку наявності інших обставин, які не пов`язані з процесуальними діями.
Оцінюючи такий критерій як неупередженість, слід взяти до уваги положення статті 6 Конвенції про захист прав й основних свобод людини, а саме - кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.
Оцінку поняттю безсторонність було надано в рішеннях Європейського суду з прав людини (справа П`єрсак, А 53 параграф 30; Фіндлей, ор. сіt). Зокрема до безсторонності суду існує дві вимоги: суд повинен бути суб`єктивно вільний від упередження чи зацікавленості в результаті справи, по-друге, він також має бути безсторонній з об`єктивної точки зору, тобто має запропонувати досить гарантій для виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Аби задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: існування безсторонності для цілей статті 6 параграф 1 повинно визначатись згідно з суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і також згідно з об`єктивним тестом, тобто встановлення - чи суддя має гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно безсторонності.
Аналогічною за змістом є сформована позиція у Бангалорських принципах поведінки судді. Зокрема пунктом 2.5 визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Наведений аналіз положень закону, а також критерії оцінки поняття безсторонність (неупередженість), дає підстави суду зробити висновки, що упередженість має місце лише тоді, коли міркування упередженості підтверджуються і відповідними фактами.
Оцінюючи наведені заявником обставини, суд виходить з того, що незгода з прийнятими рішеннями під час судового розгляду кримінального провадження № 0000124 від 15.11.2020 не може бути окремою, самостійною підставою для відводу. При цьому, суд, який розглядає заяву про відвід, не наділений повноваженнями перевірки процесуальних дій, бо це є дискреція суду, який має право на перегляд справи в апеляційному порядку.
З приводу наведеного, суд звертає увагу на те, що виходячи із правових норм, закріплених в статтях 75, 76 КПК України, статтях 14, 106 Закону України Про судоустрій та статус суддів , статей 126, 129 Конституції України, рішення суду, дії або бездіяльність суддів під час здійснення правосуддя, підготовки, розгляду справ у судових інстанціях, звернення рішення до виконання тощо можуть оскаржуватися апеляційному та касаційному порядку і не є підставою для відводу судді у справі. Тому наведені захисником обставини не можуть бути підставою для відводу судді ОСОБА_7 у справі № 368/962/21.
Заперечення на постановлені під час судового розгляду судові рішення, які не оскаржуються, можуть бути включені до апеляційної скарги на кінцеве рішення у цій справі.
Обставин, які передбачені статтями 75, 76 КПКУ України та які б унеможливлювали участь судді ОСОБА_7 у кримінальному провадженні не встановлено.
А тому в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_7 в розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, відхилити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти даної ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя : ОСОБА_1