Справа № 953/5367/22
н/п 1-кс/953/3571/22
Місцем зберігання арештованого майна, а саме грошових купюр прошу визначити-банківську установу м. Харкова.
Місцем зберігання арештованого майна, а саме мобільного телефону прошу визначити-камеру схову речових доказів СУ ГУНП в Харківській обл.
Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглядати клопотання без його участі.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 до суду не з`явився, надав заяву, в якій просить клопотання розглядати без участі підозрюваного ОСОБА_4 .
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власників майна .
Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до постанови заступника керівника Харківської обласної прокуратури від 22.07.2022 для здійснення процесуального керівництва у вказаному провадженні створено групу прокурорів, керування якої доручено старшому групи прокурорів - начальнику спеціалізованої екологічної прокуратури Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 .
ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді начальником спеціалізованої екологічної прокуратури Харківської обласної згідно з приміткою до ст. 368 КК України є службовою особою яка займає відповідальне становище.
Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того хто надає таку вигоду дії з використання наданої їй влади та службового становища.
27.09.2022 ОСОБА_4 затриманий в порядку ст.208 КПК України.
27.09.2022 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України тобто в наданні службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того хто надає таку вигоду дії з використання наданої їй влади та службового становища.
- грошові кошти загальною сумою 2000 доларів США, купюри номіналом 100 доларів США у кількості 20 купюр серія та номер: KL 86016721B, HF 72802617B, PB 94480387 G, HB 09821975K, LG 43291717D, LB 23904300L, MH98651542A, LC 55943055B, PJ 29804331A, PB 88156532L, MI 00653185A, PB 88156533L, PB 88156534L, PB 88156535L, PB 88156536L, PB 48147929B, MB 27247282P, MI 00653158A, MI 00653123A, MB 48784903N.
- мобільний телефон торгівельної марки «Iphone X» серійний номер НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку з номером НОМЕР_3 .
- грошові кошти загальною сумою 8298 грн., а саме: 15 купюр номіналом 500 грн. (МБ 3732113, АИ 8821489, ВВ 1850747, ГК 4471933, ФГ 3544238, ЛИ 1982336, ЗГ 9461481, БН 6389690, АП 8212419, ЗГ 1800671, ФЗ 6658583, ХЄ 2492190, УГ 2122913, ЗБ 2307268, СЖ 7150139), 3 купюри номіналом 200 грн. (ТЕ 6646957, УХ 3810468, СЗ 1069729), 1 купюра номіналом 100 грн. (АЕ 3832314), 3 купюри номіналом 20 грн. (ТЛ 3088514, ТЗ 5805329, СГ 8239457),2 купюри номіналом 10 грн. (ЮЗ 0880125, ЮЖ 3198533), 3 купюри номіналом 5 грн. (ЮЗ 1453241, УБ 1143521, ЮЖ 0717467), 1 купюра номіналом 2 грн. (ГА 9289753), 1 купюра номіналом 1 грн. (НИ 0564429).
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання .
За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
За вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 369 КК України передбачено покрання у вигляді конфіскації майна.
Тобто, за злочин, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_4 , суд може призначити покарання у вигляді конфіскації майна, як обов`язкове додаткове покарання, внаслідок чого до ухвалення вироку належне йому майно може бути відчужено, внаслідок чого вилучені грошрові кошти в сумі 8298 грн., належні ОСОБА_4 , підлягають арешту .
Вилучене майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, а також можливу конфіскацію майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.
Місцем зберігання арештованого майна, а саме грошових купюр визначити банківську установу м.Харкова.
Місцем зберігання арештованого майна, а саме мобільного телефону визначити камеру схову речових доказів СУ ГУНП в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1