Справа № 755/1945/19
№ 1-кп/755/276/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" липня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010602 від 17.11.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця с. Кашперівка, Тетіївського району, Київської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , 16.11.2018 року, приблизно о 20 годині 24 хвилини, керував автомобілем «Nisan Х-Trail», н.з. НОМЕР_1 та рухався по дворовій території по вул. Будівельників зі сторони бул. Верховної Ради в бік вул. Червоноткацької в м. Києві, зі швидкістю приблизно 5 км/год. Дворова територія вул. Будівельників має умовну одну смуги руху в бік вул. Червоноткацької та умовну одну смугу руху в бік бул. Верховної Ради в м. Києві, дорожня розмітка на даній ділянці дороги відсутня. Під час руху, водій ОСОБА_7 , допустив порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, а саме: п. 10.1. ПДР України - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_7 , виразилось у тому, що він, керуючи автомобілем «Nisan Х-Trail» н.з НОМЕР_1 , рухаючись по дворовій території вул. Будівельників, наблизився до будинку № 27-А в м. Києві, почав змінювати напрям свого руху ліворуч, маючи намір виконати маневр лівого повороту, при цьому, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, при цьому, не надав дорогу пішоходу ОСОБА_11 , 1961 р.н., котрий впав на під`їзну дорогу до будинків та перебував у лежачому положенні, намагаючись піднятись, чим створив йому небезпеку, після чого, здійснив наїзд на лежачого пішохода та, переїхавши його передніми та задніми колесами.

Згідно з висновком судової авто-технічної експертизи №12-1/34 від 14.01.2019 року: 1. В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Nissan Х-Trail», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 , повинен був керуватися вимогами пункту 10.1 Правил дорожнього руху України. 2. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Nissan Х-Тгаіl», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пункту 10.1 Правил дорожнього руху України. 3. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Nissan Х-Trail» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 , мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_11 шляхом виконання вимог пункту 10.1 ПДР України. 4,5. Для оцінки дій пішохода ОСОБА_11 в умовах виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди спеціальних знань в галузі судової авто техніки не потрібно, вони (дії) можуть бути оцінені органами досудового розслідування (судом) самостійно, відповідно до вимог розділу 4 чинних Правил дорожнього руху України. 6. Причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, є невідповідність дій водія автомобіля «Nissan Х-Trail»,д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 вимогам пункту 10.1 Правил дорожнього руху України. Питання стосовно перебування дій пішохода ОСОБА_11 у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної ДТП, може бути вирішене органами досудового розслідування (судом) самостійно.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2230/Е від 25.01.2019 року: в результаті даної ДТП, пішохід ОСОБА_11 отримав тяжкі тілесні ушкодження, які виразились у закритій травмі грудної клітки: вивих акроміального кінця лівої ключиці з розривом акроміально-ключичного зчленування зліва (зі зміщенням кісткових уламків), переломи II-V ребер зліва (зі зміщенням уламків), переломи ІІІ-V ребер справа (зі зміщенням уламків), крововиливи у тканину обох легенів, яка супроводжувалась розвитком двобічного гемопневмоторексу, двобічної підшкірної емфіземи та неефективністю зовнішнього дихання (усунення якого обумовило проведення інтубації трахеї та дренування обох плевральних порожнин з метою декомпресії), перелом поперекового відростку тіла 7-го шийного хребця зліва. Дана ДТП виникла з вини водія ОСОБА_7 , котрий порушив вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю, щиро каявся та показав, що в листопаді 2018 року, у темну пору доби, він рухався на автомобілі «Nisan Х-Trail», н.з. НОМЕР_1 по вул. Червоноткацькій у м. Києві, зі швидкістю приблизно 5-7 км/год. Далі, він звернув на вул. Будівельників та рухався по дворовій території. Проїхавши приблизно 50-70 метрів, він побачив навпроти людей, які йому почали кричати, що він наїхав на людину. Потім, він побачив, що скоїв ДТП, наїхавши автомобілем на потерпілого ОСОБА_11 та у подальшому дочекався приїзду працівників поліції. У скоєному каявся, жалкує, що так сталося, прохав вибачення у потерпілого та зазначив, що відшкодував останньому всю заподіяну йому шкоду, а саме більше 200 000 гривень. Крім того, зазначив, що місце, час та всі обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. Зокрема, у судових дебатах прохав застосувати йому міру покарання, не пов`язану із позбавленням волі та не позбавляти права керування транспортними засобами, оскільки, є особою похилого віку та в умовах воєнного стану йому постійно потрібний автомобіль, у т.ч. й для відвідування лікувальних закладів.

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальному провадженні можуть тільки фактичні дані, отримані відповідно до вимог законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Враховуючи процесуальну позицію обвинуваченого ОСОБА_7 , який визнав свою вину у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, його вина також підтверджується дослідженими в судовому засіданні в їх сукупності доказами, а також показаннями потерпілого та свідків, які попереджались про кримінальну відповідальність, а саме:

- допитаний у судовому засіданні, у порядку ст. 353 КПК України, потерпілий ОСОБА_11 суду показав, що 16.11.2018 року було сорок днів по смерті його дружини і ввечері по вул. Будівельників він зі своїми знайомими розпивав алкогольні напої. Скільки він у той день вжив алкогольних напоїв і що було далі, він пам`ятає погано, у зв`язку з кількістю вжитого алкоголю, а пам`ятає лише те, що прокинувся вже в лікарні. У подальшому, обвинувачений ОСОБА_7 постійно допомагав йому матеріально, відшкодував всю заподіяну йому шкоду, а саме більше 200 000 гривень, а тому, будь-яких претензій, а ні матеріального, а ні морального характеру він до останнього не має. Зазначив, що в ситуації, яка склалася, він відчуває і свою провину, оскільки після смерті дружини йому не хотілося жити, він багато вживав алкогольних напоїв, що стало причиною його падіння. Крім того, прохав не призначати міру покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі та не позбавляти останнього права керування;

- допитаний у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_13 суду показав, що 16.11.2018 року він знаходився біля магазину, що по вул. Будівельників, аж раптом, до них підбіг з криками якийсь чоловік та повідомив, що автомобіль переїхав людину. Далі, вони пішли разом зі вказаним чоловіком на місце події та побачили, що на проїжджій частині дороги, між дворами, на асфальті лежала людина, а недалеко від нього знаходився автомобіль «Nisan Х-Trail», н.з. НОМЕР_1 . Потім, вони викликали швидку медичну допомогу та дочекалися приїзду патрульної поліції, які по приїзду оформляли відповідні документи з приводу ДТП;

- допитаний у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_14 показав, що у листопаді 2018 року він, як слідчий, перебував на чергуванні та у подальшому знаходився по вул. Будівельників, 29 разом з експертом, оперативними працівниками та водієм, де оформляли ДТП, з приводу того, що у дворі знаходився автомобіль «Nisan Х-Trail», н.з. НОМЕР_1 , а на проїжджій частині дороги лежав чоловік у нетверезому стані і даний автомобіль здійснив наїзд на останнього.

Суд, оцінює показання потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , як належними та достовірними, у розумінні ст. ст. 94-96 КПК України, тому не має підстав ставити їх під сумнів або ж не брати як доказ, оскільки вони узгоджуються з іншими дослідженими доказами в їх сукупності.

Так, зокрема, вина обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України доводиться процесуальними джерелами доказів, а саме:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.11.2018 року;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.11.2018 року;

- протоколі огляду транспортного засобу від 17.11.2018 року;

- постановою про визнання та приєднання речових доказів від 19.11.2018 року;

- довідкою Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Київ № 210 від 11.12.2018 року;

- висновком експерта № 2230/е від 25.01.2019 року, з якого вбачається, що в результаті даної ДТП, пішохід ОСОБА_11 отримав тяжкі тілесні ушкодження, які виразились у закритій травмі грудної клітки: вивих акроміального кінця лівої ключиці з розривом акроміально-ключичного зчленування зліва (зі зміщенням кісткових уламків), переломи II-V ребер зліва (зі зміщенням уламків), переломи ІІІ-V ребер справа (зі зміщенням уламків), крововиливи у тканину обох легенів, яка супроводжувалась розвитком двобічного гемопневмоторексу, двобічної підшкірної емфіземи та неефективністю зовнішнього дихання (усунення якого обумовило проведення інтубації трахеї та дренування обох плевральних порожнин з метою декомпресії), перелом поперекового відростку тіла 7-го шийного хребця зліва. Дана ДТП виникла з вини водія ОСОБА_7 , котрий порушив вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху України. Характер виявлених тілесних ушкоджень, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати про те, що вказані тілесні ушкодження утворилися за рахунок ударної дії тупих твердих предметів, у тому числі, у строк, вказаний у описовій частині Ухвали, тобто, 16.11.2018, можливо внаслідок автомобільної травми зіткнення автомобіля, який рухався, з пішоходом, який у момент первинного контакту перебував у вертикальному або наближеному до нього положенні. Із даних токсикологічного дослідження крові ОСОБА_11 вбачається, що у його крові було виявлено етиловий спирт у концентрації 2,75 проміле, що свідчить про те, що на момент забору крові (для проведення цього дослідження) він перебував у стані алкогольного сп`яніння тяжкого ступеню. протоколом проведення слідчого експерименту від 20.12.2018 року;

- висновком експерта № 12-1/34 від 14.01.2019 року, з якого вбачається: 1. В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Nissan Х-Trail» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 повинен був керуватися вимогами пункту 10.1 Правил дорожнього руху України. 2. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Nissan Х-Тгаіl» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пункту 10.1 Правил дорожнього руху України. 3. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Nissan Х-Trail» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_11 шляхом виконання вимог пункту 10.1 ПДР України. 4,5 Для оцінки дій пішохода ОСОБА_11 в умовах виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди спеціальних знань в галузі судової автотехніки не потрібно, вони (дії) можуть бути оцінені органами досудового розслідування (судом) самостійно, відповідно до вимог розділу 4 чинних Правил дорожнього руху України.6. Причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, є невідповідність дій водія автомобіля «Nissan Х-Trail» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 вимогам пункту 10.1 Правил дорожнього руху України. Питання стосовно перебування дій пішохода ОСОБА_11 в причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної ДТП, може бути вирішене органами досудового розслідування (судом) самостійно.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному, показами потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та дослідженими письмовими документами.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_7 у тому, що він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, тому, знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином, реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до скоєного (щиро каявся, вину визнав у повному обсязі, прохав вибачення у потерпілого, відшкодував останньому всю заподіяну ним шкоду, а саме в розмірі більш ніж 200 000 гривень), особу обвинуваченого, а саме: на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого у вчиненому і добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 КК України, часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно зі ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Згідно обвинувального акту кримінальне правопорушення ОСОБА_7 вчинив 16.11.2018 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Враховуючи те що, закон про кримінальну відповідальність не має зворотної дії в часі щодо призначення покарання в частині, що погіршує становище особи, відтак обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України закону про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення кримінального правопорушення, зокрема у виді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, виходячи з наступного.

Прокурор у судових дебатах зазначив про те, що з урахуванням того, що потерпілий у своєму допиті зауважив, що він знаходився у стані алкогольного сп`яніння і впав на проїжджу частину, у зв`язку з чим, відчуває і свою провину, прохав не застосовувати ОСОБА_7 додаткову міру покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Зокрема, у судових дебатах захисник зауважив, що обвинувачений ОСОБА_7 є особою похилого віку (69 років), який в умовах воєнного стану потребує постійного звернення за медичною допомогою, а додаткова міра покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами буде для останнього надто великим тягарем, оскільки негативно вплине на стан його здоров`я. Крім того, потерпілий у судових дебатах також прохав не застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_7 додаткову міру покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, а також, під час свого допиту зазначив, що відчуває і свою провину, так як перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння та заподіяна шкода йому повністю відшкодована.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, але з урахуванням обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, його ставлення до скоєного (щиро каявся, вину визнав повністю, відшкодував потерпілому всю заподіяну ним шкоду, а саме в розмірі більш ніж 200 000 гривень, зокрема, прохав останнього вибачення, раніше не судимий, є особою похилого віку), наявності пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин, зокрема, прокурор та потерпілий у судових дебатах прохали призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане із позбавленням волі, суд дійшов висновку, що його перевиховання й виправлення можливе без ізоляції від суспільства, вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, визначені п. п. 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення: судової авто-технічної експертизи № 12-1/34 від 14.01.2019 року в розмірі 1287 грн. 00 коп.; судово-медичної експертизи № 2230/е від 25.01.2019 року в розмірі 1796 гривень 90 копійок, а всього на загальну суму розмірі 3083 грн. 90 коп.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: автомобіль «Nissan Х-Тгаіl», н.з. НОМЕР_1 , що переданий під зберігальну розписку ОСОБА_7 залишити у його власності.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілому та прокурору.

Суддя