Єдиний унікальний № 502/93/21
Провадження № 1-кп/946/461/22
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про зміну запобіжного заходу

11 серпня 2022 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у місті Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000064, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вилкове Кілійського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 263 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,
інші учасники судового провадження: потерпілий ОСОБА_6 .

Суть питання, що вирішується
1.Прокурор ОСОБА_4 звернувся з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 діб, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме на те, що є достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 , усвідомлюючи ступінь тяжкості покарання, може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, а також, перебуваючи на волі, може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування на потерпілого та свідків. Крім того, враховуючи, що ОСОБА_3 , маючи непогашену судимість за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, знов обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а саме у хуліганстві із застосуванням холодної зброї та носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, що свідчить про наявність ризику вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, зокрема, проти життя та здоров`я особи. Також, посилаючись на надзвичайно великий ступінь суспільної небезпеки, висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, а також тяжкість покарання, що йому загрожує, його репутацію, його майновий стан, а також спричинену шкоду потерпілому, поведінку, спрямовану на затягування судового розгляду, прокурор вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити уникнути зазначених ризиків.

Встановлені судом обставини
2.У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання, просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 .

3.Потерпілий ОСОБА_6 заперечив проти клопотання прокурора, зазначивши, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого у нього немає. Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 також заперечили проти задоволення клопотання прокурора. При цьому захисник ОСОБА_5 просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, зазначивши, що прокурором не доведені ризики, на які він посилається.

4.Ухвалою слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області від 30.12.2020 відносно ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого продовжувався у встановленому законом порядку та спливає 14.08.2022. При цьому була встановлена наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, тобто ризиків того, що ОСОБА_3 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
5.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлене клопотання, дійшов висновку про необхідність зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання з таких підстав.
6.Згідно п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК, якою суд керується на підставі ч. 2 ст. 331 КПК, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою. За змістом ч. 4 ст. 199 КПК, клопотання про продовження строку тримання під вартою розглядається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
7.Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу повинно містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
8.За змістом ч. 4 ст. 194 КПК, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

9.А згідно ч. 1 ст. 331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
10.Суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, вік та стан здоров`я обвинуваченого (39 років, стан його здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою); суд також враховує відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зав`язків, у тому числі те, що він не одружений, не має й утриманців, постійного місця роботи, що вказує на те, що обвинувачений з метою уникнення покарання може переховатися від суду. Суд також враховує, що ОСОБА_3 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення умисних тяжкого та особливо тяжкого злочинів, у тому числі тотожного, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК, а також із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК, знов обвинувачується у вчиненні умисних злочинів, один з яких є тяжким із застосуванням насильства та холодної зброї. Ці обставини свідчать про наявність ризику того, що обвинувачений ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення, у тому числі проти життя та здоров`я особи. Отже, на думку суду, прокурором доведено продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.
11.Крім того, прокурор в клопотанні посилається на продовження існування ризику впливу обвинуваченого на потерпілого та свідків, однак потерпілий та троє свідків були допитані судом 11.08.2022, а прибуття у суд інших свідків обвинувачення прокурором всупереч ч. 2 ст. 327 КПК протягом декількох судових засідань не була забезпечена, у зв`язку з чим ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК, на думку суду, на даний час відпав та є необґрунтованим.

12.При вирішенні питання про запобіжний захід відносно обвинуваченого, суд також враховує засаду верховенства права, закріпленої у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

13.Так, у рішенні Нечипорук і Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року (заява №42310/04), Суд зазначив, що зі спливом певного часу обґрунтована підозра у вчиненні злочину перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи, а утримання під вартою протягом тривалого часу не відповідає принципові захисту від свавілля, встановленому п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а сама тяжкість обвинувачення не може бути виправданням тривалих періодів утримання під вартою. У випадку, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства та суду можна запобігти за допомогою застави чи іншого запобіжного заходу, обвинуваченого має бути звільнено з-під варти.

14.Хоча судом встановлено, що на даний час не зникли всі ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , однак, всупереч наведеним нормам, на думку суду, прокурор у своєму клопотанні не довів те, що на теперішній час більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної поведінки обвинуваченого та запобіганню встановленим ризикам.

15.Крім того, у даному кримінальному провадженні є необхідність у допиті ще декількох свідків обвинувачення, судом були вжиті вичерпні заходи щодо забезпечення їх явки, однак для допиту у судові засідання вони неодноразово не з`явилися, що ускладнює можливість їх допиту.

16.Більше того, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 23, ч. 2 ст. 327 КПК, згідно яким прибуття в суд свідка забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик, а суд сприяє сторонам кримінального провадження у забезпеченні явки зазначених осіб шляхом здійснення судового виклику, та обставина, що, не зважаючи на вжиті судом заходи, забезпечити участь у судовому засіданні свідків обвинувачення так і не вдалося, а сторона обвинувачення, незважаючи на неодноразові наголошення судом про необхідність виконання вказаного обов`язку з метою забезпечення розумного строку кримінального провадження, не забезпечила їхню участь, свідчить про невиправдане затягування судового розгляду провадження, у якому обвинувачений ОСОБА_3 вже тривалий час, а саме з 30.12.2020, перебуває під вартою, що позбавляє суд можливості забезпечити розумність строку його тримання під вартою.

17.У зв`язку з викладеним, беручи до уваги відомості про особу ОСОБА_3 , того, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою у цьому кримінальному провадженні без остаточного рішення, а саме з 30.12.2020, того, що інші запобіжні заходи відносно нього у цьому кримінальному провадженні не застосовувалися, у зв`язку з чим у суду відсутні відомості про порушення ним умов більш м`яких запобіжних заходів, того, що встановленим ризикам на даний час можливо запобігти за допомогою більш м`якого запобіжного заходу, суд дійшов висновку про недоцільність подальшого тримання обвинуваченого під вартою, а тому йому слід змінити запобіжний захід на інший, більш м`який.

18.На думку суду, достатнім та необхідним для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання ризиків, встановлених під час судового розгляду, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, буде застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Суд вважає за необхідне в силу ч. 5 ст. 194 КПК зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу прокурора або суду та повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Керуючись ст. ст. 176 178, 179, 331, 370 372 КПК, суд

постановив:
1.Клопотання прокурора задовольнити частково.

2.Змінити ОСОБА_3 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 263 КК, запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання із зобов`язанням його прибувати за кожною вимогою до суду.

3.Покласти на ОСОБА_3 строком на два місяці обов`язки, передбачені п.п. 2 3 ч. 5 ст. 194 КПК, а саме:

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, а саме з с.Десантне Ізмаїльського району Одеської області, без дозволу прокурора або суду;

повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

4.Звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі суду.

5.Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , а також для здійснення контролю за виконанням особистого зобов`язання прокурору.

6.Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1