справа №991/2630/22
провадження № 1-кс/991/2650/22
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
«27» липня 2022 року м. Київ
Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на рішення виконувача обов`язків керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків досудового розслідування кримінального провадження №0001846 від 01 серпня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001846 від 01 серпня 2018 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України.

Обставини, якими обґрунтована скарга.
Скарга ОСОБА_4 обґрунтована тим, що прокурорами САП з 05 травня 2020 року здійснюється нагляд за додержанням законів детективами НАБУ під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001846 від 01 серпня 2018 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України. 20 січня 2022 року нею в інтересах підозрюваного до першого заступника керівника САП ОСОБА_6 в порядку ст. 308 КПК України було направлено скаргу №260-к/00154/2019-6248 на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні №0001846 від 01 серпня 2018 року. Листом від 28 січня 2022 року №16/1/3-50407-19 в.о. керівника САП ОСОБА_6 в задоволенні скарги відмовлено. Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 від 16 травня 2022 року задоволено частково скаргу ОСОБА_4 скасовано рішення в.о. керівника САП ОГП ОСОБА_6 , оформлене листом від 28 січня 2022 року №16/1/3-50407-19, про відмову в задоволенні скарги від 20 січня 2022 року №260-к/00154/2019-6248 та зобов`язано прокурора вищого рівня розглянути зазначену скаргу ОСОБА_4 , врахувавши викладені у цій ухвалі висновки слідчого судді (справа №991/905/22). 15 липня 2022 року стороною захисту був отриманий лист в.о. керівника САП ОСОБА_7 від 13 липня 2022 року №16/1/3-50407-19, згідно з яким підстави для задоволення її скарги від 20 січня 2022 року в порядку ч. 2 ст. 308 КПК України відсутні. Заявник вважає таке рішення прокурора вищого рівня незаконним та необґрунтованим, прийнятим без врахування висновків слідчого судді, викладених в ухвалі від 16 травня 2022 року, а отже таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Так, у скарзі вказано, що для прийняття рішення за результатами розгляду скарги на недотримання розумних строків сторона захисту просила надати оцінку ряду доводам, зокрема, щодо: необґрунтованої тривалості кримінального провадження; закінчення граничних строків досудового розслідування; необґрунтованого тривалого зупинення досудового розслідування з підстав очікування виконання запитів про міжнародно-правову допомогу; нездійснення органом досудового розслідування протягом тривалого часу жодних дій, спрямованих на ефективне досудового розслідування; відсутності реагування прокурорів, які здійснюють нагляд за додержанням законодавства. Однак, прокурор вищого рівня вчергове відмовив у задоволенні такої скарги, жодним чином не наводячи посилань на матеріали кримінального провадження, які б спростовували доводи сторони захисту щодо спливу строків досудового розслідування. Зокрема, заявник зазначила, що 29 січня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру, після чого розпочав свій відлік строк досудового розслідування, граничний строк якого було визначено до 29 січня 2019 року. Оскільки постановою від 05 грудня 2018 року досудове розслідування було зупинено, а 26 грудня 2018 року відновлено, то дні з 05 грудня 2018 року по 25 грудня 2018 року не включаються у строк досудового розслідування, а це 20 днів. 10 січня 2019 року прокурор, визнавши докази достатніми, повідомив ОСОБА_5 та його захисників про завершення досудового розслідування і в порядку ст. 290 КПК України надав стороні захисту доступ до матеріалів кримінального провадження. Тобто, з 11 січня 2019 року розпочалася стадія ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування і перестав відраховуватися строк досудового розслідування. З цього дня по 00:00 29 січня 2019 року залишалося 18 днів досудового розслідування, а з урахуванням зупинення у грудні 2018 року (плюс 20 днів) до спливу максимально можливого дванадцятимісячного строку досудового розслідування залишалося 38 днів. 18 червня 2019 року стороною захисту виконано вимоги ст. 290 КПК України, про що підписано відповідний протокол, тобто з 19 червня 2019 року відновив свій перебіг строк досудового розслідування, який, на думку сторони захисту, сплинув 26 липня 2019 року (включно). При цьому, адвокат зазначила, що відомості з ЄРДР щодо руху кримінального провадження не містять інформації про виконання 18 червня 2019 року сторонами вимог ст. 290 КПК України, проте, на її думку, відсутність такої інформації жодним чином не змінює факту спливу строку досудового розслідування. У зв`язку з тим, що досудове розслідування декілька разів зупинялося (і є зупиненим на даний час), двічі повідомлялося про завершення досудового розслідування і виконувалися вимоги ст. 290 КПК України, у підсумку, з моменту повідомлення ОСОБА_5 про підозру досудове розслідування триває вже понад чотири з половиною роки, що, на думку сторони захисту, є більш ніж достатнім проміжком часу для здійснення всіх необхідних процесуальних дій стороною обвинувачення та очевидно свідчить про недотримання розумних строків під час здійснення досудового розслідування. Адвокат ОСОБА_4 акцентує увагу на тому, що оскаржуване рішення прокурора вищого рівня не містить жодних мотивувань, які би стосувалися обґрунтування такої надмірної тривалості досудового розслідування кримінального провадження та відповідно перебування ОСОБА_5 у статусі підозрюваного, а отже, у стані невизначеності щодо результату кримінального провадження стосовно нього.

Позиція сторін у судовому засіданні.
В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 свою скаргу підтримала та просила її задовольнити, посилаючись на наведені в ній підстави.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, заперечуючи проти доводів адвоката стосовно закінчення строку досудового розслідування зазначив, що з тексту відповідного протоколу вбачається, що відбулося ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження лише у 80 томах, тоді як матеріали кримінального провадження, які надійшли до НАБУ, складаються зі значно більшої кількості томів, а саме: із 168 томів. Прокурор також наполягав, що із контексту відповіді в.о. керівника САП ОСОБА_7 від 13 липня 2022 року зрозуміло, що на даний момент строки досудового розслідування не завершились у зв`язку з ненаданням відповідей на запити про міжнародну правову допомогу, що є причиною незавершення досудового розслідування і відповідно його тривалості. Тобто, як зазначає прокурор, на даний час існують об`єктивні причини такої тривалості досудового розслідування, які не залежать від органу досудового розслідування, а тому зазначене рішення в.о. керівника САП, на його думку,є обґрунтованим і підстав для його скасування немає.

Встановленні обставини, мотиви і оцінка слідчого судді.
Заслухавши учасників судового засідання та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя зазначає про наступне.
Однією із засад кримінального провадження є розумність строків. Вона має своєю метою встановити часову межу невизначеності підозри й обвинувачення та гарантувати право насамперед підозрюваного та обвинуваченого, а також інших осіб, права чи законні інтереси яких обмежуються під час провадження, від необґрунтованого і надмірного затягування кримінального провадження. Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень (ч. 1 ст. 28 КПК України).
Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд (ч. 2 ст. 28 КПК України).
Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України (ст. 26 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 308 КПК України визначено право, зокрема підозрюваного оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. При цьому, прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути таку скаргу протягом трьох днів після її подання, і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень (ч.2 ст. 308 КПК України).
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Відповідно до вимог п.9-1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.
Хоча у КПК України і не встановлено чітких критеріїв, за якими має оцінюватись рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування, на думку слідчого судді, у будь-якому випадку має бути оцінено, чи є таке рішення обґрунтованим та вмотивованим. Адже будь-яке процесуальне рішення має мати обґрунтування мотивувальну частину, яка, відповідно до п.2 ч.5 ст. 110 КПК України, повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, а також мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
Тобто, незалежно від того, як прокурор оформив своє рішення, воно повинно відповідати загальним вимогам ч.5 ст. 110 КПК України щодо зазначення в ньому змісту обставин, які є підставами для його прийняття, та наведення і обґрунтування відповідних мотивів, що вимагає від прокурора оцінки кожного із суттєвих, значущих доводів, які особа вказала у своїй скарзі щодо недотримання розумних строків у кримінальному провадженні.
Відповідно до матеріалів скарги, 20 січня 2022 року адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , звернулася зі скаргою до прокурора вищого рівня на недотримання розумних строків досудового розслідування кримінального провадження №0001846 від 01 серпня 2018 року, в якій просила надати оцінку її доводам, зокрема щодо: необґрунтованої тривалості кримінального провадження; нездійснення органом досудового розслідування жодних дій, спрямованих на ефективне досудове розслідування; безпідставне звернення із запитами про міжнародну правову допомогу; необґрунтовано тривалого зупинення досудового розслідування; закінчення граничних строків досудового розслідування; відсутності реагування прокурорів, які здійснюють нагляд за додержанням законодавства.
Як вбачається з рішення, оформленого листом від 28 січня 2022 року №16/1/3-50407-19, в.о. керівника САП ОСОБА_6 відмовив у задоволенні скарги від 20 січня 2022 року, зазначивши, що твердження сторони захисту про закінчення максимального строку досудового розслідування не ґрунтується на вимогах КПК України, оскільки станом на зараз обвинувальний акт не було складено та скеровано до суду, а тому досудове розслідування не закінчене, а зупинене. Питання порушення строку досудового розслідування вже було предметом розгляду слідчими суддями Вищого антикорупційного суду під час розгляду скарг сторони захисту та слідчі судді не встановили такого порушення. Твердження сторони захисту про безпідставність скерування запитів про міжнародну правову допомогу не відповідає дійсності. Крім того, виконання таких запитів знаходиться поза межами повноважень сторони обвинувачення, а тому не є зволіканням. Зазначене, на думку прокурора, свідчить про відсутність підстав для відновлення досудового розслідування, а отже і прийняття будь-яких рішень, у тому числі тих, які сторона захисту просить зобов`язати вчинити сторону обвинувачення.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 від 16 травня 2022 року скаргу адвоката ОСОБА_4 на зазначене рішення прокурора було задоволено частково - скасовано рішення в.о. керівника САП ОГП ОСОБА_6 , оформлене листом від 28 січня 2022 року №16/1/3-50407-19, про відмову в задоволенні скарги від 20 січня 2022 року №260-к/00154/2019-6248 на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні №0001846 від 01 серпня 2018 року як необґрунтоване і невмотивоване та зобов`язано прокурора вищого рівня розглянути таку скаргу з врахуванням викладених у цій ухвалі висновків слідчого судді щодо відсутності належного висвітлення стороною обвинувачення відповідей, на поставлені стороною захисту питання. Зокрема, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурор у цьому рішенні лише перелічив вчинені процесуальні дії у даному кримінальному провадженні та зазначив, що строк досудового розслідування ще не закінчився, без належного висвітлення порядку обчислення формальних строків у кримінальному провадженні, що значно ускладнює розуміння сторони захисту існування таких строків на даний час та руху кримінального провадження в цілому, а також закцентував увагу прокурора вищого рівня на тому, що особа не повинна необмежений час перебувати в стані підозрюваного.

На виконання цієї ухвали та додатково до відповіді від 28 січня 2022 року №16/1/3-50407-19 в.о. керівником САП ОСОБА_8 розглянуто скаргу адвоката ОСОБА_4 від 20 січня 2022 року та листом від 13 липня 2022 року №16/1/3-50407-19 (оскаржуване рішення) відмовлено в її задоволенні.
Вважаючи, що в.о. керівника САП ОСОБА_8 не враховано висновків слідчого судді, викладених у вказаній вище ухвалі від 16 травня 2022 року, захисник ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді в порядку п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України зі скаргою на рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків, в якій просила скасувати зазначене рішення про відмову в задоволенні скарги від 20 січня 2022 року та зобов`язати прокурора вищого рівня надати прокурорам із числа групи прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво та детективам НАБУ письмові вказівки щодо забезпечення дотримання розумних строків та щодо здійснення однієї із дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України.
Дослідивши вказане рішення в.о. керівника САП ОСОБА_7 з урахуванням доводів сторони захисту, слідчий суддя зазначає про наступне.

Оцінюючи прийняте прокурором рішення з точки зору його обґрунтованості та мотивованості, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що в ухвалі від 16 травня 2022 року в межах розгляду скарги адвоката ОСОБА_4 на рішення прокурора від 28 січня 2022 року про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків досудового розслідування кримінального провадження №0001846 від 01 серпня 2018 року (справа №991/905/22), слідчий суддя детально дослідив прийняті стороною обвинувачення процесуальні рішення та хід розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_5 та дійшов висновку про відновлення перебігу строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні з 19 червня 2019 року після завершення стороною захисту ознайомлення з матеріалами досудового розслідування. Однак, при цьому, слідчий суддя наголосив, що проведений розрахунок може в подальшому зазнавати певного коригування, підставою для чого може бути встановлення, зокрема факту незавершення стороною захисту ознайомлення з матеріалами справи, попри наявність відповідного протоколу від 18 червня 2019 року, оскільки у ЄРДР відсутній відповідний запис.
Як вбачається з рішення прокурора від 13 липня 2022 року та підтверджується матеріалами скарги, згідно з протоколом про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 18 червня 2019 року, сторона захисту ознайомилась із 80 томами матеріалів кримінального провадження №0001846 від 01 серпня 2018 року. Однак, весь об`єм таких матеріалів у цьому кримінальному проваджені становить 168 томів, отже сторона захисту не ознайомилась із усіма матеріалами досудового розслідування, а тому таке ознайомлення в порядку ст. 290 не завершено. У зв`язку з цим, як зазначено у рішенні, період з 19 червня 2019 року по 05 травня 2020 року не підлягає включенню у строки, передбачені ст. 219 КПК України, а отже строк досудового розслідування кримінального провадження №0001846 від 01 серпня 2018 року не сплинув. Крім того, у рішенні вказано, що постановою від 08 жовтня 2020 року досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинене на підставі п.3 ч.1 ст.280 КПК України у зв`язку з наявною необхідністю виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва із наведенням підстав обґрунтування направлення таких запитів.
Слідчий суддя сприймає наведені прокурором обґрунтування щодо обрахування формального строку досудового розслідування цього кримінального провадження як врахування прокурором висновків слідчого судді, викладених в ухвалі від 16 травня 2022 року, щодо необхідності наведення прокурором такого обрахунку.
Втім, на переконання слідчого судді, рішення прокурора не містить викладу обґрунтувань щодо надмірної тривалості досудового розслідування загалом, як на це вказує сторона захисту із викладом відповідних доводів на підтвердження своєї позиції.
Так, як вбачається з матеріалів скарги, кримінальне провадження №0000400, в межах якого ОСОБА_5 29 січня 2018 року повідомлено про підозру, триває з 2013 року. Слідчий суддя, не втручаючись у діяльність органу досудового розслідування, вважає за необхідне все ж таки звернути увагу на те, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, поняття «кримінальне обвинувачення» має автономне значення, яке є незалежним від категоризації у національній системі законодавства. При цьому, особа набуває процесуального статусу особи, проти якої висунуто «кримінальне обвинувачення» у двох випадках: 1) з моменту, коли особа офіційно повідомлена компетентним органом про наявність обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і 2) з моменту, коли ситуація особи значно змінилася під впливом дій компетентних органів.
З огляду на це, слідчий суддя знову звертає увагу органу досудового розслідування в межах цього кримінального провадження, яке фактично триває понад дев`ять років, з яких понад чотири роки ОСОБА_5 перебуває в статусі підозрюваного, щоособа не повинна необмежений час перебувати в стані підозрюваного і якщо публічне обвинувачення з будь-яких причин не має можливості визначити обвинувачення, склавши обвинувальний акт, та спрямувати справу до суду протягом визначеного законом строку, особа має бути звільнена від підозри.

При цьому, слід також зазначити, що під час повторного розгляду скарги ОСОБА_4 від 20 січня 2022 року, прокурором не враховано також висновків слідчого судді стосовно того, що не може залишитися без його уваги під час такого розгляду і твердження сторони захисту про те, що направлення запитівв межах міжнародного співробітництва не перешкоджає стороні обвинувачення закінчити досудове розслідування однією із визначених КПК України форм та, в разі необхідності, після надходження відповідей на них додатково відкрити їх стороні захисту у порядку ст. 290 КПК України.
Отже, через зазначені обставини слідчий суддя вважає рішення прокурора необґрунтованим і невмотивованим, зокрема у зв`язку з відсутністю належного висвітлення стороною обвинувачення обґрунтування значної тривалості досудового розслідування цього кримінального провадження в цілому.
З огляду на викладене, слідчий суддя не вбачає підстав саме для скасування рішення в.о. керівника САП від 13 липня 2022 року №16/1/3-50407-19, разом з цим, дотримуючись принципу верховенства права, з метою досягнення правової визначеності, задля досягнення завдань кримінального провадження та незалишення особи підозрюваного тривалий час у стані невизначеності щодо своєї долі, слідчий суддя в даному випадку вважає за можливе зобов`язати прокурора вищого рівня розглянути скаргу адвоката ОСОБА_4 від 20 січня 20022 року на недотримання розумних строків у кримінальному провадження №0001846 від 01 серпня 2018 року в порядку, передбаченому ст. 308 КПК України, з дотриманням вимог щодо обґрунтованості та вмотивованості процесуального рішення, врахувавши при цьому викладені у цій ухвалі висновки слідчого судді щодо необхідності надання правової оцінки доводам сторони захисту, що стосуються тривалого перебування ОСОБА_5 в статусі підозрюваного та, у разі наявності підстав для задоволення скарги, надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень.
Керуючись ст. ст. 303-309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на рішення виконувача обов`язків керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків досудового розслідування кримінального провадження №0001846 від 01 серпня 2018 року задовольнити частково.
Зобов`язати прокурора вищого рівня розглянути скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 від 20 січня 2022 року на недотримання розумних строків у кримінальному провадження №0001846 від 01 серпня 2018 року в частині доводів, що стосуються тривалого перебування ОСОБА_5 в статусі підозрюваного.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_9