Справа №592/4199/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - Костенко
Номер провадження 11-сс/816/332/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Суми матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 липня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

У кримінальному провадженні №0002706 від 24.11.2021 року, яке перебуває в провадженні Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України.

08 липня 2022 року ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком по 02.09.2022 включно. Визначено підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави в межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 104000 грн.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 липня 2022 року відносно ОСОБА_7 .

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначав, що задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 суд взагалі не мотивував своє рішення про необхідність обрання саме цього запобіжного заходу та про відсутність підстав для обрання іншого, не пов`язаного з триманням під вартою.

Вказував, що підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що наміру продовжувати злочинну діяльність не має, як і наміру впливати на потерпілу чи свідків, ухилитись від слідства і суду, розуміє наслідки такої поведінки.

Вважав, що саме по собі імовірне покарання за інкримінований ОСОБА_7 злочин, яке може бути призначене судом під час постановлення вироку, не свідчить про те, що він буде намагатися ухилитись від правосуддя, перешкоджати встановленню істини по справі, продовжувати злочинну діяльність.

Зазначав, що за таких обставин можливо обмежитись застосуванням менш суворого запобіжного заходу, не пов`язаного з утриманням його під вартою.

Вказував, що підтвердженням цьому є бездоганна процесуальна поведінка підозрюваного, який починаючи з 25.11.2021 р., коли його вперше у цій справі було викликано в поліцію для допиту та по дату обрання йому запобіжного заходу, жодного разу не намагався незаконно впливати на потерпілу та свідків, здійснювати на них тиск тощо, жодних скарг на ОСОБА_7 від учасників провадження не надходило, ніяких злочинів чи проступків він не вчиняв, кожного разу добровільно і своєчасно з`являвся на виклики до органу досудового розслідування та суду, не перешкоджав встановленню істини по справі.

Звертав увагу на те, що суд необґрунтовано визначив підозрюваному значний розмір застави, передбачений п.3 ч.5 ст.182 КПК України, що складає 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 104000 грн, з огляду на те, що підозрюваний офіційно працює водієм маршрутного таксі. При визначенні розміру застави слідчий суддя не врахував майновий стан підозрюваного, не обґрунтував, що вказана сума застави є явно помірною для нього. Тому на думку апелянта, суму застави можливо зменшити до розміру, який з урахуванням матеріального стану підозрюваного буде достатньою гарантією належної процесуальної поведінки та буде для нього помірною, а саме у 20 мінімальних прожиткових мінімумів або 45400 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити, думку прокурора, який проти задоволення вимог апеляційної скарги захисника заперечив, просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження Сумським РУП ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0002706 від 24.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

До Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся старший слідчий Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без права внесення застави, яке 08 липня 2022 року було розглянуто та ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02 вересня 2022 року та визначено заставу у розмірі 104000 грн.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під варту судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, який є тяжким злочином та передбачає покарання, у виді позбавленням волі на строк до 8 років.

Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та прокурором та сумнівів у суду щодо їх достатності, не викликає.

Разом з тим, не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя врахував об`єктивний характер встановлених фактів та прийшов до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування, з чим погоджується і колегія суддів.

Також, колегія суддів погоджується і з висновками суду першої інстанції, щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування, чинити тиск на свідків та потерпілу з метою зміни їх показів, іншим чином перешкоджати встановленню істини по справі.

При цьому, колегія суддів враховує і те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, а тому, обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з врахуванням інкримінованого злочину, суд своїм рішенням забезпечив не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, визначення яких, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Колегія суддів також зауважує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Таким чином, з врахуванням практики ЄСПЛ, а також, з врахуванням тих обставин, що злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, у вчиненні якого обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_7 , становлять небезпеку для суспільства, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку суспільний інтерес має більшу вагу над повагою до свободи особи, а тому, і з цих підстав, продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.

Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризиками є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи. Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та відомості про його особу в їх сукупності та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК, згідно яких суд вправі визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків (ч.3 ст.183 КПК України).

Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Твердження захисника про те, що обраний судом першої інстанції розмір застави для підозрюваного не відповідає його майновому стану і є завідомо непомірним для нього, є безпідставним, оскільки він обраний судом у межах встановлених відповідно до положень ч.5 ст.182 КПК України, а доводи захисника з цього приводу мають суто суб`єктивний характер.

Підстав для зменшення розміру застави, визначеної судом першої інстанції при обранні запобіжного заходу, про що ставить питання захисник, колегія суддів не вбачає, оскільки матеріали кримінального провадження підтверджують наявність обставин, які дають підстави вважати, що саме обраний судом розмір застави зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо надмірного розміру застави, визначеного судом в порядку ч.3 ст.183 КПК України, є необґрунтованими, оскільки існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, а саме тяжкого злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи і застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що в даному випадку, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та є доцільним, приймаючи до уваги характер та обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 липня 2022 року, якою відносно підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3