ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1077/22 Справа № 932/3553/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2022 року, про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2022 року в задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 відмовлено. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на 60 діб, строком до 02 вересня 2022 року.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_9 процесуальні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; цілодобово не залишати постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання.
Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_9 небезпідставно підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, переховування від органів досудового розслідування та суду. Ризик незаконний впливу на свідків визнано недоведеним, оскільки свідками по справі є переважно працівники поліції, які вже допитані. Враховано дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, раніше не судимий, до відповідальності не притягувався, вину у скоєному визнає, активно сприяє розкриттю злочину, у зв`язку з чим слідчий суддя прийшов до висновку, що застосування альтернативного запобіжного заходу забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування своїх доводів посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, доведеність заявлених ризиків і неможливість запобігти ним шляхом застосування альтернативного запобіжного заходу.
Вважає, що слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи суворість покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від слідства та суду.
Також, перебуваючи на свободі, підозрюваний може незаконно впливати на свідків по справі, оскільки йому відоме місце їх роботи. Крім того, підозрюваний офіційно не працевлаштований, легального джерела доходу та міцних соціальних зв`язків не має, що може спонукати останнього продовжувати злочинну діяльність.
Вказує, що з урахуванням тяжкості скоєного злочину, даних про особу підозрюваного та встановлених ризиків, лише застосування виняткового запобіжного заходу забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; підозрюваного та його захисника, які, кожен окремо, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та вказали, що ухвала суду є законною та обґрунтованою; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчого зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, а доводи прокурора щодо незаконності ухвали слідчого судді, викладені в апеляційній скарзі та у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, є необґрунтованими.
Так, клопотанням слідчого та доданими до нього доказами підтверджується, що СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001079 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що є тяжким злочином, за який законом України про кримінальну відповідальність передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років.
05 липня 2022 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Колегія суддів не вважає за доцільне вдаватися до детального обговорення обґрунтованості підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення з огляду на те, що вона достатньою мірою підтверджується доказами, доданими до клопотання слідчого, і не оспорюється прокурором в апеляційній скарзі та іншими учасниками апеляційного провадження.
Що стосується висновку слідчого судді про наявність щодо підозрюваного ОСОБА_9 ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, то його колегія суддів вважає обгрунтованим, оскільки останній небезпідставно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів і за нього передбачене покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.
Погоджується колегія і з висновками слідчого судді про недоведеність існування щодо ОСОБА_9 ризиків, передбачених п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України з огляду на те, що дійсно свідками вчинення кримінального правопорушення є працівники поліції, які проводили обшук та затримання підозрюваного, а об`єктивні відомості про причетність цього підозрюваного до іншої протиправної діяльності, ніж йому інкримінована у даному кримінальному провадженні, відсутні.
Також колегія суддів оцінює як такий, що відповідає встановленим фактичним обставинам і відомостям про особу підозрюваного, висновок слідчого судді про можливість усунення цього ризику достатньою мірою шляхом застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього відповідних обов`язків.
Доводи прокурора щодо необхідності застосування до цього підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановленого щодо останнього ризику з числа передбачених ст. 177 КПК України лише у такий спосіб.
При цьому враховується, що відносно ОСОБА_9 встановлено наявність лише одного із вказаних ризиків, наявність якого обумовлена головною мірою суворістю покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим, втім ця обставина сама по собі не є достатньою підставою для застосування до останнього найбільш суворого запобіжного заходу.

Крім того, підозрюваний вину у скоєному визнає, активно сприяє розкриттю кримінального правопорушення, тому вказаний ризик хоча і є, однак мінімальний.

Підозрюваний раніше не судимий, до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, є особою молодого віку, відомості про причетність його до будь-якої іншої протиправної діяльності, ніж інкриміноване діяння, відсутні.
Також приймається до уваги, що на час апеляційного розгляду ОСОБА_9 фактично перебуває під домашнім арештом 11 днів, і стороною обвинувачення не надані відомості про вчинення ним у цей період будь-яких дій на шкоду досудовому розслідуванню з числа передбачених ст. 177 КПК України, або про те, що з будь-яких інших міркувань застосований до нього запобіжний захід виявися недостатньо дієвим.

З урахуванням наведеного колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2022 року, про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4