У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

підорзрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000304 за апеляційною скаргою прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_5

на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 жовтня 2022 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рожнятів, Івано-Франківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 жовтня 2022 року ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, зобов`язавши підозрюваного з`являтися за кожним викликом слідчого, прокурора та суду на весь час досудового розслідування та розгляду справи по суті, а також на строк до 07.12.2022 покладено на підозрюваного обов`язки: не виїжджати за межі Миколаївської та Херсонської області без дозволу слідчого, прокурора; утриматися від спілкування зі свідком ОСОБА_8 ; повідомляти про зміну засобів зв`язку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою підозрюваному ОСОБА_6 продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що інші більш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню ризикам з боку ОСОБА_6 переховуватися від суду та органу досудового розслідування; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Апелянт вказує, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку про те, що зазначені ризики є вкрай незначними. Наголошує, що ОСОБА_6 , продовжуючи проходити військову службу на тій самій посаді, має можливість контактувати зі свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , незаконно на них впливати з метою зміни останнім своїх показань, на ті, які тим чи іншим чином можуть виправдовувати підозрюваного. Вважає, що підозрюваний матиме змогу покинути територію Миколаївської області або перейти на непідконтрольну Україні територію.

Встановлені слідчим суддею обставини.

З матеріалів клопотання слідчого вбачається, що в провадженні СУ ГУНП у Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000304, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

13.07.2022 ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України та йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.07.2022 підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 13.09.2022.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 17.08.2022 скасовано ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.07.2022 та підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10.09.2022 включно, без визначення застави.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.09.2022 підозрюваному ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08.10.2022.

04 жовтня 2022 року слідчий СУ ГУНПА в Миколаївській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою на 60 діб. Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені при обранні та продовженні запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 не зменшились та продовжують існувати.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя зазначив, що з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим, слід погодитись зі слідчим та прокурором щодо наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Зазначив, що підозрюваний ОСОБА_6 не заперечує свою причетність до вчинення кримінального правопорушення та співпрацює зі слідством, був добровольцем з 2014 та лютого 2022, приймав участь у бойових діях, після лікування від отриманої контузії, продовжив виконання військових обов`язків та займався ремонтом військової техніки, має намір продовжувати військову службу з метою захисту України від збройної агресії рф.

Також слідчий суддя зазначив про те, що слідством не конкретизовано, де саме підозрюваний, будучи військовослужбовцем та в умовах воєнного стану, зможе переховуватись або виїхати за межі країни. Окрім того, вказує, що прокурором не додано доказів щодо наявності родичів за кордоном, або значних майнових можливостей до тривалого переховування.

Слідчий суддя, врахувавши, що підозрюваний є особою раніше не судимою, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, один з яких є інвалідом, міцні соціальні зв`язки, дійшов висновку, що ризики переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду є мінімальними.

Вказує, що свідок ОСОБА_9 не був безпосереднім очевидцем подій, а також наразі зазначений свідок проходить військову службу в іншому регіоні країни, через це ризик незаконного впливу на нього є в край незначним. Зазначає, що вплив на свідка ОСОБА_8 є також незначним, оскільки розслідування кримінального провадження перебуває на завершальній стадії, більшість доказів по справі зібрано, усі свідки допитані.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор просив задовольнити апеляційну скаргу.

Підозрюваний ОСОБА_6 та захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.

Статтею 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що слідчий зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався, адже клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного обґрунтовано належним чином, а його доводи підтверджуються доданими до нього доказами.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Оскільки обґрунтованість підозри ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не оспорюється, апеляційний суд не переглядає оскаржену ухвалу в цій частині і констатує, що слідчий суддя дійшов вірного висновку, що на даному етапі досудового розслідування підозра його у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України є обґрунтованою.

Матеріали провадження свідчать про те, що ОСОБА_6 не заперечує свою причетність до вчинення кримінального правопорушення, співпрацює зі слідством.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.07.2022 підозрюваному ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 13.09.2022.

Під час зазначеного запобіжного заходу підозрюваний сумлінно виконував покладені на нього обов`язки, не ухилявся від досудового слідства та суду, не вчиняв дій, щодо перешкоджання встановленню істини у справі.

Матеріали провадження не містять даних про те, що з боку підозрюваного здійснювався тиск на свідків.

Окрім того? матеріали провадження свідчать про те, що ОСОБА_6 проходить службу у ЗСУ з 2014 року, на даний час на посаді старшого водія гранотометника. ОСОБА_6 раніше не судимий, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, один з яких є інвалідом. Отже, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки.

В судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний вказав про те, що має намір продовжити військову службу, та не має наміру ухилятися від слідства та суду.

З матеріалів провадження вбачається, що більшість доказів по справі зібрано, свідки допитані.

Апеляційний суд вважає правильними висновки слідчого судді про те, що ризики переховування підозрюваного від слідства та суду та незаконного впливу на свідків є вкрай незначними.

Отже, слідчий суддя дійшов вірного висновку про недоведеність підстав для продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На думку суду, слідчим суддею до підозрюваного ОСОБА_6 правильно застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України можливо шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, і саме цей вид запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 є достатнім для забезпечення його виконання процесуальних обов`язків.

Прокурором як в суді першої так і апеляційної інстанцій не було доведено недостатність застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак і для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 ч.3, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_6 , -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3