Справа № 165/1584/22 Провадження №11-сс/802/270/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника володільців майна - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника володільців майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 21 липня 2022 року, в рамках кримінального провадження №0000026 від 22.06.2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника СВ ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 , за погодженням із начальником Нововолинського відділу Володимир-Волинської окружної прокуратури ОСОБА_11 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в межах кримінального провадження №0000026 від 22.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, та яке 13.07.2022 року в період часу з 17:40 по 19:00 було виявлено та вилучено в ході проведення огляду транспортного засобу марки «Volkswagen LT», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 21 липня 2022 року клопотання слідчого задоволено.
Накладено арешт на майно, яке виявлено та вилучено 13.07.2022 в період часу з 17:40 по 19:00 в ході проведення огляду транспортного засобу марки «Volkswagen LT», реєстраційний номер НОМЕР_1 на: тютюнові вироби різних торгових марок, а саме «Прима класична» (виробництво України) у кількості 13800 пачок; «Мілано» (виробництво росії) у кількості 2500 пачок з марками акцизного податку росії; «RedBor» (виробництво Білорусії) у кількості 23800 пачок; мобільний телефон марки «Xiomi» ІМЕІ 1) НОМЕР_2 , 2) НОМЕР_3 з двома сім-картками мобільних операторів; грошові кошти: 2984 грн.; 85 доларів США; 550 злотих Республіки Польща; блокнот з записами; також транспортний засіб марки «Volkswagen LT», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ; ключі запалювання, які перебували у володінні ОСОБА_8 .
Накладаючи арешт на вищевказане майно, слідчий суддя вказав, що дане майно, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98, ст.170 КПК України, тому з метою збереження речових доказів, воно підлягає арешту.
Не погоджуючись із таким судовим рішенням в частині накладення арешту на автомобіль марки «Volkswagen LT», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ; ключі запалювання, представник володільців майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді в цій частині скасувати, надавши право користування даним автомобілем, реєстраційними документами та ключами запалювання його власнику ОСОБА_9 . Зазначає про те, що під час розгляду клопотання про накладення арешту на вилучене у ОСОБА_8 майно, а саме: автомобіль, слідчим суддею не в повній мірі надана належна оцінка тому, що власник майна підприємець ОСОБА_9 використовує автомобіль при здійсненні підприємницької діяльності, а тому накладення арешту, а саме позбавлення права користування, ускладнить здійснення ним підприємницької діяльності. Водночас, звертає увагу суду, на те, що не відповідає обставинам справи висновок суду, що «сторонами кримінального провадження до матеріалів клопотання не долучено доказу, що вилучений автомобіль на праві власності належить ОСОБА_9 ». В судовому засіданні у прокурора були матеріали кримінального провадження з вилученими реєстраційними документами на автомобіль. В клопотанні про накладення арешту з яким слідчий звернувся до суду та яке було погоджене прокурором, зазначено хто власник транспортного засобу, в своїй ухвалі слідчий суддя зазначає про свідоцтво та реєстрацію транспортного засобу і його арешт, хоча ним як представником власника майна було надано довідку підприємця ОСОБА_9 про використання автомобіля, однак слідчий суддя робить висновок про відсутність доказів належності автомобіля ОСОБА_9 . Крім того, постановляючи рішення про накладення арешту на автомобіль слідчим суддею не в повній мірі враховано приписи ч.4 ст. 173 КПК України, щодо застосування при накладенні арешту на майно такого способу арешту, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, представника володільців майна - адвоката ОСОБА_7 , який подану ним апеляцію підтримав з підстав викладених у ній, прокурора, який скаргу вважає безпідставною та просив залишити без задоволення, а судове рішення, - без змін, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
З апеляційної скарги вбачається, що апелянт фактично оскаржує судове рішення в частині задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно, а саме - транспортний засіб, свідоцтво про його реєстрацію та ключі запалювання на цей транспортний засіб. В іншій частині судове рішення апелянтом не оскаржується, а тому апеляційному перегляду в даному провадженні відповідно до положень ст.404 КПК України не підлягає.
За змістом п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна - є заходом забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч.1 цієї статті.
Згідно з ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Арештом майна відповідно до ч.1 ст.170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.ч.2-6 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів. У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу; 2) спеціальної конфіскації. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону випливає, що слідчий та/або прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.
Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, зокрема, - щодо збереження речових доказів.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
На думку апеляційного суду, зазначені вимоги закону при розгляді клопотання слідчого про накладення арешту, зокрема на майно (автомобіль марки «Volkswagen LT», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ; ключі запалювання на цей транспортний засіб) слідчим суддею дотримані.
З матеріалів провадження вбачається, що в даний час СВ ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження, 22.06.2022 року внесеного до ЄРДР під №0000026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України.
Підставою для реєстрації даних відомостей в Єдиному реєстрі досудових розслідувань слугували матеріали правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень.
Відповідно відомостей в ЄРДР, на території Волинської області група осіб із місцевих мешканців тривалий час здійснює придбання з метою збуту, зберігання з цією метою, збут і транспортування з метою збуту незаконно виготовлених тютюнових виробів.
Встановлено і те, що 13.07.2022 в період часу з 17 години 40 хвилин по 19 годину 00 хвилин, з метою виявлення та вилучення тютюнових виробів та інших підакцизних товарів, на підставі власноручно написаної заяви ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який добровільно надав згоду працівникам поліції на проведення огляду транспортного засобу марки «Volkswagen LT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_9 , який використовує ОСОБА_8 , в ході якого виявлено та вилучено тютюнові вироби різних торгових марок, а саме «Прима класична» (виробництво України) у кількості 13800 пачок, «Мілано» (виробництво росії) у кількості 2500 пачок з марками акцизного податку росії та «RedBor» (виробництво Білорусії) у кількості 23800 пачок, мобільний телефон марки «Xiomi» ІМЕІ 1) НОМЕР_2 , 2) НОМЕР_3 з двома сім-картками мобільних операторів, грошові кошти: 2984 грн., 85 доларів США, 550 злотих, блокнот з записами, а також транспортний засіб марки «Volkswagen LT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 та ключі запалювання.
Доводячи підставність поданого клопотання слідчий вказує про те, що майно на яке він просить накласти арешт, зокрема - автомобіль марки " Volkswagen LT», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ; ключі запалювання на цей автомобіль, мають силу речових доказів у вищевказаному кримінальному провадженні під №0000026, а тому накладення арешту на нього забезпечить можливість його збереження та встановлення істини в даному кримінальному провадженні.
Вказує, що є достатні підстави вважати, що це майно є засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди його вчинення.
Проаналізувавши вищевикладене та дослідивши матеріали провадження апеляційний суд вважає, що, зокрема майно (автомобіль марки " Volkswagen LT», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ; ключі запалювання на цей автомобіль), на яке слідчий просив накласти арешт у поданому до місцевого суду клопотанні, дійсно може бути доказом щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000026, оскільки може бути пристосоване чи використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди, тобто воно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України, а тому відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України підлягає арешту - з метою збереження речових доказів.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно в оскаржуваній його частині (щодо автомобіля марки " Volkswagen LT», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ; ключі запалювання на цей автомобіль), прийнята з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування, як того просить апелянт - немає.
Щодо доводів представника про те, що слідчим суддею не враховано того, що ОСОБА_9 є власником автомобіля марки " Volkswagen LT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , про що ним було надано суду довідку підприємця ОСОБА_9 про використання автомобіля, а тому на нього не міг бути накладений арешт, так як його накладення призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб, не береться до уваги, оскільки з клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів існують розумні підозри вважати, що на даному етапі кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.
Таким чином, вищевказані твердження апелянта та усі інші його доводи, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності оскаржуваного судового рішення, не приймаються до уваги судом, так як фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.
З урахуванням вищенаведених мотивів, немає жодних законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення слідчого судді в частині, що стосується автомобіля марки " Volkswagen LT», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ; ключів запалювання на цей автомобіль.
Будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд також не вбачає.
Зважаючи на вищевикладене, оскаржувана ухвала слідчого судді в оскаржуваній частині є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування в апеляційного суду немає.
Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді, - без змін.
Керуючись ст.ст. 98, 170, 407, 376, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника володільців майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 21 липня 2022 року в рамках кримінального провадження №0000026 від 22.06.2022 року, - без змін.
Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді