Дата документу 05.08.2022 Справа № 554/7114/22
Єдиний унікальний номер справи: №554/7114/22
Провадження № 1-кс/554/8165/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.08.2022 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про арешт майна , -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням , посилаючи на те, що у провадженні СВ Харківського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002349 від 26.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 25.07.2022 року приблизно об 22 год. 30 хв. за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 18-Г ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вчинили напад і заволоділи мобільними телефонами, які належали ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого в умовах воєнного стану, чим було завдано матеріального збитку сума якого наразі встановлюється (ЖЄО 19271 від 26.07.2022).

26.07.2022 в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. ВалоськаБалаклія, Шевченківського району, Харківської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, без місця реєстрації та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 КПК України, у присутності понятих, здійснив обшук затриманої особи ОСОБА_4 під час якого у останнього було вилучено:

мобільний телефон SamsungM 30S в корпусібілогокольору з imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім картою мобільного оператору Водафон з номером НОМЕР_3 .

Власником зазначеного майна є ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна здійснюється під час огляду, обшуку.

Згідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використовувалися як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно положень ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» вирішено змінити підсудність справ Московського районного суду м. Харкова за Октябрським районним судом м. Полтави.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій прохав клопотання задовольнити, та розглянути клопотання у його відсутність.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягаює задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно яке було вилученослідчим ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, під час здійснення обшуку затриманої особи ОСОБА_4 , а саме на: мобільний телефон SamsungM 30S в корпусібілогокольору з imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім картою мобільного оператору Водафон з номером НОМЕР_3 .

Зберігання майна зазначеного в п.п.1.1-1.3 визначити відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19 листопада 2012 року №1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом№ 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1