Дата документу 01.07.2022 Справа № 554/5390/22
Провадження № 1-кс/554/6536/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції №2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 09.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, -

встановив:

Дізнавач звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором про тимчасовий доступ до речей і документів, посилаючись на те, що під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000036 від 09.06.2022 попередньо встановлено, що невстановлена особа підробила заповіт ОСОБА_4 , що нібито складений 13.04.2004 та зареєстрований у реєстрі за №35, посвідчений секретарем ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , у зв`язку із чим порушено право на спадкування заявника ОСОБА_6 .

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 214 КПК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.06.2022 за №0000036 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

З показів потерпілого ОСОБА_6 встановлено, що він є племінником та спадкоємцем за заповітом ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 21.10.2016 серії НОМЕР_1 . Після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина, яка зокрема, складалась із земельної ділянки площею 2.77 га, що розташована на території Малобакайської сільської ради, про що свідчить державний акт на право приватної власності на землю від 11.12.2000 №056003. Таким чином, 01.04.2005 відкрилася спадщина після смерті ОСОБА_4 .. Будь-яких спадкоємців першої черги на момент відкриття спадщини не існувало. Спадкоємицею другої черги за законом була його мати (рідна сестра ОСОБА_4 ) ОСОБА_7 , яка після смерті своєї сестри спадщину не приймала. ОСОБА_4 26.01.1993 склала заповіт, яким вона заповіла все належне їй майно ОСОБА_6 (потерпілому у кримінальному провадженні). Даний заповіт посвідчено секретарем ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 та зареєстровано в реєстрі за №40. Про існування вказаного заповіту потерпілому відомо не було. ОСОБА_4 не повідомила його про наявність вказаного заповіту, його оригіналу чи копії не надавала. Будь-яку інформацію щодо наявності заповіту, іншим чином він довідатись не міг. У вересні 2016 року він випадково довідався про існування заповіту від 26.01.1993. Після чого, одразу звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою про прийняття спадщини, відкриття спадкової справи та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, нотаріусом було винесено постанову від 24.10.2016 про відмову у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину), оскільки він пропустив встановлений законодавством 6-місячний строк прийняття спадщини. Одночасно, цією постановою нотаріуса йому було роз`яснено, що він має право звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В зв`язку з чим, він 04.10.2017 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 з позовом про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (цивільна справа № 546/960/17). По вказаній справі судом ухвалено рішення про залишення позовної заяви без розгляду, а Полтавський апеляційний суд залишив в силі рішення суду першої інстанції. Проте, в ході розгляду справи, 07.05.2019 ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » було подано заяву про вступ у справу як третьої особи на стороні відповідача. Свою заяву ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » мотивувало тим, що вважає себе спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 на підставі заповіту від 13.04.2004, згідно з яким, остання нібито заповіла земельну ділянку (відповідно до державного акту на право приватної власності на землю від 11.12.2000 №056003), що розташована на території Малобакайської сільської ради, СТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 », правонаступником якого є ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 ». До вказаної заяви ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » додало копію дублікату заповіту від 13.04.2004, посвідченого секретарем Малобакайської сільради ОСОБА_9 . Зазначає, що під час відкриття спадкової справи, нотаріусом перевірялись дані Спадкового реєстру щодо зміни чи скасування заповіту ОСОБА_4 від 26.01.1993. У ході формування витягу зі Спадкового реєстру, нотаріусом було встановлено, що заповіт від 26.01.1993 не змінено та не скасовано, інших заповітів крім цього немає. Даний витяг зі Спадкового реєстру знаходиться в матеріалах спадкової справи. Крім того, на самому заповіті від 26.01.1993, копія якого була йому надана ІНФОРМАЦІЯ_9 , відсутня відмітка про його зміну, яка є обов`язковою. Даний факт, підтверджується копією заповіту від 26.01.1993.

У свою чергу, п. 39 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 25.08.1994 року № 22/5 (в редакції, чинній станом на 13.04.2004р.) передбачено, що заповідач може в будь-який час змінити або скасувати заповіт, подавши про це заяву до виконавчого комітету відповідної ради. У випадку одержання посадовою особою виконавчого комітету заяви про скасування чи зміну заповіту, так само як і одержання нового заповіту, який відміняє чи змінює раніше посвідчений заповіт, посадова особа робить про це відмітку в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, в алфавітній книзі обліку заповітів та відповідний напис на примірнику заповіту, який зберігається у виконавчому комітеті.

У зв`язку з цим, у нього виникли підозри про підробку заповіту від 13.04.2004, складеного нібито від імені ОСОБА_4 на користь СТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 ». У свою чергу, в ході розмови з ним, ОСОБА_9 , яка нібито посвідчувала заповіт від 13.04.2004 перебуваючи на посаді секретаря ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомила, що ніяких подібних заповітів не виготовляла та не посвідчувала.

Таким чином, він вважає, що ОСОБА_4 заповіт від 13.04.2004 на користь СТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » не складала, підпис на вказаному заповіті як заповідача не належить ОСОБА_4 , підпис на заповіті ОСОБА_9 як уповноваженої особи на посвідчення заповітів, не належить ОСОБА_9 , сам заповіт є підробленим. Вважає, що заповіт від 13.04.2004 підроблено приблизно в 2016-2017 роках, після того, як він звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Так, відповідно до ст. 57 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, чинній станом на 13.04.2004) посадова особа ІНФОРМАЦІЯ_10 при одержанні заяви про зміну заповіту, а також при наявності нового заповіту, який скасовує чи змінює раніше складений заповіт, робить про це відмітку на примірнику заповіту, що зберігається у виконавчому комітеті сільської ради та в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій. Посадова особа ІНФОРМАЦІЯ_10 , якій в ході посвідчення заповіту стало відомо про наявність раніше складеного заповіту, повідомляє про вчинену нотаріальну дію державний нотаріальний архів.

Згідно з п. 5 Наказу Міністерства юстиції України від 17.10.2000 № 51/5 (в редакції, чинній станом на 13.04.2004) всі заповіти, складені та посвідчені, змінені або скасовані в установленому законодавством порядку, заведені спадкові справи та видані свідоцтва про право на спадщину з 01.12.2000 підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиному реєстрі заповітів та спадкових справ.

Пунктами 19, 38 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 25.08.1994 № 22/5 (в редакції, чинній станом на 13.04.2004) передбачено, що всі нотаріальні дії, які вчиняються посадовими особами виконавчих комітетів, реєструються в Реєстрах для реєстрації нотаріальних дій. Заповіти, посвідчені посадовими особами виконавчих комітетів, записуються до Алфавітної книги обліку заповітів.

Відповідно до п. 24 Постанови КМУ «Про порядок посвідчення заповітів і доручень, прирівнюваних до нотаріально посвідчених» від 15.06.1994 № 419 (в редакції, чинній станом на 13.04.2004) один примірник заповіту видається заповідачу. Другий примірник заповіту негайно передається до державного нотаріального архіву чи до державної нотаріальної контори за постійним місцем проживання заповідача. Листом від 23.05.2019 ІНФОРМАЦІЯ_11 було відмовлено у наданні відповідної інформації, на підставі того, що довідки про вчинені нотаріальні дії є нотаріальною таємницею.

Так, відповідно до заповіту, складеного та посвідченого 26.01.1993 секретарем ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 (зареєстровано в реєстрі за № 40) ОСОБА_10 на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження: все її майно з будівлями, де б воно не знаходилося і в чому б воно не заключалось, заповідає своєму племіннику ОСОБА_6 .

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю IV-ПЛ № 056003 виданого 11.12.2000, ОСОБА_4 передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,77 га, яка розташована на території Малобакайської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Так, відповідно до дублікату заповіту, складеного та посвідченого 13.04.2004 секретарем ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 (зареєстровано в реєстрі за № 35), встановлено, що ОСОБА_4 , на випадок смерті заповіла СТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » належний їй земельний пай розміром 2,58 га, що знаходиться на території Малобакайської сільської ради по державному акту IV-ПЛ №056003 виданого 11.12.2001. Також у цьому дублікаті заповіту зазначено, що 10.03.2017 ОСОБА_11 , секретарем ІНФОРМАЦІЯ_3 , дублікат заповіту замість втраченого оригіналу видано ТОВ АФГ « ІНФОРМАЦІЯ_6 ». Оригінал заповіту, посвідчений ОСОБА_9 від 13.04.2004 за реєстром № 35 зберігається у справах ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Окрім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що провадженні ІНФОРМАЦІЯ_5 перебуває судова справа № 546/715/19 за позовом ОСОБА_6 до ТОВ АФГ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання заповіту недійсним. Під час розгляду вказаної цивільної справи сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень надавались відповідні докази, у дослідженні яких на даний час виникла необхідність у ході досудового розслідування кримінального провадження.

Таким чином, документи, які необхідно вилучити та які зазначені вище, мають ознаки речових доказів, оскільки в них збережені відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Приймаючи до уваги вище викладене, а також неможливість отримати відомості в інший спосіб, враховуючи те, що у матеріалах кримінального провадження вбачається достатньо підстав вважати, що вказана інформація та документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та має бути використана у розкритті даного кримінального правопорушення та як доказ під час досудового розслідування і в суді, а тому необхідно отримати тимчасовий доступ до копій матеріалів судової справи № 546/715/19, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_5 , місцезнаходження АДРЕСА_1 .

У судове засідання слідчий не з`явився, надавши суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

З урахуванням обставин справи, існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, у зв`язку з чим розгляд клопотання повинен проводитися згідно вимог ч. 2 ст. 163 КПК України без виклику особи, у володінні якої вони перебувають.

У відповідності до ст. 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Перераховані вище документи, мають ознаки речових доказів, оскільки в них збережені відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Вказані документи необхідні з метою проведення по ним судових експертиз, зокрема почеркознавчих.

Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Ураховуючи те, що вказана інформація має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки відомості, які в ній містяться можуть бути використані як докази, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 159-166 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Надати дізнавачам у кримінальному провадженні: старшому дізнавачу сектору дізнання відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_12 , дізнавачу сектору дізнання відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , які входять у склад групи дізнавачів, а також прокурорам групи прокурорів у кримінальному провадження, а саме прокурорам Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 тимчасовий доступ до інформації та документів з можливістю вилучення їх копій, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_5 , юридична адреса АДРЕСА_2 , телефони НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_12 , а саме:

- завірених належним чином копій матеріалів судової справи № 546/715/19 за позовом ОСОБА_6 до ТОВ АФГ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання заповіту недійсним.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Строк дії ухвали встановити один місяць.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1