КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 18 жовтня 2022 року апеляційну скаргу представника ТОВ «Норкова Ферма «Вікінг» адвоката ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 листопада 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, вилучене 04.11.2021 в ході огляду території ТОВ «Норкова ферма «Вікінг» з кадастровим номером :04:006:0001, що за адресою: Київська область Переяслав- Хмельницький район с. Велика Каратуль вул. Переяславська, 32, а саме на проби ґрунту, які поміщено до спецпакетів ГСУ НПУ: GSU3000493, GSU3000492, GSU3000508, а також на - проби води, які поміщено до спецпакету GSU4004557.
Не погоджуючись з таким рішенням, представник ТОВ «Норкова Ферма «Вікінг» адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора.
Щодо строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що розгляд клопотання 12 листопада 2021 року відбувся без участі власника майна чи його представника, копію оскаржуваної ухвали не направлено, копію оскаржуваного рішення отримано 10 січня 2022 року, апеляційну скаргу направлено поштовим зв`язком 13 січня 2022 року.
В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання не з`ясував всіх обставин, у зв`язку із чим прийшов до помилкових висновків про наявність підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.
Слідчим суддею не враховано, що огляд земельної ділянки від 04 листопада 2021 року проведено з порушенням вимог ст. 237, ст. 233 КПК України, оскільки органом досудового розслідування копію ухвали слідчого судді про надання дозволу на обшук земельної ділянки з кадастровим номером :04:006:0028, що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 та передана в оренду ТОВ «Норкова ферма «Вікінг», не отримано, відтак вилучене майно є неналежним та недопустимим доказом.

Крім того, клопотання прокурора подано з порушенням вимог, передбачених ст. 171 КПК України, оскільки вказане майно вилучене в ході здійснення огляду земельної ділянки 04 листопада 2021 року, однак клопотання до суду надійшло 12 листопада 2021 року.
Також зазначає, що слідчим суддею не враховано того факту, що відібрання проб та зразків проведено з порушенням порядку отримання зразків для експертизи, встановлено ст. 245 КПК України.
Слідчим суддею, не наведено, у чому саме полягає відповідність вилучених речей, критеріям ст. 98 КПК України.
Окрім того, слідчим суддею розглянуто клопотання без виклику третьої особи, щодо якої вирішується питання про арешт, що призвело до порушення права на захист ТОВ «Норкова Ферма`Вікінг» в частині, що стосується арешту майна.
В судове засідання представник власника майна не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про час та місце судового засідання йогоповідомлено у встановленому законом порядку, прокурор надіслав листа в якому просив розглянути апеляційну скаргу у його відсутність, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора та представника власника майна, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 27 липня 2021року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001548, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 299, ч. 1 ст. 367, 236 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено службові особи низки суб`єктів господарської діяльності, а саме: ТОВ «Норкова ферма Вікінг» (), ТОВ «Профуна» (), ТОВ «Переяславський звіроплемгосп» (), ТОВ «Тіволі Фюр» (), ТОВ «Пелском» (), ТОВ «ВБК Агропромінвест» (код ЄРДПОУ 34214947)та іншими під час вирощування та забою тушок «норки європейської» істотно порушують правила екологічної безпеки на підприємствах, що полягає у неналежних умовах утримання тварин у маломісних клітках, без доступу води, порушенні порядку здійснення впливу на довкілля для такої планованої діяльності, відсутність технологій для обладнання для утилізації, знешкодження відходів життєдіяльності тварин, а також захоронення їх трупів після відокремлення від тушки, що у сукупності призводить до викидів нечистот.

04 листопада 2021 року із залученням спеціалістів Держекоінспекції на території ТОВ «Норкова ферма «Вікінг» з кадастровим номером :04:006:0001, що за адресою: Київська область Переяслав- Хмельницький район с.Велика Карпатуль вул.Переяславська, 32 на підставі ухвали Печерського районного суду м.Києва проведено огляд, у ході якого вилучено:

- проби ґрунту № 1 та поміщено до спецпакету GSU3000493,
- проби ґрунту № 2 та поміщено до спецпакету GSU3000492,
- проби ґрунту № 2 та поміщено до спецпакету GSU3000508;
- проби води, які поміщено до спецпакету GSU4004557.
Постановою слідчого групи слідчих Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 від 05 листопада 2021 року вилучені проби ґрунту, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001548 від 27.07.2021.

05 листопада 2021 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 направив до Печерського районного суду м. Києва клопотання про арешт вказаного майна, яке зареєстроване в суді першої інстанції 12 листопада 2021 року.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 листопада 2021 року клопотання прокурора задоволено.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0001548 про накладення арешту на майно, яке вилучене в ході проведення огляду 04 листопада 2021 року, слідчий суддя дослідив матеріали додані до клопотання та прийшов до правильного висновку, що з метою збереження речових доказів необхідно накласти арешт.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у діяльність ТОВ «Норкова ферма «Вікінг» з потребами кримінального провадження.

З огляду на положення ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Тому, посилання автора апеляційної скарги на те, що слідчим суддею безпідставно накладено арешт на вказане майно, не приймаються до уваги, оскільки арешт на майно накладено з правових підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведені обставини, які підтверджують, що незастосування такого обмеження може призвести до наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Зважаючи на зазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні слідчого, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, застосував захід забезпечення кримінального провадження на засадах розумності та співмірності.

Доводи апелянта з приводу порушення строків звернення з клопотанням, не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається із матеріалів провадження, 04 листопада 2021 року проведено огляд, прокурор направив клопотання про арешт майна до суду першої інстанції 05 листопада 2021 року, що підтверджується відтиском штампу на конверті.

Посилання захисника на те, що клопотання розглянуто у відсутність власника майна, колегія суддів вважає слушними, однак вказана обставина не є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Щодо неналежності та недопустимості доказів, а також порушення порядку отримання зразків для експертизи, то вказане питання підлягає вирішенню під час розгляду кримінального провадження по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 листопада 2022 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ТОВ «Норкова Ферма «Вікінг» адвоката ОСОБА_5 , - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11

Єдиний унікальний № 757/60266/21-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_12
Провадження № 11сс/824/1231/2022 Доповідач ОСОБА_13
Категорія ст.170 КПК України