Справа № 203/1817/20
Провадження № 1-кп/0203/273/2022
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

представника потерпілого - ОСОБА_5

представника цивільного відповідача - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000621 від 20.03.2020 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не працюючого, не одруженого, має утримання малолітню дитину, раніше несудимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

20.03.2020 року, близько 09 години 20 хвилин, водій ОСОБА_8 , керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки «BA3-21063» р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію належить: ОСОБА_9 мешкає: АДРЕСА_3 , рухався в Центральному районі м. Дніпро по вул. Боброва з боку вул. Філософської в напрямку вул. Шмідта.

Під час руху ОСОБА_8 , порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, під`їжджаючи по другорядній дорозі до перехрестя з вул. Шмідта, не надав дорогу мотоциклу «Kawasaki ZZ-400», р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі зліва на право за напрямком його руху, внаслідок чого в районі будинку АДРЕСА_4 ) скоїв з ним зіткнення.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водію мотоцикла «Kawasaki ZZ- 400» ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку; садна на задньо-внутрішній поверхні лівого передпліччя від нижньої до верхньої третини; відкритого уламкового перелому правої стегнової кістки в середній та нижній третині зі зміщенням уламків, забійно-рваної рани по зовнішньо-бічній поверхні правого стегна в середній третині; закритого відривного перелому зовнішнього виростру лівої стегнової кістки з задовільним стоянням уламків, саден лівого колінного суглобу; саден правої гомілки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «ВАЗ-21063», р/н НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 16.11 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України, які свідчать:

-п. 16.11 «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»

-При знаку 2.1 "Дати дорогу водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі. Знак встановлюється безпосередньо перед перехрестям або вузькою ділянкою дороги. Поза населеними пунктами на дорогах з твердим покриттям знак повторюється з додатковою табличкою 7.1.1, що перебуває у причинному зв`язку з наслідками, що настали.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у скоєні інкримінованого кримінального правопорушення визнав частково, оскільки експерт встановив обоюдну вину у ДТП, цивільний позов визнав частково, оскільки не погоджується із заявленою сумою моральної шкоди, та суду пояснив, що 20.03.2020р. він керував авто ВАЗ 2106. Перед перехрестям вул. Боброва та вул. Шмідта, щоб рухатись в бік пр. Д. Яворницького, він зупинився, щоб переконатись в безпечності маневру. По вул. Шмідта рухався патрульний автомобіль, який показав поворот в бік вул. Боброва, після того як проїхало патрульне авто, почав рух, доїхавши до трамвайних колій зупинився на трамвайних коліях, що посередні дороги для того, щоб надати дорогу транспорту який рухався в бік пр. Д. Яворницького, та відчув удар, відбулось ДТП. Перед здійсненням маневру переконався в його безпечності, видимість була достатня, дорога суха. ДТП відбулось оскільки не надав дорогу мотоциклу. Зіткнення відбулось в середню ліву частину автомобіля. Перед ДТП мотоцикла не бачив.

Незважаючи на часткове визнання вини, винність ОСОБА_8 підтверджується:

?Показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який суду пояснив, що 20.03.2020 р. приблизно об 09год. 20хв. він їхав на мотоциклі Kawasaki зупинившись на світлофорі, який знаходиться на пішохідному переході, що на вул. Шмідта біля центрального входу у ринок «Озерка», та почав рух на зелений сигнал світлофору в бік пр. Пушкіна у лівій смузі для руху. З правого боку знаходилось два маршрутних таксі, а попереду автомобіль ВАЗ 2106, який зупинився на перехресті для того, щоб дати дорогу. В той час коли він почав рух авто ВАЗ 2106 поїхало та зупинилось на трамвайних коліях, для того щоб запобігти ДТП гальмував, та гальмівний шлях склав близько трьох метрів, ДТП відбулось оскільки авто ВАЗ 2106 неочікувано зупинилось посеред дороги. Визнає, що можливо перевищив швидкість приблизно на 10-15 км/год. До трамвайної колії зліва інтервал до мотоциклу був приблизно 2 метри. Автомобіль ВАЗ 2106 побачив, коли той виїжджав з перехрестя, та одразу почав гальмувати, однак загальмувати не встиг.

?Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.03.2020 відповідно до якого встановлена локалізація пошкоджень транспортних засобів. Схемою (а.к.п. 14 том 2) та фототаблицею до нього. (а.к.п. 8-20 том 2)

?Протоколом огляду від 20.03.2020 року диску CD-R «Verbatim», на якому розміщено відеофайл, під час огляду якого встановлено, що запис відео здійснюється з камери відео спостереження з ТРЦ «Приозерний» за адресою м. Дніпро вул. Боброва. Переглянутим відеозаписом встановлено, що запис починається з того, що по проїзній частині з вул. Боброва в напрямку вул. Шмідта рухається автомобіль «ВАЗ» світлого кольору, з боку пр.Д.Яворницького по вул.Шмідта рухається патрульний автомобіль, в кармані на зупинці стоїть автобус «Богдан» жовтого кольору, у другій полосі для руху в напрямку пр. Пушкіна рухається автомобіль типу «Мерседес Спринтер». На другій секунді перегляду на першій полосі для руху із-за автомобіля по типу «Мерседес Спринтер» з`являється мотоцикл з ввімкненою фарою, автомобіль ВАЗ 2106 доїжджає до середини дороги, де знаходиться трамвайні колії, на четвертій секунді перегляду відбувається зіткнення, після якого автомобіль розвертає та він зупиняється на трамвайному полотні, на відеозаписі зафіксовано дату 20.03.2020 час 09 год. 23 хв. (а.к.п. 33-34 том 2)

?Протоколом проведення слідчого експерименту від 08.04.2020, відповідно до якого ОСОБА_8 розповів та відтворив обставини ДТП, яка сталася 20.03.2020 на вул. Шмідта. Схемою та фототаблицею до нього (а.к.п. 61-72 том 2)

?Висновком експерта №1018е від 13.04.2020 року, за підсумками якого на основі судово-медичної експертизи у гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 за даними медичної документації та при огляді виявлені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла; закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку; садна на задньо-внутрішній поверхні лівого передпліччя від нижньої до верхньої третини; відкритого уламкового перелому правої стегнової кістки в середній та нижній третині зі зміщенням уламків, забійно-рваної рани по зовнішньо-бічній поверхні правого стегна в середній третині; закритого відривного перелому зовнішнього виростку лівої стегнової кістки з задовільним стоянням уламків, саден лівого колінного суглобу; саден правої гомілки. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до надходження в стаціонарне лікування в ОКЛМ, тобто в термін на який вказує обстежений та слідчий. Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла, спричинені від механічної дії тупих твердих предметів, що діяли переважно в область обох нижніх кінцівок, яким могли бути виступаючі частини транспортних засобів(авто- та мото- ), з послідуючим падінням обстеженого на дорожнє покриття, та за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння (а.к.п. 90-93 том 2 ).

?Протоколом проведення слідчого експерименту від 14.05.2020, відповідно до якого свідок ОСОБА_10 , розповів та відтворив обставини ДТП, яка сталася 20.03.2020 на вул. Шмідта (а.к.п.101-103) Схемою та фототаблицею до нього. (а.к.п..101-113 том 2).

?Висновком експерта від 22.05.2020 № 19-104-92/632/633 згідно якого в даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ-2106 ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п.16.11 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху. При заданому механізмі події, дії водія автомобіля «ВАЗ-2106» ОСОБА_8 не відповідали вимогам п.16.11 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням даної ДТП. Технічна можливість запобігти вказаній ДТП для водія автомобіля «ВАЗ-2106» ОСОБА_8 визначалась виконанням ним вимог п.16.11 та дорожнього знаку 2.1 Правил Дорожнього руху і для нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які дозволяли б йому виконати зазначені вимоги ПДР. В даній дорожній обстановці водій мотоцикла «Kawasaki ZZ-400» ОСОБА_4 , повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3, 12.4 та 12.9(б) Правил Дорожнього руху. При заданому механізмові події, дії водія мотоцикла «Kawasaki ZZ-400» ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.п. 12.4 та 12.9 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням даної ДТП. В умовах місця події водій мотоцикла «Kawasaki ZZ-400» ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти ДТП своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою мотоцикла до місця зіткнення за умов руху мотоцикла з дозволеною в населених пунктах швидкістю (50,0км/год).(а.к.п.119-124)

Оцінюючи всі надані по справі докази, суд вважає, що вина ОСОБА_8 в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.

ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря психіатра, та нарколога не перебуває, за службовою характеристикою характеризується посередньо, вину визнав частково.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є наявність на утриманні двох малолітніх дітей

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини. В справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. Також у справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи.

Вивчивши всі вказані обставини, суд вважає, що виправлення ОСОБА_8 можливе без його ізоляції від суспільства і саме таке покарання буде достатнім для попередження нових злочинів.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 статті 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керування транспортними засобами, яке застосовується у випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з грубим або повторним порушенням порядку користування таким правом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 у справі «Огаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», особа, яка володіє чи керує автомобілем підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, внаслідок якого відбулось ДТП, під час якого потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження, враховуючи загальний розмір спричиненої шкоди, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Потерпілим ОСОБА_4 , пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_8 та до ПАТ НАСК «Оранта», в якому він просить стягнути: з ПАТ НАСК «Оранта» витрати, понесені на відновлювальний ремонт, - 76277,35 гривень, витрати на лікування - 46803,78 гривень. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 2340,18 гривень; з ОСОБА_8 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди - 250000 гривень, судові витрати на юридичну допомогу - 15000 гривень.

Представник ПАТ НАСК «Оранта» просила відмовити ОСОБА_4 у позові, посилаючись на те, що його позовні вимоги повинні розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Розглядаючи питання відносно стягнення з обвинуваченого завданої потерпілому матеріальної та моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п.1,3 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

10.06.2019 між ПАТ НАСК «Оранта» та ОСОБА_11 укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО5668601, згідно умов якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль ВАЗ 2106 р/н НОМЕР_1 . Страхова сума визначена у розмірі: за заподіяння шкоди життю та здоров`ю 200 000 гривень; за шкоду, заподіяну майну 100 000, франшиза - 2000 грн.

ОСОБА_8 розпоряджався автомобілем ВАЗ 2106 р/н НОМЕР_1 на підставі переданого йому ОСОБА_11 свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року (далі Закон № 1961-IV), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст.26-1 Закону № 1961-IV, страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

З наданого ОСОБА_4 звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу, вбачається що розмір збитків складає 76277,35 грн.(а.к.п. 31-46, том 1); витрати на лікування, які підтвердженні наданими квитанціями, складають 39878,48 гривень (а.к.п.4958).

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_4 до ПАТ НАСК «Оранта» підлягають частковому задоволенню, та з останній підлягають стягненню на користь ОСОБА_4 витрати на відновлюваний ремонт 76277,35 гривень, витрати на лікування 39878,48 гривень. Відповідно до вимог ст.26-1 Закону № 1961-IV з ПАТ НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_4 також підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, - 1993,92 гривень (39878,48*5%). Із загальної суми, яка складає 76277,35+39878,48+1993,92=118149,75 гривень, підлягає виключенню встановлений полісом розмір франшизи, 2000 гривень, тому загальна сума, яка підлягає стягненню з ПАТ НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_4 , складає 116149,75 гривень.

Позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 витрат на юридичну допомогу в розмірі 15000 гривень задоволенню не підлягають, оскільки суду не надано будь-яких доказів щодо понесених витрат.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою що до неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно вимог ст. 1167 ЦК України, моральна (немайновий) шкода, заподіяна громадянинові діями іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода причинна не з його вини. Моральна шкода відшкодовується, у тому числі і в грошовій формі. Розмір відшкодування визначається судом з врахуванням вмісту позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних і моральних стражданнях потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.1995 року, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з рахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд погоджується із доводами потерпілого ОСОБА_4 про те, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого йому була завдана моральна шкода у зв`язку із спричиненням моральних та фізичних страждань, які позначили негативні зміни у житті, в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження, що звичайно потягло за собою фізичний біль та душевні хвилювання позивача, все це потребувало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Однак, суд також приймає до уваги, що за висновками експерта дії ОСОБА_4 також не відповідали вимогам п.п. 12.4 та 12.9 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням даної ДТП, в наслідок чого ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги, щодо стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 30000 гривень, оскільки саме така сума відповідає характеру та обсягу страждань, та є розумною, виваженою та справедливою.

Судові витрати в розмірі 3296 гривень 00 копійок за проведення експертизи, відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_8 на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368,370,373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, і призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбуття основного призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід до ОСОБА_8 не обирався.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ПАТ НАСК «Оранта» про стягнення витрат на відновлюваний ремонт, шкоди, завданої здоров`ю, та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ НАСК «Оранта» () на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування витрат на відновлюваний ремонт, шкоди, завданої здоров`ю, та моральної шкоди 116149 (сто шістнадцять тисяч сто сорок дев`ять) гривень 75 копійок. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_12 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 в наслідок відшкодування моральної шкоди 30000 (тридцять тисяч) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_12 про стягнення витрат на юридичну допомогу залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 3296 (три тисячі двісті дев`яносто шість) гривень копійок).

Арешт, накладений ухвалами Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2020: а саме на мотоцикл «Kawasaki ZZ-400», р/н НОМЕР_2 , та на автомобіль ВАЗ 2106, р/н НОМЕР_3 , скасувати.

Речові докази: автомобіль ВАЗ-2106, р/н НОМЕР_3 , який передано на зберігання на штрафний майданчик за адресою: м. Дніпро, вул. Передова,427, повернути ОСОБА_8 ; мотоцикл «Kawasaki ZZ-400», р/н НОМЕР_2 , який передано на зберігання на штрафний майданчик за адресою: м. Дніпро, вул. Передова,427, повернути ОСОБА_4 ; CD-R Диск «Verbatim» -зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1