печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.07.2022 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ;

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Фастів, Київської обл., громадянин України, українець, не одружений, офіційно не працевлаштований, із середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимий, за ч.1 ст.121 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

10.05.2020 приблизно о 19.00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 під час спільного розпивання алкогольних напоїв, на ґрунті словесного конфлікту з ОСОБА_5 , з мотивів раптово виниклої особистої неприязні до останнього, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання негативних наслідків, тримаючи у правій руці металевий шампур для приготування шашлику із гострим наконечником, швидко наблизився та із прикладенням значної сили умисно завдав потерпілому ОСОБА_5 один удар гострим кінцем металевого шампуру в область тулуба. Внаслідок удару потерпілому були завдані тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення живота з ушкодженням органів черевної порожнини, що супроводжувалися внутрішньочеревною кровотечою, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. Після нанесення удару потерпілий ОСОБА_5 впав на землю, а ОСОБА_3 втік з місця вчинення злочину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України за наведених вище обставин визнав визнав частково, не заперечував факту нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , проте стверджував, що його протиправні дії були обумовлені почуттям образи, нанесеної потерпілим.

З приводу фактичних обставин справи ОСОБА_3 пояснив, що 10.05.2020 приблизно о 19.00 год., подвір`ї будинку за адресою: АДРЕСА_2 у зв' язку із зневажливими висловлюваннями потерпілого ОСОБА_5 про українців і події на Донбасі, за допомогою шампуру завдав потерпілому ОСОБА_5 один удар в область тулуба, після чого останній впав на землю. Перебування в стані алкогольного сп`яніння заперечував.

Незважаючи на процесуальну позицію обвинуваченого ОСОБА_3 щодо часткового визнання вини, суд, провівши судове слідство у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно яких судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дослідивши докази сторони обвинувачення та докази сторони захисту, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину за встановлених судом обставин, яка підтверджується сукупністю досліджених та перевірених в судовому засіданні доказів, аналіз та оцінка яким будуть наведені у вироку нижче.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 , суду показав, що обвинувачений ОСОБА_3 вживав алкоголь у компанії з ними, у подальшому між ними виникла суперечка з приводу трактовки подій на Донбасі, але потерпілий наполягав, що жодних агресивних та провокативних дій відносно ОСОБА_3 , не вчиняв, зневажливо про українців і події на Донбасі не висловлювався, заявив, що він не міг так сказати так як сам є українцем, а позицію ОСОБА_3 вважає надуманою та такою, що спрямована на намагання перекласти провину за вчинений злочин на нього. Потерпілий твердить, що обвинувачений ОСОБА_3 вдарив його металевим шампуром сзаду, зненацька, раптово та неочікувано для нього.

Обвинувачений відразу після цього втік, допомоги не наддав, коштів на лікування не відшкодував, до лікарні не приходив, станом здоров`я не цікавився.

Вважає, що обвинувачений не розкаявся у вчиненому, оскільки не попросив вибачення та не вчинив дій щодо примирення, тому має бути позбавлений волі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , показала, що ОСОБА_3 прийшов до неї на подвір`я посмажити шашлик з ознаками алкогольного сп`яніння. Під час приготування шашлику продовжив в компанії із нею та іншими особами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вживати алкоголь. У подальшому між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим виникла суперечка та обвинувачений ОСОБА_3 раптово наніс один удар якимось предметом зі сторони спини потерпілому ОСОБА_5 . Свідок ОСОБА_6 заперечила, що потерпілий зневажливо висловлювався про українців і події на Донбасі і провокував ОСОБА_3 . Потім присутні жінки намагались надати допомогу потерпілому та перев`язати рану, а після прибуття поліції із вигрібної ями вуличної вбиральні працівники поліції витягли металевий шампур, яким, як вона дізналась пізніше, потерпілому наніс удар обвинувачений ОСОБА_3 , а після чого з місця події втік. Хто з присутніх викнув шампур у вигрібну яму, свідок не бачила, оскільки надавала допомогу потерпілому разом з ОСОБА_8 .

Крім показів потерпілого свідка, вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами:

протоколом огляду місця події від 10.05.2020, відповідно до якого на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 виявлено та вилучено металевий шампур, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення;

протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_5 за змістом якого серед наданих фотознімків потерпілий впізнав ОСОБА_3 як особу яка нанесла йому тілесні ушкодження;

протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_6 , за змістом якого серед наданих фотознімків свідок впізнала ОСОБА_3 , як особу яка нанесла потерпілому тілесні ушкодження;

висновком судово-медичного експерта № 042-1015-2020 від 27.07.2020 за змістом якого ОСОБА_5 завдано тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення живота: рана (визначена клінічними лікарями як колото-різана) у правій поперековій ділянці (слідом загоєння якої є рубець, виявлений під час проведення судово-медичного огляду) від якої спрямований рановий канал, який проходить у напрямку ззовні у середину, ззаду наперед, з пошаровим ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини, м`яких тканин поперекової ділянки, правої нирки (наскрізне ушкодження 5х3 (см)); правої частини печінки (2х3(см)); гепатодуоденальної зв`язки; жовчного міхура; яке (поранення) супроводжувалося внутрішньочеревною кровотечею (мінімально відомим об`ємом 2000 (мл) та розвитком шоку (зафіксоване падіння артеріального тиску до рівня 60/30 мм рт ст та прискоренням пульсу до 130 ударів на хвилину).

Характер та локалізація складових вказаного проникаючого колото-різаного поранення дозволяють стверджувати, про те, що вказане поранення утворилось за ударним механізмом (внаслідок однократного удару твердим предметом, якому притаманні колюче-ріжучі властивості).Критерієм судово-медичної оцінки ступеню тяжкості виявленого тілесного ушкодженя є критерії небезпеки для життя (прикаюче колото-різане поранення черевної порожнини з ушкодженням органів черевної порожнини заочеревного простору), а тому зазначене тілесне ушкодження відноситься до тяжкого тілесного ушкодження та могло утворитися до 19 год. 09 хвилин 10 травня 2020 року.

протоколом проведення слідчого експерименту із потерпілим ОСОБА_5 з додатком - DVD-R диском на якому знаходиться відеозапис під час якого потерпілим підтверджено фактичні обставини кримінального правопорушення;

протоколом проведення слідчого експерименту із обвинуваченим ОСОБА_3 з додатком - DVD-R диском на якому знаходиться відеозапис під час фіксування якого ОСОБА_3 вказано, яким чином ним вчинено кримінальне правопорушення механізм нанесення удару й інші фактичні обставини;

Вищенаведені докази, суд визнає належними та допустимими та такими, що мають значення у справі, а показання допитаного потерпілого та свідка узгоджуються між собою, а тому кладе в основу обвинувального вироку.

На підставі наведеного вище, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 доведена повністю, а кваліфікація його дій за ч.1 ст.121 КК України вірна, оскільки він вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини вчиненого та їх наслідки, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно не працює, за місцем мешкання характеризується формально задовільно.

За приписами ст.12 КК України злочин у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_3 , а саме ч.1 ст. 121 КК України є тяжким злочином.

При вирішенні питання про наявність обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин відповідно до ст. ст.66-67 КК України суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.66 КК України щире каяття може бути визнане обставиною, що пом`якшує покарання винного. Щирим каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася.

Cудом не встановлено даних про те, що ОСОБА_3 розкаявся у вчиненому дієво, а не формально, протягом судового розгляду він не висловив щирий жаль з приводу вчиненого, попросив вибачення у потерпілого тільки під час судових дебатів після промови прокурора, не відшкодував потерпілому заподіяну шкоду, тобто фактично не усунув негативні наслідки вчиненого злочину, а визнання ним своєї вини не свідчить про щире каяття та, на думку суду, спрямоване на уникнення справедливого покарання.

Таким чином, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Враховуючиправовий висновок Верховного суду, викладений у постанові № 571/1436/15-к від 03.12.2019, за змістом якої у кримінальних провадженнях допустимо доводити стан сп`яніння і іншими, окрім лікарського огляду, доказами, зокрема показаннями свідків(в даному випадку наявність алкогольного сп`яніння у ОСОБА_3 під час вчинення злочину, підтвердила свідок ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_5 ) суд приходить до висновку про доведеність обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.1 ст.121 КК України, оскільки відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України саме таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому, за вищенаведених обставин, суд не вбачає підстав для застосування ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Також з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню судові витрати за проведення експертизи у розмірі 1796, 90 грн.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту у залі суду.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 1796 (одна тисяча сімсот дев`яносто шість) грн. 90 коп. на користь держави.

Речові докази: металевий предмет зовні схожий на шампур, котрий поміщений до паперового конверту та скріплений підписами понятих, футболку сіро-синього кольору з плямами речовини бурого кольору поміщену до паперового конверту та скріпленого підписами понятих, резиновий тапочок чорного кольору на праву ногу який поміщено до паперового конверту з підписами понятих, скляну пляшку ємкістю 0,5 л. з написом «PRIME» поміщену до паперового конверту який скріплений підписами понятих, резиновий тапочок чорного кольору на ліву ногу який поміщено до паперового конверту з підписами понятих, друковану газету з написом «Вечірні вісті» котра поміщена до спец. пакету № ЕХР 0201805 з підписами понятих, мобільний телефон марки «НUAWEI» поміщеного до спец. пакету № 7150062, предмет зовні схожий на тряпчаний чохол камуфляжного кольору котрий поміщено до спец. пакету № ЕХР 0201804 з підписами понятих які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Святошинського УП ГУ НП у м. Києві - знищити

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_9