Справа № 199/8891/21
ВИРОК
іменем України

16.09.2022 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

прокурор - ОСОБА_3

захисник - ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000781за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, з середньо-спеціальною освітою,
не одруженого, офіційно не працевлаштований, на утриманні дітей та непрацездатних осіб не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:
-27.12.1999 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. З ст. 117, ч. З ст.140, ст. 42 КК України до 8 років позбавлення волі; звільнений 28.10.2006 по відбуттю покарання;
-10.09.2007 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі; звільнений 03.04.2012 по відбуттю покарання;
-28.08.2014 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі;
-17.03.2016 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 20.07.2016 Апеляційним судом Дніпропетровської області на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк покарання тримання під вартою в період з 14.05.2014 до 29.09.2014; звільнений 28.07.2016 по відбуттю строку покарання,

відповідно до зміненого обвинувального акта від 22.08.2022 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи особою яка раніше вчинила розбій, 14.10.2021 року вчинив розбій за таких обставин.
14.10.2021 року о 19 годині 11 хвилин ОСОБА_5 перебував в приміщенні магазину «Рось», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Саранська, 8, де побачив потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які зайшли у магазин з метою здійснення покупок, та здійснивши покупки о 19 годині 14 хвилин вийшли з приміщення магазину.
У цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), особою яка раніше вчинила розбій, а саме майна яке належить ОСОБА_6 , та напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), особою яка раніше вчинила розбій, а саме майна яке належить ОСОБА_7 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), особою яка раніше вчинила розбій, ОСОБА_5 , 14.10.2021 року близько 19 години 15 хвилин вийшов з приміщення магазину вслід за потерпілими, та перебуваючи біля магазину «Рось», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Саранська, 8, з метою заволодіння чужим майном, діючи з корисливого мотиву напав на ОСОБА_6 , до якого підійшов з правого боку.
Знаходячись в безпосередній близькості до потерпілого, в присутності ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_5 , застосовуючи насильство, небезпечне для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, наніс ОСОБА_6 один удар в область обличчя, тим самим подолав волю до опору потерпілого. Від отриманого удару ОСОБА_6 не втримав рівновагу та впав спиною на землю з висоти власного зросту.
Далі, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на скоєння розбою з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи яка зазнала нападу, особою, яка раніше вчинила розбій, а саме майна, яке належить ОСОБА_6 , та напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), особою яка раніше вчинила розбій, а саме майна, яке належить ОСОБА_7 , з корисливого мотиву, погрожуючи ножем та його застосуванням як ОСОБА_7 так і ОСОБА_6 , напав на ОСОБА_7 , якому разом з ОСОБА_6 наказав пройти з ним за будинок № З, який розташований у провулку Тульчинському м.Дніпро.
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , сприймаючи погрозу ОСОБА_5 як реальну, пройшли за будинок АДРЕСА_3 , де ОСОБА_5 між будинками АДРЕСА_3 , з корисливого мотиву, погрожуючи потерпілим застосуванням ножа, своєю лівою рукою відкрив сумку, яка була одягнена через плече у ОСОБА_6 , дістав з неї гаманець, після чого заволодів грошовими коштами в сумі 4800 гривень та мобільним телефоном Redmi Note 9 Forest Green 4 GB RAM 128 GB ROM, SN: НОМЕР_1 , ІМЕI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , вартістю 4400 гривень, який належить ОСОБА_6 , та який ОСОБА_6 , сприймаючи погрозу ОСОБА_5 як реальну, віддав останньому. ОСОБА_5 таким чином заволодів чужим майном ОСОБА_6 на загальну суму 9200 гривень.
Далі, ОСОБА_5 , знаходячись разом з потерпілими у вказаному місці, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), особою яка раніше вчинила розбій, діючи умисно, з корисливого мотиву, тримаючи в правій руці ніж та погрожуючи його застосуванням, запитав у ОСОБА_6 пароль доступу до його мобільного телефону, однак останній відмовився повідомляти пароль від мобільного телефону.
У відповідь ОСОБА_5 , почувши відмову, своєю правою рукою, в якій тримав ніж, спробував нанести ним удар в область голови потерпілого ОСОБА_6 , однак останній, намагаючись уникнути удару, схопив своєю правою рукою лезо ножа, внаслідок чого отримав тілесне ушкодження у вигляді різаної рани по долонній поверхні правої кисті в проекції 1-го міжпальцевого проміжку. Виявлене тілесне ушкодження (рана після первинної хірургічної обробки накладені шви) відноситься до легких тілесних ушкоджень, як таке, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше, як три тижні (21 день).
Не зупиняючись на досягнутому ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), особою, яка раніше вчинила розбій, діючи умисно, з корисливих мотивів, повернувся обличчям до ОСОБА_7 , та погрожуючи останньому застосуванням ножа, який тримав в правій руці, заволодів грошовими коштами в сумі 1100 гривень, при цьому вимусив ОСОБА_7 розстебнути свою сумку, яка була одягнена через плече, після чого своєю лівою рукою дістав з сумки потерпілого гроші.
Заволодівши майном, грошовими коштами, які належать потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись вказаним майном, грошовими коштами на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе не визнав. Суду показав, що 14.10.2021 року знаходився у своєї дружини ОСОБА_8 в магазині «Рось». Не пам`ятає скільки часу він там був. Прийшов десь під вечір близько 17-00 години. Додому повернувся разом з дружиною. Не бажає відповідати на питання прокурора, чи наносив він тілесні пошкодження своїй дружині у той вечір. До події яка викладена в обвинувальному акті він не знав потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . В той день, коли був у дружини в магазині, він потерпілих не бачив, контактів через знайомих з ними не має. Не знає з якої причини ОСОБА_6 вказує на нього як на злочинця, який скоїв розбійний напад та чому останній його оговорює, оскільки він з потерпілим не знайом, боргів між ними не має. Можливо він бачив випадково потерпілого ОСОБА_6 в магазині. Дружина казала, що її з потерпілими нічого не зв`язує. Коли був у дружини в магазині, там був інший продавець. Осіб на відеозаписі він не знає, у котрій годині пішов з магазину не пам`ятає. Він виходив курити біля магазину, потім відійшов трішки далі і стояв курив. З дружиною зустрівся в іншому місці біля дороги на вулиці Вітчизняній близько 21-00 години та пішов додому разом з нею. У магазині конфліктів ні з ким не було. З усіма людьми здоровався. З дружиною і магазині він розмовляв на підвищених тонах. З потерпілими сутичок, конфліктів не було. Дружина викликала службу охорони, можливо не з-за нього. Коли був вдома до нього приїхали працівники поліції, зробили обшук, нічого не знайшли, відвезли до райвідділу поліції, де сказали, що він скоїв розбійний напад. Потім його допитав слідчий. Розбійний напад він не вчиняв.
Крім того, під час судового розгляду, та у судових дебатах обвинувачений ОСОБА_5 заявляв, що він винуватим себе у скоєнні злочину розбою не визнає, оскільки у нього не вилучався мобільний телефон, який належить ОСОБА_6 , та взагалі він не знає чи був у потерпілого якийсь мобільний телефон. Не вилучався у нього ніж, яким за версію обвинувачення він скоїв розбій. Не вилучалися гроші, які належать потерпілим. На відеозапису зафіксовано, що він вийшов з магазину, покурив, після чого повернувся у приміщення магазину.

Захисник ОСОБА_4 у судових дебатах посилався на те, що під час проведення слідчого експерименту, на його переконання, слідчий здійснював тиск на потерпілого ОСОБА_6 , та на думку захисника потерпілий повідомляв обставини скоєного злочину під примусом слідчого.

На підставі ч.1 ст.337, п.1,2,3,4 ч.1 ст.368 КПК України суд вважає, що мало місце діяння, у вчинені якого обвинувачуються ОСОБА_5 , це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та ОСОБА_5 винен у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення відповідно до зміненого обвинувального акта від 22.08.2022 року, що підтверджується доказами, отриманими під час кримінального провадження, долученими судом та дослідженими під час судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що у жовтні 2021 року, точну дату не пам`ятає, близько 19-00 години він повертався з роботи, мав передати ключі своєму напарнику ОСОБА_7 , який тимчасово у нього проживав. Він з ОСОБА_7 зустрівся близько 19-00 години. Вони зняли гроші з карток, після чого зайшли в магазин "Рось", в якому працює дружина обвинуваченого ОСОБА_5 , щоб купити цигарки та каву. В магазині зустріли ОСОБА_5 , з яким привіталися. Той був у магазині, а потім вийшов з магазину. Він купив цигарки і каву, віддав своєму напарнику ОСОБА_7 «судочки» для їжі, так як останній йшов працювати в нічну зміну, а ОСОБА_7 передав йому ключі від квартири, які були одні на двох. При виході ОСОБА_5 стояв з кимось та розмовляв, а потім погукав, покликав його. Здається він виходив перший, а ОСОБА_7 йшов за ним. Він підійшов до ОСОБА_5 , після чого обвинувачений наніс йому удар в область носу, від чого він впав від несподіванки. ОСОБА_5 лівою рукою схватив його за куртку, нагнувся до нього і він побачив у ОСОБА_5 в правій руці ніж довжиною приблизно 7-8 сантиметрів. Обвинувачений сказав йти за ним, та в цей час лівою рукою схопив його за виворіт, після чого відвів метрів на 20-30 до домів, де нічого не видно. ОСОБА_7 - ОСОБА_5 наказав, щоб той йшов за ними, при чому ОСОБА_7 злякався, тому що побачив ніж. Він, ОСОБА_6 , особисто боявся, що обвинувачений може йому нанести тілесні ушкодження, оскільки ОСОБА_5 мав ніж, який тримав в руці усю дорогу, поки вони йшли. Спочатку ОСОБА_5 нічого не казав, що йому потрібно. В нього не було можливості втекти, так як ОСОБА_5 його тримав, коли вони йшли. Коли відійшли на якусь відстань у безлюдне місце, ОСОБА_5 став навпроти нього, а ОСОБА_7 десь був позаду. ОСОБА_5 розмахував перед його обличчям ножем. Коли він побачив, що ніж «летить» йому в обличчя, тоді він вхопив ніж і порізався. Обвинувачений казав, щоб він віддав телефон. Він почав виходити на діалог, щоб не віддавати телефон. Потім ОСОБА_5 дістав у нього гаманець, звідки викинув його банківські картки, вимагав віддати телефон. Він був вимушений підкоритися, оскільки злякався, та в нього вже був поріз від ножа, тому дістав свій мобільний телефон «Redmi», який віддав ОСОБА_5 . Через те, що він витяг картки з телефону, обвинувачений запитав в нього пін-код розблокування телефону, який він повідомив ОСОБА_5 , так як побачив у себе поріз на руці, вся рука була в крові. Потім ОСОБА_5 забрав з гаманця його гроші. Весь цей час ОСОБА_7 стояв і мовчав, потім втік після того, як віддав свої гроші обвинуваченому, який також погрожував ножем ОСОБА_7 . Після цього обвинувачений пішов до магазину, а він в сторону вулиці Передової. Раніше у нього з обвинуваченим конфлікту не було, навіть спілкування ніякого не біло, тому не розуміє чому ОСОБА_5 так себе повів. В цей вечір він викликав «швидку медичну допомогу» та поліцію. «Швидка» його направила до лікарні № 6, де вже була поліція яка його чекала. В лікарні йому зашили руку. На теперішній час шкоду йому не відшкодовано. Він працює в «Автолюкс», на вул. Сухомлинського, має постійний заробіток, в нього були та є гроші. На той момент проживав разом з ОСОБА_7 поблизу магазина «Рось», в 2 хвилин ходьби від магазину. Коли він заходив до магазину, часто бачив там обвинуваченого ОСОБА_5 , з яким познайомився в колонії № 122 м. П`ятихатки де вони разом відбували покарання, та з яким у нього конфліктів не було, боргових зобов`язань також не було. Під час події яка сталася він злякався за своє здоров`я та життя. ОСОБА_7 також був переляканий, оскільки для останнього ситуація була також неочікувана. Причин оговорювати обвинуваченого в нього не мається. Телефон йому не повернули. ОСОБА_5 може охарактеризувати як нормальну людину, не алкоголік, сказати погано не може, часто бачив його. ОСОБА_7 в магазині також привітався з обвинуваченим за руку, та ОСОБА_7 був знайомий з обвинуваченим пару місяців. Свої покази дає суду добровільно, без тиску та примусу.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні, користуючись своїм правом, відмовився від дачі показів.

Надаючи оцінку показам обвинуваченого та потерпілого ОСОБА_6 суд приходить до переконання та висновку, що показами потерпілого підтверджуються:

а) підстави для початку досудового розслідування;
б) факт перебування обвинуваченого ОСОБА_9 та потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 разом на місці скоєння злочину, за адресою, обставинами, та часом, які викладені в обвинувальному акті;
в) покази потерпілого ОСОБА_6 спростовують покази ОСОБА_5 , що останній не скоював злочин розбій, відносно нього та ОСОБА_7 ;
г) ОСОБА_5 суду показав, що потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 він не знав, контактів через знайомих з ними не мав.

Потерпілий ОСОБА_6 навпаки суду показав, що коли він заходив до магазину, часто бачив там обвинуваченого ОСОБА_5 , з яким познайомився в колонії № 122 м.П`ятихатки, де вони разом відбували покарання, та з яким у нього конфліктів не було;

Дійсно, на підтвердження факту знайомства з обвинуваченим при певних обставинах, які повідомив потерпілий ОСОБА_6 , за відомостями (вимога від 20.10.2021 року) інформаційної системи МВС України про наявність судимості, обвинувачений ОСОБА_5 з 14.10.2014 знаходився у П`ятихатський виправної колонії (№122), в яку прибув з Дніпропетровського слідчого ізолятору (а.с.150).

Таким чином покази ОСОБА_6 спростовують покази ОСОБА_5 , що останній не знайом з потерпілим ОСОБА_6 ;

д) ОСОБА_5 суду показав, що в той день, коли він був у дружини в магазині. потерпілих не бачив. Не знає з якої причини ОСОБА_6 вказував на нього, та чому останній його оговорював, оскільки боргів з ним не має. Можливо він бачив випадково потерпілого ОСОБА_6 в магазині.

З приводу цих показів ОСОБА_5 , суд дійшов переконання та висновку, що в минулому між обвинуваченим та потерпілими не було неприязних стосунків, боргів, тому причин у потерпілих оговорювати ОСОБА_5 у скоєнні умисного тяжкого злочину не було;

е) оцінюючи твердження сторони захисту щодо невідповідності показів потерпілого ОСОБА_6 обставинам, перебігу та розвитку події злочину, злочинних дій ОСОБА_5 , суд враховує, що потерпілий повідомив точні відомості описаної події, деталі події, його покази послідовні, наполегливі, не мають протиріч, узгоджуються з іншими доказами, тому у суду немає підстав вважати такі покази невірними, або що потерпілий зацікавлений;

Під час судового розгляду сторона захисту жодним доказом не спростувала покази потерпілого, які вона вважає безпідставними, хоча під час судових засідань їм така можливість надавалась, а дослідженням доказів не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що потерпілий ОСОБА_6 , якій був допитаний судом під присягою, з будь-яких причин обмовив чи міг обмовити обвинуваченого у зазначеному злочині. Таким чином судом не встановлені підстави ставити під сумнів покази потерпілого ОСОБА_6 ;

є) суд за наслідками судового розгляду прийшов до переконання та розцінює відповідні покази обвинуваченого як усталену модель захисту, форму реалізації права на захист, поведінку захисно-установчу в суб`єктивно складній, несприятливої для нього судово-слідчій ситуації, як усталену практику заперечення особою за всіма фактами, невизнання вини в очевидної події, та обрану лінією захисту для уникнення покарання за вчинений умисний тяжкий злочин, і вважає, що показання ОСОБА_5 не впливають будь-яким чином на доведеність його вини у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, на кваліфікацію скоєного злочину, тому суд не може показання обвинуваченого взяти до уваги.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що восени 2021 року, дату точну не пам`ятає, близько 19-00 вечора, в темний час, біля магазину «Рось» чекав дівчину, коли побачив сутичку між двома чоловіками. Він бачив як один чоловік наніс удар іншому, після чого той впав на сідниці. Чоловіки вийшли з магазину «Рось», в той час коли він знаходився приблизно за 20-30 метрів від них та місця подій. Було всього 3 чоловіка, третій просто стояв. Чоловік якого вдарили впав на землю. Особисто він побачив один удар. В ситуацію не втручався. Дочекався дівчину та з нею пішов в район магазину АТБ. Зазначає, що чоловіком був нанесений удар іншому чоловіку. Це він чітко бачив та на цьому наполягає.

Надаючи оцінку показам свідка ОСОБА_10 суд приходить до переконання та висновку, що показами свідка підтверджується факт скоєння обвинуваченим ОСОБА_5 розбійного нападу на потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 при обставинах викладених в обвинувальному акті, коли ОСОБА_5 наніс ОСОБА_6 один удар в область обличчя, від якого останній не втримав рівновагу та впав спиною на землю з висоти власного зросту, та ці покази свідка суду повністю узгоджуються з показами суду потерпілого ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що приблизно у вересні-жовтні 2021 року до неї звернулись працівники поліції, які питали, що сталося в залі магазину «Рось», розташованого за адресою вулиця Саранська, 8. Але нічого не відбувалось, все було спокійно, конфліктів не було, йшла торгівля. Графік роботи з 08-00 до 20-00, того дня вона працювала до 21-00, з продавцем ОСОБА_12 . Прізвище не пам`ятає. Обвинувачений ОСОБА_5 заходив до ОСОБА_12 яка є його дружиною. Коли за часом заходив, вона не пам`ятає. Обвинувачений розмовляв з ОСОБА_12 , щось питав у неї, періодично виходив з магазину, потім повертався, допомагав ОСОБА_12 . Потерпілих вона не знає. В минулому році було багато покупців. В іншому відділі продають бакалію, тютюн, алкогольні напої. Якщо заходити у магазин, через вхід, то зліва розташований її відділ, а справа інший зал. Коли вона стоїть біля каси їй видно хто заходить, видно ОСОБА_12 , але з її робочого місця не видно вулицю та прилеглу територію.

Надаючи оцінку показам свідка ОСОБА_11 суд приходить до переконання та висновку, що показами свідка підтверджується факт:

а) знаходження обвинуваченого ОСОБА_5 14.10.2021 року о 19 годині 11 хвилин в приміщенні магазину «Рось», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Саранська, 8, де він побачив потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які зайшли у магазин з метою здійснення покупок, та які здійснивши покупки о 19 годині 14 хвилин вийшли з приміщення магазину;

б) обвинувачений ОСОБА_5 періодично виходив з магазину, потім повертався.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що вона працює продавцем в магазині "Рось", який розташований за адресою вул. Саранська, 8. Події, пов`язані з злочином їй не відомі, вона нічого не бачила. Потерпілих бачила у себе в якості покупців, знала в обличчя, імен не знала. Дату подій не пам`ятає, був жовтень 2021 року, вона того дня працювала. Потерпілих побачила ближче до вечора. Вони заходили 1 раз - купували цигарки, були напідпитку. ОСОБА_5 того дня був у неї в магазині просто так. Їй невідомо чи знайомі потерпілі з ОСОБА_5 . При неї вони між собою не спілкувалися, просто віталися, так як ОСОБА_5 завжди знаходився у неї в магазині та з усіма покупцями вітався. Він був так би мовити неофіційним охоронцем в магазині, крім того виконував чоловічу роботу, розставляв товар. Того дня потерпілі купили цигарки. ОСОБА_5 робив зауваження потерпілим. Реакція від потерпілих на зауваження ОСОБА_5 була такою - вони шепталися поміж собою та дивилися на нього. Після зауваження потерпілі вийшли з магазину та більше вона їх не бачила. Можливо це була 19-00 година та вже темно. ОСОБА_5 виходив на вулицю курити. Був відсутній хвилин 5. На момент подій вона з обвинуваченим проживала разом. Того дня магазин працював до 21-00 години, вона з ОСОБА_5 йшла додому разом. Вийшла з магазину сама, ОСОБА_5 її наздогнав по дорозі. Вона з ОСОБА_5 розсталася, так як у останнього важкий характер. В неї були конфлікти з ОСОБА_5 . Того дня також був конфлікт з ОСОБА_5 з приводу чого вона викликали працівників охоронної служби "Леон".

Надаючи оцінку показам свідка ОСОБА_8 суд приходить до переконання та висновку, що показами свідка:

а) підтверджується факт знаходження обвинуваченого ОСОБА_5 14.10.2021 року о 19 годині 11 хвилин в приміщенні магазину «Рось», який розташований за адресою: м.Дніпро, вул. Саранська, 8, де він побачив потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які зайшли у магазин з метою здійснення покупок, та які здійснивши покупки о 19 годині 14 хвилин вийшли з приміщення магазину;

б)підтверджується факт знайомства обвинуваченого з потерпілими та спростовуються покази обвинуваченого про зворотне;

в) спростовуються покази обвинуваченого ОСОБА_5 суду, що він не бачив 14.10.2021 року потерпілих в магазині, оскільки свідок вказує на спілкування обвинуваченого з потерпілими в цей день в приміщенні магазину, причому обвинувачений робив зауваження потерпілим;

г) підтверджується факт, що ОСОБА_5 виходив за потерпілими з приміщення магазину на вулицю, коли потерпілі, здійснивши покупки, вийшли з приміщення магазину;

д) підтверджується факт, що у свідка того дня був конфлікт з ОСОБА_5 з приводу чого вона викликали працівників охоронної служби "Леон" (зафіксовано на відеозаписі з камери відеоспостереження яка розташована біля магазину «Рось», за адресою: м.Дніпро, вул. Саранська, 8, тобто безпосередньо з місця скоєння злочину ОСОБА_5 . Диск із відеозаписом визнано речовим доказом).

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 14.10.2021 року вбачається, що ОСОБА_6 просить органи поліції прийняти заходи до малознайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_13 (циганської національності), який 14.10.2021 року близько 19-00 19-20 години поблизу будинку №8 по вул.Саранській, відкрито, шляхом спричинення тілесних ушкоджень, заволодів належним йому мобільним телефоном «Redmi 9 NOTE» та грошовими коштами у сумі 4800,00 грн. (а.с.5).

Надаючи оцінку заяві потерпілого ОСОБА_6 , суд приходить до переконання та висновку, що заявою підтверджується:

а) підстава для початку досудового розслідування, коли потерпілий ОСОБА_6 в той же день 14.10.2022 року, фактично одразу після скоєння відносно нього злочину, звернувся до органу поліції з заявою про вчинене кримінальне правопорушення;

б) у заяві потерпілий ОСОБА_6 прямо та беззаперечно вказує на особу яка скоїла на нього розбійний напад обвинуваченого ОСОБА_5 , причому останній причинив йому тілесні ушкодження, та заволодів мобільним телефоном, грошима.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 14.10.2021 року та фототаблиці до протоколу вбачається, що об`єктом огляду є ділянка місцевості, яка розташована між будинками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 та являє собою дорогу з асфальтовим покриттям. По одній стороні дороги ростуть дерева та кущі. Ділянка місцевості погано освітлена. Під час огляду нічого не виявлено. Огляд проводився при штучному освітленні (фари службового автомобіля та ліхтар на телефоні) (а.с.6,7-8)

Надаючи оцінку протоколу огляду місця події від 14.10.2021 року та фототаблиці до протоколу, суд приходить до переконання та висновку - протокол та фототаблиця підтверджують, що місцем скоєння ОСОБА_5 злочину є безлюдне місце, яке погано освітлено, та цей факт підтверджує покази потерпілого ОСОБА_6 , що обвинувачений з метою заволодіння майном відвів його та ОСОБА_7 у безлюдне місце.

Відповідно до постанови слідчого від 19.10.2021 року речовими доказами у кримінальному провадженні визнані: копії документів на мобільний телефон марки Redmi Note 9 Forest Green 4 GB RAM 128 GB ROM, SN: НОМЕР_1 , ІМЕI1: НОМЕР_2 , 1MEI2: НОМЕР_3 ; коробка від телефону на якій зазначено модель та імеі, які надані потерпілим ОСОБА_6 (а.с.20,21).

З висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 4117 від 20.10.2021 року слідує, що ринкова вартість мобільного телефону марки «Redmi Note 9 Forest Green 4 GB RAM 128 GB ROM», SN: НОМЕР_1 , ІМЕI: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , придбаного в квітні 2021 року, станом на момент скоєння кримінального правопорушення, тобто станом на 14.10.2021, складає 4400,00 грн (а.с.29-33).

Надаючи оцінку речовим доказам у кримінальному провадженні - копіям документів на мобільний телефон марки Redmi Note 9 Forest Green 4 GB RAM 128 GB ROM, SN: НОМЕР_1 , ІМЕI1: НОМЕР_2 , 1MEI2: НОМЕР_3 , коробці від телефону на якій зазначено модель та імеі, які надані потерпілим ОСОБА_6 та висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 4117 від 20.10.2021 року, суд приходить до переконання, що речовими доказами та висновком:

а) підтверджується факт наявності у потерпілого ОСОБА_6 14.10.2021 року телефону, вартість якого встановлена на час скоєння злочину, яким заволодів ОСОБА_5 при вказаних в обвинувальному акті обставинах.

б) спростовується покази обвинуваченого ОСОБА_5 , що «взагалі він не знає чи був у потерпілого якийсь мобільний телефон».

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.10.2021 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 за загальними рисами обличчя: формою обличчя, носу, очей, формою брів, зачіскою, мішками та чорними колами під очима, впізнав ОСОБА_5 як ту особу, яка 14.10.2021 року близько 19-15 годині біля буд. 8 по вул. Саранській у м.Дніпро, погрожуючи ножем заволодів його мобільним телефоном та грошовими коштами у сумі 4800,00 грн. (а.с. 22-23,24)

Надаючи оцінку протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.10.2021 року суд приходить до переконання, що протоколом підтверджується, що саме обвинувачений ОСОБА_5 , а не інша особа, скоїв розбійний напад на потерпілого ОСОБА_6 при обставинах, викладених в обвинувальному акті, підтверджуються покази самого потерпілого про обставини злочину.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 20.10.2021 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 на місці злочину вказав обставини та механізм вчинення відносно нього кримінального правопорушення, та таким чином підтвердив свої покази. Так, учасники слідчого експерименту були зібрані за адресою: м.Дніпро, вул. Саранська, 8а, біля магазину «Рось». Потерпілий показав, як знаходився біля магазину «Рось» та побачив малознайомого йому чоловіка, який стояв біля дерева поруч з магазином. За допомогою статиста потерпілий показав, як цей чоловік наблизився до нього з переду та перебуваючи на відстані витягнутої руки наніс йому один удар (прямий) кулаком правої руки в область носу. Потерпілий показав, як цей чоловік відтягнув його до провулку, де погрожуючи ножем дістав в нього з кишені гаманець та забрав грошові кошти з нього у розмірі 4900,00 грн. Далі потерпілий показав, як ця особа, стоячи перед ним в безпосередній близькості, тримаючи у правій руці ніж, намагався нанести йому один удар з правої сторони в область голови. В цей момент потерпілий підставив свою праву руку, внаслідок чого вказана особа спричинила йому різану рану долоні правої кисті. Надалі потерпілий розповів, як цей чоловік заволодів грошовими коштами його товариша (а.с.34-36, флеш-носій з записом слідчого експерименту а.с.37).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 22.10.2021 року та фототаблиці до нього вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 у приміщенні ДОБ СМЕ ДОР, розташованого за адресою: м.Дніпро, пл. Соборна, 14, повідомив обставини та механізм спричинення йому тілесних ушкоджень, та у присутності свідків, спеціаліста, на статистові показав механізм спричинення йому тілесних ушкоджень 14.10.2021 року. Так, стоячи обличчям до статиста на відстані близько 1 метра, потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що нападник тримав в правій руці ніж та з розмаху намагався завдати йому удар в область обличчя. Намагаючись уникнути удару ножем в обличчя, він своєю правою рукою схопився за лезо ножа. В цей час нападник різко висмикнув ніж з долоні правої руки потерпілого, внаслідок чого він отримав ушкодження у вигляді різаної рани першого пальця правої кісті (а.с.38-40, 42-43).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 27.10.2021 року та фототаблиці до нього вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 на місці вчинення кримінального правопорушення вказав обставини та механізм вчинення відносно нього кримінального правопорушення. Так, учасники слідчого експерименту були зібрані за адресою: м.Дніпро, вул. Саранська, 8а, біля магазину «Рось». Потерпілий ОСОБА_7 на статистові показав як саме чоловік на ім`я ОСОБА_13 правою рукою наніс 1 удар в обличчя товариша ОСОБА_14 , від чого той впав на землю. Також ОСОБА_7 додав, що в цей час поруч з ОСОБА_13 знаходився невідомий чоловік, який просто стояв та жодних протиправних дій не чинив. Далі ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_13 схилився над ОСОБА_14 , який лежав на підлозі, схопив його за виворіт і в цей час він помітив, що ОСОБА_13 тримає в правій руці ніж. Далі ОСОБА_13 , тримаючи за виворіт ОСОБА_14 , погрожуючи ножем, наказав йому та ОСОБА_14 йти з ним. Після чого усі разом пройшли близько 15 метрів до торця будинку АДРЕСА_3 . Також ОСОБА_7 додав, що разом з ними до торця будинку пройшов і невідомий чоловік, який був з ОСОБА_13 , а потім зник. ОСОБА_7 повідомив, що під погрозою ножа він та ОСОБА_14 пройшли близько 15 метрів від торця будинку, де ОСОБА_13 , погрожуючи ножем забрав гроші з сумки ОСОБА_14 , а потім наказав віддати йому його телефон. Після чого ОСОБА_13 запитав у ОСОБА_14 пароль від телефону, однак ОСОБА_14 відмовився повідомити вказаний пароль. Після чого ОСОБА_7 показав як ОСОБА_13 , тримаючи в правій руці ніж, спробував нанести ним 1 удар по голові ОСОБА_14 , однак останній намагаючись уникнути удару, схопився правою рукою за лезо ножа. Далі, ОСОБА_7 на статистові показав як ОСОБА_13 , тримаючи у правій руці ніж та погрожуючи ним наказав йому відкрити сумку, а після чого дістав з неї грошові кошти та мобільний телефон. Після цього потерпілий втік, а ОСОБА_14 та ОСОБА_13 залишились на місці (а.с.83-87, 88-98).

Надаючи оцінку протоколам проведення слідчого експерименту, відеозапису слідчого експерименту на флеш-носії, суд приходить до переконання:

а) пояснення потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час судового експерименту щодо обставин скоєння ОСОБА_5 злочину послідовні, деталізовані, узгоджуються між собою в деталях, не мають протиріч, тому у суду немає жодних підстав вважати їх як такі, що не відповідають дійсності або надумані;

б) протоколи слідчого експерименту містять перевірені та уточнені відомості, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, відтворені всі умови, які існували на час події, яка викладена в обвинувальному акті, змодельовані умови, максимально наближені до тих, що існували на момент події і є важливим для мети експерименту.

в) протоколи слідчого експерименту відповідають вимогам КПК України, підписані учасниками слідчої дії, не містять заперечень, зауважень, доповнень потерпілих, наполягань, що слідча дія проводиться не вірно, або здійснюється тиск на потерпілих з боку слідчого, що спростовує посилання сторони захисту, що «під час проведення слідчого експерименту слідчий здійснював тиск на потерпілого ОСОБА_6 , та на думку захисника потерплий повідомляв обставини скоєного злочину під примусом слідчого».

На думку суду така обставина, на яку посилається захисник відсутня і на відеозаписі слідчого експерименту.

Відповідно до копії довідки №583 від 14.10.2022 року вбачається, що ОСОБА_6 встановлено діагноз різана рана по долонній поверхні правої кисті в проекції 1-го між пальцевого проміжку, лікування амбулаторно (а.с.51).

З висновку експерта № 2713е від 22.10.2021 25.10.2021 року слідує, що у потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за даними медичної документації та при огляді у нього, виявлено тілесне ушкодження у вигляді: різаної рани по долонній поверхні правої кисті в проекції 1-го міжпальцевого проміжку. Враховуючи характер та локалізацію виявленого тілесного ушкодження, можливо вказати, що воно спричинене від однієї механічної дії твердого предмету, який володіє ріжучими властивостями. Враховуючи характер, локалізацію та ступінь ознак загоєння виявленого у нього тілесного ушкодження, дані медичної документації, можливо вказати, що ушкодження утворилося незадовго до надання первинної медичної допомоги у KПП «МКЛ №6» ДМР», тобто можливо і в термін на який вказує обстежений та слідчий у постанові. Виявлене тілесне ушкодження (рана після первинної хірургічної обробки накладені шви) відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як таке, що спричиняє короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше, як три тижні (21 день). На підставі н.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6. Виявлене у нього тілесне ушкодження не є небезпечними для життя, так як останнє не спричинило загрозливі для життя явища. На підставі: н. 2.1.3. „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджені наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6. Локалізація та характер виявленого тілесного ушкодження у ОСОБА_6 в області правої руки не суперечить механізму його утворення, на який вказує останній в ході проведення слідчого експерименту за його участю (а.с.48-50).

Надаючи оцінкудовідки №583 від 14.10.2022 року та висновку експерта № 2713е від 22.10.2021 25.10.2021 року, суд приходить до переконання, що вони підтверджують :

а) факт виявлення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_6 ;

б) факт спричинення виявленого тілесного ушкодження від однієї механічної дії твердого предмету, який володіє ріжучими властивостями, в даному випадку суд вважає ножем, та при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та показах суду потерпілого ОСОБА_6 ;

в) ушкодження утворилося незадовго до надання первинної медичної допомоги можливо і в термін на який вказує обстежений та слідчий у постанові;

г) локалізація та характер виявленого тілесного ушкодження у ОСОБА_6 в області правої руки не суперечить механізму його утворення, на який вказує останній в ході проведення слідчого експерименту за його участю;

д) довідка та висновок експерта повністю узгоджуються з показами потерпілого ОСОБА_6 суду, поясненнями останнього та потерпілого ОСОБА_7 під час слідчого експерименту.

Суд вважає, що інформація яка міститься в медичної довідці та висновок експерта повністю узгоджуються з показами потерпілого ОСОБА_6 про обставини скоєного відносно нього злочину ОСОБА_15 , застосування останнім 14.10.2021 року під час нападу на нього ножа, в результаті чого обвинувачений спричинив йому тілесне ушкодження.

З протоколу прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 19.10.2021 року (а.с.56-57).

Надаючи оцінку заяві потерпілого ОСОБА_7 , суд приходить до переконання та висновку, що заявою підтверджується:

а) підстава для початку досудового розслідування, коли потерпілий ОСОБА_7 звернувся до органу поліції з заявою про вчинене відносно нього кримінальне правопорушення;

б) у заяві потерпілий ОСОБА_7 просить органи поліції прийняти заходи до малознайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_13 , який 14.10.2021 року близько 19-00 години поблизу магазину «Рось», розташованого за адресою: м.Дніпро, вул. Саранська,8, відкрито заволодів його грошовими коштами у розмірі 1100,00 грн, тобто вказує на особу яка скоїла на нього розбійний напад обвинуваченого ОСОБА_5 , який заволодів його грошима.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.10.2021 року, вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 , за загальними рисами обличчя, формою обличчя, носа, а також особливостями, а саме мішками під очима, впізнав ОСОБА_5 як ту особу, яка 14.10.2021 року біля магазину «Рось» погрожувала йому ножем та заволоділа його грошовими коштами (а.с.67-69).

Надаючи оцінку протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.10.2021 року, суд приходить до переконання, що протоколом підтверджується, що саме обвинувачений ОСОБА_5 , а не інша особа, скоїв розбійний напад на потерпілого ОСОБА_7 при обставинах, викладених в обвинувальному акті.

Відповідно до постанови слідчого від 26.10.2021 року речовим доказом у кримінальному провадженні визнано диск з відеозаписом за 14.10.2021 року з камери відеоспостереження, яка розташована біля магазину «Рось», за адресою: м. Дніпро, вул.Саранська, 8.

З протоколу перегляду відеозапису від 30.10.2021 року за участю потерпілого ОСОБА_7 , вбачається наступне. Відеозапис за 14.10.2021 рік з камери відеоспостереження, розташованої навпроти магазину «Рось» та здійснює відеофіксацію входу-виходу у вищевказаний магазин, за адресою: АДРЕСА_5 .
Так, о 18 годині 08 хвилин 03 секунди з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » виходить чоловік середньої статури, одягнений в штани темного кольору, куртку темного кольору, кепку темного кольору, взуття темного кольору, через плече у якого одягнена сумку темного кольору (далі чоловік №1). Вийшовши з приміщення магазину чоловік №1 зупинився біля входу в магазин «Рось» де стоять дві жінки та дитина.
О 18 годині 08 хвилин 38 секунд з приміщення магазину виходить чоловік худорлявої статури, одягнений в одяг темного кольору та жінка худорлявої статури, одягнена в жилет темного кольору, светр біло-чорного кольору, джинси темного кольору. Вказана жінка починає розмовляти з жінками, які знаходяться перед входом до магазину «Рось», а чоловік відходить від магазину, в цей час його за ліву руку хапає чоловік № 1, та зупиняє, далі чоловіки починають розмовляти. В цей час до чоловіків підходить чоловік одягнений в куртку та штани темно-синього кольору, в руці він тримає ціпок, щось говорить, після чого він з чоловіком худорлявої статури, який одягнений в одяг темного кольору відходить від магазину, а чоловік № 1 залишається поруч з магазином.
О 18 годині 09 хвилин 25 секунд чоловік № 1 знову заходить в приміщення магазину «Рось». В період з 18 години 09 хвилин 26 секунд до 18 години 13 хвилин 59 секунд відео для досудового розслідування інтересу не представляє.
О 18 годині 14 хвилин з магазину виходить чоловік № 1, а о 18 годині 16 хвилин 09 секунд чоловік № 1 знову повертається до магазину «Рось».
О 18 годині 16 хвилин 21 секунда чоловік № 1 виходить з приміщення магазину «Рось» разом з жінкою худорлявої статури, зупиняються біля входу в магазин та починають розмовляти. Далі, о 18 годині 17 хвилин 05 секунд, чоловік № 1 притискає жінку до стіни, жінка присідає, чоловік № 1 схиляється над нею та починає бити її рукам в область обличчя, після чого за одяг підіймає її з підлоги і вони продовжують розмовляти.
О 18 годині 22 хвилини 23 секунди чоловік № 1 знову починає бити жінку, яка знаходиться поряд з ним. В цей час з магазину виходить жінка, щось говорить їм та повертається до магазину, а чоловік № 1 та жінка худорлявої статури залишаються стояти біля входу в магазин «Рось».
О 18 годині 25 хвилин 12 секунд з середини магазину виходить жінка повної статури, щось говорить чоловіку №1 та жінці худорлявої статури, після чого жінки заходять в приміщення магазину, а чоловік №1, трохи постоявши біля входу в магазин, теж заходить за жінками в приміщення магазину.
О 18 годині 29 хвилин 21 секунда з приміщення магазину виходить чоловік № 1.
О 19 годині 08 хвилин 34 секунди до магазину повертається чоловік № 1.
Далі, о 19 годин 11 хвилин 35 секунд до магазину заходять двоє чоловіків худорлявої статури, кожен з яких в руці тримає пакет (далі чоловік №2 та чоловік № 3). Ввійшовши в магазин, один з чоловіків призупиняється біля вхідних дверей, та нібито вітається з чоловіком № 1, після чого останній виходить з приміщення магазину «Рось».
О 19 годині 12 хвилин 16 секунд з магазину виходить чоловік середньої статури (далі чоловік № 4), зупиняється біля входу в магазин та починає палити. Постоявши трохи біля входу в магазин, чоловік № 4 відходить від входу в магазин на відстань близько 7-10 метрі. В цей час до нього підходить чоловік голова якого прикрита кепкою, а через плече одягнена сумка, (одяг в ракурс камери не потрапляє), схожий на чоловіка № 1, далі чоловіки починають розмовляти.
О 19 годині 14 хвилин 18 секунд з приміщення магазину виходять чоловіки № 2 та №3, та проходять повз чоловіків № 1 та 4.
О 19 годин 14 хвилин 35 секунд чоловік № 4 з ракурсу камери зникає.
На запитання слідчого з приводу перегляду відеозапису потерпілий ОСОБА_7 пояснив наступне.
На даному відеозаписі чоловік № 1 - це Яременко Рустам, чоловіки № 2 та 3 - це він та його знайомий ОСОБА_6 , заходять 14.10.2021 о 19 годині 11 хвилин в приміщення магазин «Рось», що розташований по вул. Саранській, 8, у м. Дніпро. Чоловік № 4- це невідомий чоловік, який знаходився поруч з ОСОБА_16 , та бачив як останній наносив удар його товаришу ОСОБА_6 в обличчя та погрожував ножем, однак чоловік № 4 жодних протиправних дій у його відношенні та відношенні його товариша ОСОБА_6 не чинив і як тільки побачив ніж в руках ОСОБА_16 , одразу втік. Також, потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що 14.10.2021близько 19 години 15 хвилин поруч з магазином «Рось», ОСОБА_16 наніс 1 удар рукою в обличчя його товаришу ОСОБА_6 , від якого той втратив рівновагу та впав на землю. Далі ОСОБА_16 під погрозою застосування ножа відвів його та його товариша ОСОБА_6 за буд. АДРЕСА_3 , та який розташований навпроти магазину «Рось», де погрожуючи ножем заволодів майном його товариша ОСОБА_6 , а саме мобільним телефоном та грошовими коштами, а коли ОСОБА_6 відмовився називати пароль від мобільного телефону то ОСОБА_16 намагався завдати йому 1 удар ножем, а той в свою чергу, уникаючи удару, схопився за лезо ножа та отримав ушкодження правої руки. Після цього ОСОБА_16 , погрожуючи ножем, заволодів його грошовими коштами в сумі 1100 гривень (а.с.130-132).

З протоколу перегляду відеозапису від 01.11.2021 року за участю потерпілого ОСОБА_6 вбачається наступне. Відеозапис за 14.10.2021 рік з камери відеоспостереження, розташованої навпроти магазину «Рось» та здійснює відеофіксацію входу-виходу у вищевказаний магазин, за адресою: АДРЕСА_5 .
Так, о 18 годині 08 хвилин 03 секунди з приміщення магазину «Рось» виходить чоловік середньої статури, одягнений в штани темного кольору, куртку темного кольору, кепку темного кольору, взуття темного кольору, через плече у якого одягнена сумку темного кольору (далі чоловік №1). Вийшовши з приміщення магазину чоловік №1 зупинився біля входу в магазин «Рось» де стоять дві жінки та дитина.
О 18 годині 08 хвилин 38 секунд з приміщення магазину виходить чоловік худорлявої статури, одягнений в одяг темного кольору та жінка худорлявої статури, одягнена в жилет темного кольору, светр біло-чорного кольору, джинси темного кольору. Вказана жінка починає розмовляти з жінками, які знаходяться перед входом до магазину «Рось», а чоловік відходить від магазину. В цей час його за ліву руку хапає чоловік № 1, та зупиняє. Далі чоловіки починають розмовляти. До чоловіків підходить чоловік одягнений в куртку та штани темно-синього кольору, в руці він тримає ціпок, щось говорить, після чого він з чоловіком худорлявої статури, який одягнений в одяг темного кольору, відходить від магазину, а чоловік № 1 залишається поруч з магазином.
О 18 годині 09 хвилин 25 секунд чоловік № 1 знову заходить в приміщення магазину «Рось». В період з 18 години 09 хвилин 26 секунд до 18 години 13 хвилин 59 секунд відео для досудового розслідування інтересу не представляє.
О 18 годині 14 хвилин з магазину виходить чоловік № 1, а о 18 годині 16 хвилин 09 секунд чоловік № 1 знову повертається до магазину «Рось».
О 18 годині 16 хвилин 21 секунда чоловік № 1 виходить з приміщення магазину «Рось» разом з жінкою худорлявої статури, зупиняються біля входу в магазин та починають розмовляти. Далі о 18 годині 17 хвилин 05 секунд чоловік № 1 притискає жінку до стіни, жінка присідає, чоловік № 1 схиляється над нею та починає бити її рукам в область обличчя, після чого за одяг підіймає її з підлоги і вони продовжують розмовляти.
О 18 годині 22 хвилини 23 секунди чоловік № 1 знову починає бити жінку, яка знаходиться поряд з ним. В цей час з магазину виходить жінка, щось говорить їм та повертається до магазину, а чоловік № 1 та жінка худорлявої статури залишаються стояти біля входу в магазин «Рось».
О 18 годині 25 хвилин 12 секунд з середини магазину виходить жінка повної статури, щось говорить чоловіку №1 та жінці худорлявої статури, після чого жінки заходять в приміщення магазину, а чоловік №1, трохи постоявши біля входу в магазин, теж заходить за жінками в приміщення магазину.
О 18 годині 29 хвилин 21 секунда з приміщення магазину виходить чоловік № 1.
О 19 годині 08 хвилин 34 секунди до магазину повертається чоловік № 1.
Далі, о 19 годин 11 хвилин 35 секунд до магазину заходять двоє чоловіків худорлявої статури, кожен з яких в руці тримає пакет (далі чоловік №2 та чоловік № 3). Ввійшовши в магазин, один з чоловіків призупиняється біля вхідних дверей, та нібито вітається з чоловіком № 1, після чого останній виходить з приміщення магазину «Рось».
О 19 годині 12 хвилин 16 секунд з магазину виходить чоловік середньої статури (далі чоловік № 4), зупиняється біля входу в магазин та починає палити. Постоявши трохи біля входу в магазин чоловік № 4 відходить від входу в магазин на відстань близько 7-10 метрі. В цей час до нього підходить чоловік голова якого прикрита кепкою, а через плече одягнена сумка (одяг в ракурс камери не потрапляє), схожий на чоловіка № 1, далі чоловіки починають розмовляти.
О 19 годині 14 хвилин 18 секунд з приміщення магазину виходять чоловіки № 2 та №3, та проходять повз чоловіків № 1 та 4.
О 19 годин 14 хвилин 35 секунд чоловік № 4 з ракурсу камери зникає.
На запитання слідчого з приводу перегляду відеозапису потерпілий ОСОБА_6 пояснив наступне.
На даному відеозаписі чоловік № 1 - це Яременко Рустам, чоловіки № 2 та 3 - це він та його знайомий ОСОБА_7 , заходять 14.10.2021 о 19 годині 11 хвилин в приміщення магазин «Рось», що розташований по вул. Саранській, 8 м. Дніпро. Чоловік №4 - це невідомий чоловік, який знаходився поруч з ОСОБА_16 , та бачив як останній наносив удар йому в обличчя та погрожував ножем, однак чоловік № 4 жодних протиправних дій у його відношенні та відношенні його товариша ОСОБА_7 не чинив і як тільки побачив ніж в руках ОСОБА_16 , одразу втік. Також, потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 14.10.2021 близько 19 години 15 хвилин поруч з магазином «Рось», ОСОБА_16 наніс 1 удар рукою в обличчя, від якого він втратив рівновагу та впав на землю. Далі ОСОБА_16 під погрозою застосування ножа відвів його та його товариші ОСОБА_7 за буд. АДРЕСА_3 , та який розташований навпроти магазину «Рось», де погрожуючи ножем заволодів його мобільним телефоном та грошовими коштами, а коли він відмовився називати пароль від мобільного телефону, ОСОБА_16 намагався завдати йому 1 удар ножем, а він в свою чергу уникаючи удару схопився за лезо ножа, та отримав ушкодження правої руки. Після цього ОСОБА_16 , погрожуючи ножем, заволодів грошовими коштами у його товариша ОСОБА_7 (а.с.133-135).

Надаючи оцінку відеозапису за 14.10.2021 року з камери відеоспостереження, яка розташована біля магазину «Рось», за адресою: м. Дніпро, вул. Саранська, 8, протоколам перегляду відеозапису, судприходить до переконання, що:

а) відеозапис та протоколи беззаперечно доводять факт скоєння обвинуваченим ОСОБА_5 розбійного нападу на потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 при обставинах, викладених в обвинувальному акті;

в) підтверджують покази суду потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_11 ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , пояснення потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час слідчого експерименту, оцінку котрим суд дав;

г) спростовують покази суду обвинуваченого ОСОБА_5 .

Відповідно до протоколу проведення обшуку від 29.10.2021 року вбачається, що під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_6 , нічого не виявлено та не вилучено.

Суд не приймає до уваги посилання обвинуваченого про його невинуватість у скоєнні злочину, оскільки під час обшуку за місцем його проживання не знайдені речові докази скоєння ним злочину, зокрема мобільний телефон та гроші потерпілих, знаряддя злочину ніж.

Суд вважає, що ОСОБА_5 , з огляду на його минулі судимості за умисні злочини та відбування покарання у вигляді позбавлення волі, в тому числі за розбій, будучи обізнаний про подію скоєного ним злочину, не бажаючи бути викритим та понести законне, справедливе покарання, мав достатньо часу, фактично п`ятнадцять днів з часу скоєння злочину 14.10.2022 року до часу обшуку 29.10.2021 року, як витратити гроші потерпілих, так і позбавитися майна яким він заволодів телефоном ОСОБА_6 , та знаряддям злочину ножа.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі скорочено Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський Суд з прав людини (далі стисло ЄСПЛ) у справі «Перес проти Франції» (рішення від 12.02.2004) вказав, що дія статті 6 Конвенції (право на справедливий суд) полягає і в тому, щоб серед іншого зобов`язати суд провести належне дослідження зауважень, доводів і доказів, представлених сторонами по справі, неупереджено вирішуючи питання про їх належність до справи.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (п.150 остаточного рішення від 21 липня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Стандарт "переваги доказів" вважається дотриманим, якщо певне твердження є більш ймовірне ніж протилежне. Найсуворішим стандартом, застосовуваним у кримінальних справах, є правило "поза розумним сумнівом", яке вимагає від обвинувачення довести, що єдине логічне пояснення, яке може бути одержане з доведених у суді фактів, є те, що обвинувачений вчинив інкриміноване діяння і ніяке інше логічне пояснення не може бути виведено з доказів. Саме такий стандарт прописаний як в Основному законі держави, так і в спеціалізованому нормативно-правовому акті (КПК України) і саме він застосовується у вітчизняному кримінальному процесі.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як ті, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і ті, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність, спрямованість та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення повинен пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер або спрямованість умислу.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, необґрунтоване рішення суду є порушенням гарантій, втілених у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Хоча суд не мусить надавати відповідь на кожен довід, проте з рішення має бути чітко зрозуміло, що головні проблеми, порушені у цій справі, були розглянуті і що конкретні та ясні відповіді були надані на аргументи, які є вирішальними для результату розгляду справи. Суд має переконатися, що мотиви рішення, наведені національними судами, не були автоматичними або стереотипними.

Саме законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення обумовлені, зокрема, дотриманням порядку оцінки доказів і визначенням їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів повинна бути оцінена судом з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ст.94 КПК України).

Під час вирішення питання про допустимість доказів важливе значення має істотність порушення прав і свобод людини, а тому не усі порушення, допущені сторонами при збиранні доказів, є підставою для визнання доказів недопустимими, а відтак і вирішення питання про порушення права на справедливий суд. З огляду на зазначене суд приходить до висновку про відсутність процесуальних порушень з боку сторони обвинувачення, що могли вплинули на об`єктивність та повноту обставин, що підлягають доказуванню відповідно до вимог ст. 91 КПК України.

Усі вищевказані докази, покладені в основу обвинувального вироку суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки відповідають вимогам КПК України, отримані у передбаченому КПК України порядку, безпосередньо порушень вимог законодавства судом не встановлено та сторонами не доведено, тобто останні прямо і непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, як-то час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів.

Судом не встановлено допущення істотних порушень: прав та свобод обвинувачених інших осіб під час досудового розслідування; в ході збирання і фіксування доказів по даному кримінальному провадженню, а інформація, яка в них міститься, не дає суду правових підстав, щоб сумніватися у їх допустимості та достатності.

За даним кримінальним провадженням суд не вбачає порушень вимог закону щодо відкриття доказів стороні захисту.

Оцінюючи надані та досліджені судом докази у кримінальному провадженні, оцінюючі їх реальний зміст, суд виходить саме з практики ЄСПЛ, яка орієнтує, що під час розгляду кримінального провадження суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії справи, а не тільки її зовнішню сторону (рішення від 27.02.1980 року у справі «Девеер проти Бельгії»).

Передбачений ст. 17 КПК стандарт доведення поза розумним сумнівом, як зазначено в постанові Верховного Суду від 11.03.2020 р. у справі № 331/2686/16-к, означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, окрім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний із елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

З огляду на викладене суд, дослідивши наявні докази, вважає, що всі докази у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_5 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Недопустимих доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини або доказів та відомостей, які стосуються особи обвинуваченого не має.

Сукупність обставин, установлена судом під час судового розгляду в цій справі, виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом судового розгляду, окрім того, що зазначений у вироку злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , дійсно був ним учинений, і обвинувачений є винуватим у вчиненні цього злочину.

Наявна у кримінальному провадженні сукупність наведених вище прямих доказів вчинення злочину, які за змістом є чіткими, зрозумілими і послідовними, такими, що в достатній мірі повно викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину, надала суду можливість постановити даний обвинувальний вирок за наслідками розгляду кримінального провадження.

Розглянувши це кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, оцінивши кожний досліджений та перевірений у судовому засіданні доказ за своїм внутрішнім переконанням із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, зваживши всі основні доводи сторін, суд уважає доведеною поза розумнім сумнівом вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.187 КК України, дії якого виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), особою яка раніше вчинила розбій, та нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), особою яка раніше вчинила розбій.

Суд вважає, що мотиви доводів обвинуваченого та його захисника фактично ґрунтуються на незгоді сторони захисту із доказами, які були отримані стороною обвинувачення під час досудового розслідування, оспорювання встановлених за результатами судового розгляду фактів з викладенням власної версії події, та взагалі повне заперечення встановлених за результатами судового розгляду фактів.

Посилання сторони захисту на те, що не скоєно кримінального правопорушення, та недійсності окремих доказів судом відхиляються, оскільки вони зводяться до особистого тлумачення норм матеріального та процесуального закону і хибній оцінці одиничних доказів.

Стороною захисту не наведені конкретні обґрунтовані та вагомі обставини, підстави, передбачені кримінально-процесуальним законом, які б вказували на необ`єктивність, зацікавленість, протиріччя показів потерпілих, свідків та не надано суду жодних належних та допустимих доказів з цього приводу або інших доводів обвинувачення. При цьому, сторона захисту оцінює і тлумачать такі докази на свій лад, спотворюючи сукупність та системність, тому суд не погоджується з доводами сторони захисту та відхиляє їх.

Будь-яких інших доказів сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, протягом судового розгляду, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження, створив їм всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до положень ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справі «Езе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 9 жовтня 2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Тобто, для вибору покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

Загальні засади призначення покарання спрямовані на забезпечення принципів законності, обґрунтованості, індивідуалізації, гуманності і справедливості, співмірності покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання суд вказує на відсутність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 мав судимості за умисні злочини, вчинив новий умисний злочин за ч. 2 ст. 187 КК України, що судом згідно ст. 34, п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України визнається обставиною, яка обтяжує покарання - рецидив злочинів.

Також суд ураховує, що щирого розкаяння за вчинений злочин обвинувачений не відчуває.

ОСОБА_5 має місце реєстрації та проживання, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку лікаря нарколога, психіатра не перебуває, офіційно не працював, постійного доходу не мав, не має на утриманні дітей або непрацездатних осіб.

Конституція України визначила, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст.3).

В розумінні Кримінального кодексу України інкримінований ОСОБА_5 злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України, розбій, належить до найбільш небезпечних, найтяжчих корисливо-насильницьких злочинів, оскільки посягає на два об`єкти та є умисним насильницьким, корисливим тяжким злочином проти право власності й особу (її здоров`я і життя).

Призначаючи покарання, суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Встановлені судом фактичні обставини вчиненого ОСОБА_5 злочину, наведені обставини про його особу, дають підстави для висновку про антисоціальну спрямованість обвинуваченого та усталеність його протиправної поведінки, а також про те, що він зневажливо ставився до суспільства та встановлених у ньому правил, і є особою зухвалою та схильною до вирішення своїх життєвих проблем, в тому числі матеріального характеру, шляхом вчинення умисних корисливих злочинів проти власності.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості злочину, який вчинив ОСОБА_5 , суспільну небезпеку злочину, характер та корисливий мотив злочину, виняткові наміри обвинуваченого щодо скоєння умисних злочинів, суд вважає, що це свідчіть про небезпеку обвинуваченого для суспільства та висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення воліз конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, не встановлені, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Із цих же підстав суд не вбачає за можливе застосувати ст.69 КК України та призначити обвинуваченому покарання більш м`яке ніж передбачене законом або звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін, оскільки тяжкість та підвищена суспільна небезпека інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, встановлені судом негативні відомості про особу обвинуваченого дають підстави вважати можливими ухилення від суду та перешкоджання встановленню істини по даному провадженню.

Відповідно до ч.1 ст.126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь експерта ОСОБА_17 затрати на проведення експертизи № 4117 від 20.10.2021 року у розмірі 150 гривень.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

При цьому, суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 368-371,373,374 КПК, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому за ч.2 ст.187 КК України обвинуваченні та призначити йому покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

До набрання вироком законної сили продовжити дію раніше обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 03 листопада 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь експерта ОСОБА_17 затрати на проведення експертизи № 4117 від 20.10.2021 року у розмірі 150 гривень.

Відповідно до ч.5 ст.100 КПК України, речові докази: диск з відеозаписом з камери відеоспостереження магазина «Рось»; флеш-носій з записом слідчого експерименту; два диски з відеозаписом слідчих дій; копії документів на мобільний телефон марки Redmi Note 9 Forest Green 4 GB RAM 128 GB ROM, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок захисник, прокурор та потерпілі можуть подати апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинувачений, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Учасникам судового провадження, які не були присутні при проголошенні резолютивної частини вироку, - потерпілим, направити копію повного тексту вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку (ч. 7 ст. 376 КПК).

Головуючий: суддя ОСОБА_1