Справа № 446/1997/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/580/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 10.06.2022 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхня-Терса, Гуляйпільського району, Запорізької області, проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

встановила:
вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, та призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт.
На підставі п. 1 ч.1 ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України ОСОБА_7 звільнено від призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно з ухвалою суду, 10.05.2020 о 20.00 год. ОСОБА_7 знаходячись поблизу столярного цеху, що в АДРЕСА_1 , під час раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_9 , маючи умисел направлений на завдання фізичного болю останньому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, бажаючи їх настання, наніс один удар уламком шиферу в ділянку голови ОСОБА_9 , внаслідок чого останній відчув різкий фізичний біль, але останньому не було спричинено тілесних ушкоджень.

Прокурор у апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати та постановити ухвалу, якою ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що під час судового розгляду обвинувачений подав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності. Поряд з цим, суд першої інстанції в порушення вимог КПК України не розглянув вказане клопотання негайно, а продовжив розгляд кримінального провадження, мотивуючи це тим, що обвинувачений не визнає вину, а тому немає підстав для звільнення його від кримінальної відповідальності. Зазначає, що невизнання вини обвинуваченим не може бути перешкодою у реалізації його права на звільнення від кримінальної відповідальності. Відтак, вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано звільнив обвинуваченого від призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності.

На адресу Львівського апеляційного суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_10 про розгляд апеляційної скарги без нього та обвинуваченого ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали судового провадження, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 10.06.2022 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, та призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт.

На підставі п. 1 ч.1 ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України ОСОБА_7 звільнено від призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Своє рішення про звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання у зв`язку з закінченням строків давності суд першої інстанції мотивував тим, що останній не визнав вину у вчиненому, а тому його неможливо звільнити від кримінальної відповідальності з цієї підстави.

Колегією суддів встановлено, що під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 подав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_7 відноситься до категорії кримінальних проступків.

З моменту вчинення злочину 10.05.2020 року і до моменту набрання вироком суду першої інстанції законної сили минуло два роки.

Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

Мотиви суду про те, що ОСОБА_7 слід звільнити від покарання у зв`язку з закінченням строків давності, а не від кримінальної відповідальності з цієї підстави, оскільки він не визнає вини у вчиненому, колегія суддів вважає необґрунтованими.

За змістом статей 284288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України, жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

Таким чином, невизнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм судом суті обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Зазначена позиція узгоджується із практикою Верховного суду, викладеною у постанові від 29.07.2021 року (справа №552/5595/18).

Відтак, колегія суддів погоджується із доводами прокурора про те, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

Враховуючи це, вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 10.06.2022 року підлягає скасуванню, а кримінальне провадження закриттю у зв`язку зі звільненням ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 413, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 10.06.2022 року відносно ОСОБА_7 скасувати.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3