Дата документу 13.07.2022 Справа № 331/1638/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/1638/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/404/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 199 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2022 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколай Поле Новомиколаївського району Запорізької області, громадянина України, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб строком до 19 серпня 2022 року включно, без визначення розміру застави, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, без визначення розміру застави.

За матеріалами провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, за наступних обставин.

Так встановлено, що громадянин України, мешканець м. Запоріжжя, ОСОБА_7 , не пізніше 12 год. 01 хв. 12.04.2022 (більш точна дата та час органом досудового розслідування не встановлена), перебуваючи за місцем своєї реєстрації та фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, дійшовши згоди з іншою особою, із числа мешканців м. Мелітополь Запорізької області, матеріали стосовно якої виділені в окреме кримінальне провадження, відносно об`єкту вчинення кримінального правопорушення, характеру, місця, способу та змісту виконуваних функцій, виступаючи в ролі співвиконавця, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою наведення вогню зс рф та інших воєнізованих формувань держави-агресора на позиції Збройних Сил України, а також інших воєнізованих формувань, які створені відповідно до законодавства України, на шкоду державному суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, надав згоду зібрати на користь невстановлених представників окупаційної військової адміністрації зс рф на території м. Мелітополь відомості відносно позицій Збройних Сил України, а також інших воєнізованих формувань, які створені відповідно до законодавства України, про задіяні до протидії російської агресії зразки зброї та військової техніки, їх місця дислокації, кількість особового складу підрозділів ЗС України розташованих на території м. Вільнянськ Запорізької області.
Так, на виконання отриманого завдання ОСОБА_7 , у період з 22.04.2022 по 23.04.2022, перебуваючи на території м. Вільнянськ Запорізької області, діючи умисно на шкоду державному суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків зібрав та зафіксував інформацію відносно задіяних до протидії російської агресії зразків зброї, військової техніки, військовослужбовців ЗС України та їх місця дислокації на території м. Вільнянськ Запорізької області, а саме на території ВАТ «Вільнянський завод імені Шевченка», який розташований за адресою: вул. Софіївська, буд. 5, м. Вільнянськ Запорізького району Запорізької області.
Далі, діючи умисно, за попередньою змовою та на виконання попередньо узгодженого з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, плану, на виконання отриманого завдання, будучи достовірно обізнаним про те. що зібрані ним відомості про позиції Збройних Сил України, а також інших воєнізованих формувань, які створені відповідно до законодавства України, про задіяні до протидії російської агресії зразки зброї та військової техніки, їх місця дислокації, кількість особового складу підрозділів ЗС України розташованих на території м. Вільнянськ Запорізької області будуть передані особою, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, представникам окупаційної військової адміністрації у м. Мелітополь, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, на шкоду територіальній цілісності, недоторканності та обороноздатності України, зокрема території Запорізької області 24 квітня 2022 року о 09 годині 19 хвилин та 24 квітня 2022 року о 12 годині 01 хвилині, використовуючи особистий мобільний телефон марки «ZTE» з абонентським номером мобільного зв`язку НОМЕР_1 в умовах воєнного стану, з метою введення та корегування вогню держави-агресора, здійснив надання через особу, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, зібраної ним розвідувальної інформації про місця розміщення бойової техніки та особового складу ЗСУ та наявних засобів ураження розташованих на території м. Вільнянськ Запорізької області та м. Запоріжжя представникам іноземної держави, а саме окупаційної військової адміністрації рф у м. Мелітополі Запорізької області.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні за попередньою змовою групою осіб державної зради у формі надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України.

13 березня 2022 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

27 квітня 2022 року о 18 год. 10 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

28 квітня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

29 квітня 2022 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 червня 2022 року включно.

20 червня 2022 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 4 місяців.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та погодився з доводами про те, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу та обрати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що підозрюваний раніше не судимий, має статус пенсіонера, працевлаштований, одружений, має постійне місце проживання, не має наміру переховуватись, чинити вплив на свідків, вчиняти інші правопорушення.
Вказує, що підозрюваний ОСОБА_7 не має на меті уникати кримінальної відповідальності, так як вину свою у вчиненні злочину визнає повністю, не заперечує свою причетність до скоєння злочину, показав, що вчинив правопорушення на вимогу своїх рідних сина ОСОБА_10 та його дружини ОСОБА_11 , які співпрацюють з окупаційними військами, вчинив необдумано, що призвело до тяжких наслідків у виді завдання вогневого удару по об`єктам інфраструктури в м. Вільнянськ Запорізької області, жалкує у скоєному, щиро кається, ворожих намірів по відношенню до України не мав та не має, готовий захищати свою батьківщину України від нападу ворога.
Зауважує, що хоча причетність ОСОБА_7 до скоєння злочину за ч. 2 ст. 111 КК України обґрунтована, але суд першої інстанції не врахував, що підозрюваний не мав наміру причинити шкоду інтересам України, його дії були не навмисними, так як бажав допомогти своєму синові, який приймає участь у бойових діях в Херсонській області на боці ворога.
Вказує, що в ухвалі про обрання запобіжного заходу не було прийнято до уваги, що підозрюваний має на утриманні дружину, місце постійного проживання.
Крім того зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 стверджує, що він готовий співпрацювати з органами СБУ, не намагатиметься переховуватись, а сприятиме слідству у з`ясуванні обставин даної справи, так як особисто зацікавлений в тому, щоб дана справа швидше закінчились та він мав можливість продовжити спокійне життя.
У судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний та його захисник адвокат ОСОБА_8 підтримали подану апеляційну скаргу, без надання доповнень.
Прокурор у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги та зазначив, що закон не надає можливість застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ч.ч. 1-3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, і яке може бути задоволено при умові, що заявлений ризик, який став обґрунтуванням обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є вагомі обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
З огляду на ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання особи під вартою, і існують об`єктивні перешкоди для завершення досудового розслідування.
Таким чином, у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування такого запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Так, слідчий суддя, розглядаючи вказане клопотання, у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 199 КПК України, встановив, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою, заявлені слідчим ризики існують та не зменшилися до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу і в сукупності з даними про особу підозрюваного вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного відносно нього запобіжного заходу.
З вказаними висновками слідчого судді, колегія суддів повністю погоджується, оскільки перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів провадження встановлено, що необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 підтверджена.
Строк дії запобіжного заходу закінчувався 26 червня 2022 року, проте у кримінальному провадженні не були виконані всі необхідні слідчі дії, а саме: не допитано повне коло свідків, що можуть дати показання, які мають значення для досудового розслідування кримінального провадження; не досліджено у повному обсязі обставини факту передачі розвідувальної інформації про задіяні до протидії російської агресії зразки зброї та військової техніки, їх місця дислокації, кількість особового складу підрозділів ЗС України, розташованих на території м. Вільнянськ Запорізької області представнику іноземної держави; не допитано свідків відносно інформації, отриманої в результаті проведення комплексу заходів, передбачених главою 21 КПК України; не отримано відповідь від ПвК «СХІД» відносно проведення навчань ЗС України 26 квітня 2022 року на околицях м. Вільнянськ Запорізької області та факту обстрілу вказаної території військовослужбовцями зс рф; не проведені інші слідчі (розшукові) дії у кримінальному провадженні, необхідність у яких може виникнути під час здійснення досудового розслідування.

В апеляційній скарзі необхідність проведення зазначених слідчих дій не заперечуються.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив про доведеність наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час застосування запобіжного заходу.
Так, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, а також суворість можливого покарання у виді позбавлення волі 15 років або довічного позбавленням волі, з конфіскацію майна, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.
При цьому, як зазначає Європейський суд з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». При оцінці ризиків переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Крім того, наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що, підозрюваний ОСОБА_7 під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, діяв за попередньою змовою групою осіб, з якими останній перебуваючи на свободі зможе вільно спілкуватись та координувати їхні дії щодо приховування слідів вчинення кримінального правопорушення, вчиняти тиск на свідків з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань у кримінальному провадженні.
При цьому, з урахуванням процедури отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, зокрема, після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
На користь ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що інкримінований ОСОБА_7 кримінальне правопорушення має триваючий характер, що в подальшому може призвести до вчинення ним інших кримінальних правопорушень, в тому числі злочинів, які можуть підривати діяльність проти України в умовах воєнного стану.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має є пенсіонером, визнає вину, щиро кається, готовий захищати свою Батьківщину, має дружину та місце постійного проживання, не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2022 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб строком до 19 серпня 2022 року, без визначення розміру застави, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4