У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.07.2022 Справа №607/9492/22
провадження № 1-кс/607/2932/2022

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернопіль клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 , за погодженням з заступником керівника Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000020 від 16 червня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Дворічна Дворічанського району Харківської області, громадянин України, проживає в АДРЕСА_1 , місце реєстрації там само, не одружений, дітей та інших утриманців не має, військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , солдат, раніше не судимий,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,
встановила:

слідчий, за погодженням з прокурором, звернулася до слідчого судді із вказаним клопотанням, у якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою,строком на шістдесят днів із можливістю внесення застави в встановлених законом межах.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням установлено, що 20 грудня 2021 року громадянина ОСОБА_6 призвано на військову службу за контрактом. 20 грудня 2021 року солдата ОСОБА_6 зараховано до списків особового складу та призначено на посаду номера обслуги третьої гармати першого артилерійського взводу сьомої артилерійської батареї третього артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 .

У подальшому, 18 квітня 2022 року солдата ОСОБА_6 зараховано до списків запасної батареї на посаду солдата резерву 204 запасної батареї.

Згідно із Законом України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» було введено воєнний стан на всій території України, який триває до теперішнього часу.

Солдат ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем (крім строкової служби), відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю й гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства. Військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності військовій присязі.

Натомість солдат ОСОБА_6 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину (кримінального правопорушення) проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

Розпорядком дня військової частини, затвердженого наказом командира військової частини НОМЕР_1 , військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 прибувають на військову службу о 8 годині 30 хвилин.

26 травня 2022 року о 8 голині 30 хвилин солдат ОСОБА_6 без поважних причин з метою тимчасового ухилення від військової служби у розташування військової частини НОМЕР_1 не прибув.

У період з 8 години 30 хвилин 26 травня 2022 року по 8 годину 30 хвилин 14 червня 2022 року військовослужбовець військової служби за контрактом солдат ОСОБА_6 перебував поза межами розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та свої службові обов`язки не виконував, проводячи час на власний розсуд.

14 червня 2022 року о 8 годині 30 хвилин солдат ОСОБА_6 добровільно прибув до військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків.

Окрім цього, 21 червня 2022 року військовослужбовець військової служби за контрактом ОСОБА_6 без поважних причин з метою тимчасового ухилення від військової служби о 8 годині 30 хвилин у розташування військової частини НОМЕР_1 не прибув.

У період з 8 години 30 хвилин 21 червня 2022 року по 11 годину 00 хвилин 26 липня 2022 року солдат ОСОБА_8 перебував поза межами розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та свої службові обов`язки не виконував, проводячи час на власний розсуд.

26 липня 2022 року о 11 годині 00 хвилин військовослужбовець військової служби за контрактом ОСОБА_6 добровільно прибув за викликом органу досудового розслідування до Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону.

Таким чином, солдат військової служби за контрактом ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 (крім строкової служби), всупереч вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована у АДРЕСА_2 , без поважних причин о 8 годині ЗО хвилин 26 травня 2022 року не з`явився та в подальшому, проводячи час на власний розсуд, о 8 годині 30 хвилин 14 червня 2022 року прибув до військової частини НОМЕР_1 , чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України - військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України (в редакції Закону № 194-VIII від 12.02.2015).

Він же, будучи військовослужбовцем військової служби з контрактом військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована у АДРЕСА_2 , без поважних причин о 8 годині 30 хвилин 21 червня 2022 року не з`явився та, не з`являючись у військову частину, о 11 годині 00 хвилин 26 липня 2022 року прибув за викликом органу досудового розслідування до Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, чим повторно вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України - військовослужбовцем крім строкової служби, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України (в редакції Закону № 194-VIII від 12.02.2015).

26 липня 2022 року солдату ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати солдата ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення є: повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення від 15 червня 2022 року №697/3/1745, матеріали перевірки за даним фактом, показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та інші зібрані у кримінальному провадженні докази.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: підозрюваний ОСОБА_6 тривалий час переховується від органів досудового розслідування та суду; перешкоджає кримінальному провадженню іншим чином, зокрема прийняттю остаточного рішення у кримінальному провадженні; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; залишаючись на волі, підозрюваний ОСОБА_6 вчиняє інші кримінальні правопорушення та продовжує вчиняти правопорушення, в якому підозрюється.

Зокрема, 19 липня 2022 року Тернопільською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Західного регіону до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, за фактом погрози насильством та вбивством працівнику правоохоронного органу у зв`язку із виконанням ним службових обов`язків.

Окрім цього, 19 липня 2022 року Тернопільською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Західного регіону до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, за фактом систематичних погроз вбивством громадянці ОСОБА_18 , у якої ні реальні підстави побоюватись здійснення цих погроз.

З врахуванням того, що солдат ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на від п`яти до десяти років, уникаючи притягнення до кримінальної відповідальності з одночасним ухиленням від військової служби, переховується від органів досудового розслідування та суду, а також він вчиняє інші кримінальні правопорушення та продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, слід прийти до висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КІІК України, запобігти яким застосуванням більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 неможливо, оскільки обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного та може призвести до його подальшого переховування від органів слідства та суду, впливу на свідків сторони обвинувачення. З огляду на це, тримання ОСОБА_6 під вартою є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на час досудового слідства та судового розгляду справи, зазначено в клопотанні.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав та просить задовольнити, з підстав, наведених в клопотанні. Також, на заперечення захисника щодо долучення у позапроцесуальний спосіб до клопотання витягів із Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо інших кримінальних правопорушень, повідомив те, що він є старшим групи прокурорів у вказаних кримінальних провадженнях, тому прийняв рішення про доручення витягів про ці кримінальні правопорушення на обґрунтування доводів клопотання слідчого. Також, пояснив, що проходження військової служби підозрюваним призупинено.

У судовому засіданні захисник заперечив проти клопотання слідчого, просить відмовити у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. У разі часткового задоволення клопотання, просить застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Вказує на те, що ризики не обґрунтовані: так, підозрюваний двічі добровільно явився в судові засідання з розгляду даного клопотання, постанови про його розшук немає, відповідно відсутні докази його ухилення від органу досудового розслідування та суду; по тиску на свідків немає жодних відомостей, тобто заяви свідка чи рапорту службової особи про такий факт впливу; обвинувального вироку про вчинення ОСОБА_6 інших кримінальних правопорушень немає, тому відсутній ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення. Також, просить врахувати при вирішенні клопотання слідчого те, що підозрюваний має намір продовжувати військову службу, він страждає на розлад у зв`язку із вживанням алкоголю.

Підозрюваний підтримав захисника, пояснивши те, що він насправді прибував до військової частини, однак його не впускали на її територію. Він вживав спиртне у зв`язку із стресом внаслідок безпосередньої участі в бойових діях, який посилився тим, що померла мама, сестра за кордоном. Просить застосувати до нього домашній арешт.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла до наступного висновку:
відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається із матеріалів клопотання, слідчою групою у складі зокрема старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 , за процесуального керівництва групи прокурорів, в яку входить зокрема заступник керівника Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000020 від 16 червня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В рамках цього кримінального провадження 26 липня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України - військовослужбовцем крім строкової служби (в редакції Закону № 194-VIII від 12.02.2015).

На думку слідчого судді, вказана підозра є обґрунтованою, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме даними, які містяться в: акті підсумків службового розслідування (за фактом самовільного залишення місця служби військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_6 ) із додатками; протоколах допиту свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .
Зробивши висновок про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».
При цьому, слідчий суддя, звертає увагу на те, що на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх допустимості та достатності для визнання особи винуватою, чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого їй повідомлено про підозру, вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу, що і зроблено у даній судовій справі.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, окрім наявної обґрунтованої підозри, за результатами розгляду клопотанняслідчий суддя вважає, що матеріалами клопотання та прокурором у судовому засіданні доведено наявність обставин, які дають достатні підстави стверджувати про наявність наступного ризиків, на які вказує в клопотанні слідчий та які передбачені ст. 177 КПК України, а саме, те що ОСОБА_6 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду ( п.1 ч.1 ст.177 КПК України); незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Зокрема, ризиком того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду є те, що останній у випадку визнання його винуватим згідно підозри, загрожує покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, що може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001 року), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик має місце у даному випадку та ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість злочину у вчиненні якого його підозрюють, вид і розмір покарання, з метою уникнення відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Крім того, на переконання слідчого судді, в ОСОБА_6 , незважаючи на те, що він має зареєстроване місце проживання, відсутні міцні соціальні зв`язки. На користь цього висновку свідчить те, що він не одружений, дітей та інших утриманців не має, на даний час проходження ним військової служби призупинено.
Ризиком того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні є те, що згідно КПК України (ч. 2 ст. 23, ч. 4 ст. 95 КПК України) показання свідків мають значення лише ті, які надані безпосередньо суду, або слідчому судді згідно із ст. 225 КПК України, а отже до цього моменту можуть бути змінені під протиправним впливом підозрюваного.
При цьому, на переконання слідчого судді, прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти цим доведеним ризикам.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Так, прокурором не доведено існування двох інших ризиків поведінки підозрюваного, про які зазначила в клопотанні слідчий.
Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином в клопотанні взагалі не обґрунтований. Також на користь існування цього ризику прокурором в судовому засіданні не наведено жодних доводів.
Також, залишається недоведеним ризик вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень та продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.
Доводи сторони обвинувачення про те, що такі дії ОСОБА_6 вже вчиняє, не підтверджуються належними доказами.
Так, долучені до клопотання витяги із Єдиного реєстру досудових розслідувань про внесення відомостей до нього про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 345 та ч. 1 ст. 129 КК України, лише свідчать про початок досудового розслідування за такими фактами, під час якого встановлюватимуться обставини, зокрема винуватість ОСОБА_6 у їх вчиненні. При цьому, згідно матеріалів клопотання, ОСОБА_6 раніше не судимий.
Щодо доводу про те, що ОСОБА_6 продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, то як встановлено під час розгляду клопотання, з дня внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про нез`явлення вчасно на службу, проходження військової служби ОСОБА_6 призупинено відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», що підтвердив в судовому засіданні прокурор.
Тобто, нез`явлення на даний час підозрюваного на службу у військову частину має місце внаслідок призупинення такої служби відповідно до Закону та не може розцінюватись як продовження вчинення кримінального правопорушення.
Крім цього,слідчий суддя не може не звернути увагу на належну на даний час процесуальну поведінку ОСОБА_6 , який двічі самостійно прибув в судове засідання для розгляду клопотання.
Таким чином, оцінюючи відповідно до ст. 178 КПК України наведені обставини в сукупності, зокрема: вагомість наявних у кримінальному провадженні доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні згідно повідомленої підозри; дані про його особу, які зазначені вище, а також те, що він перебуває на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», куди 19-20 червня 2022 року звертався за допомогою; доведені ризики, слідчий суддя вважає, що не виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, який полягає в ізоляції підозрюваного від суспільства та утримування його в умовах слідчого ізолятора, може забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.
На переконання слідчого судді, попередити вказані вище ризики здатний запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, і вважає за необхідне обрати саме його на підставі ч. 4 ст. 194 КПК України, із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність яких доведена прокурором.
З наведеного, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, тобто лише в частині застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , як і клопотання сторони захисту.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

клопотання слідчого задовольнити частково.
Клопотання сторони захисту - задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 2200 год. до 0600 год.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання в органи ДМС України свій паспорт /паспорти/ для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Встановити строк дії ухвали до 2359 год. 26 вересня 2022 року.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати на виконання органу Національної поліції України за місцем проживання ОСОБА_6 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1