Справа № 158/20/22
Номер провадження 1-кп/167/45/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2022 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000593 від 14 грудня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Рожище Волинської області, проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України)

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 в період часу з 08 грудня 2021 року по 10 грудня 2021 року (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) близько 22 год 00 хв, перебуваючи в АДРЕСА_1 , з метою таємного викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, проник на територію домоволодіння, що за адресою АДРЕСА_2 , де в подальшому шляхом пошкодження пластикового вікна за допомогою металевої викрутки, яку заздалегідь підготував, та відчинивши пошкоджене вікно, проник до житлового будинку за цією адресою, звідки умисно таємно викрав цифровий телевізійний тюнер марки «World Vision Т34А» з кабелем для підключення до телевізора та пульт дистанційного керування «World Vision», загальною вартістю 316,67 грн, чим спричинив ОСОБА_5 майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, вказані умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно в період часу з 08 грудня 2021 року по 10 грудня 2021 року близько 22 год перебуваючи в АДРЕСА_2 , за допомогою металевої викрутки, яку заздалегідь підготував, пошкодив пластикове вікно та проник в житловий будинок за вказаною адресою, звідки викрав тюнер з кабелем та пульт дистанційного керування. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, 22 березня 2022 року подав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності у зв`язку з призовом його на військову службу під час мобілізації, визначити міру покарання відповідно до вимог законодавства України.

Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК України), з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Оскільки обвинувачений визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 , доведена повністю і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України.

Таким чином, суд вважає доведеним факт таємного викрадення ОСОБА_4 чужого майна (крадіжки), поєднаного з проникненням у житло, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 є тяжким злочином.
Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що він згідно ст. 89 КК України вважається таким, що не судимий, по наявній базі даних комунального підприємства «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради він не значиться, за наданням наркологічної допомоги до комунального підприємства «Волинський медичний центр терапії залежностей» Волинської обласної ради не звертався, на стаціонарному та амбулаторному лікуванні не перебував. За місцем проживання заяв та скарг від односельців на ОСОБА_4 не надходило.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутні.

В досудовій доповіді Луцького районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області від 11 травня 2022 року орган пробації зазначає, про середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення і вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить великої небезпеки для суспільства(у т. ч. окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо.
На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч. 2 ст. 50 КК України, обираючи міру покарання, передбачену санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_4 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, ураховуючи особу винного, конкретні обставини справи, приймаючи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає за можливе звільнити останнього від відбування покарання із випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши при цьому іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази у даному кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Застосований захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, згідно ухвали слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 21 грудня 2021 року підлягає скасуванню у зв`язку із постановленням кінцевого судового рішення по справі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 366-368, 371, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 21 грудня 2021 року.
Речові докази у справі, а саме:

- цифровий телевізійний тюнер марки «World Vision Т34А» модель HD DVB-T2 з кабелем для підключення до телевізора та пульт дистанційного керування «World Vision», які передано на зберігання до камери схову речових доказів відділення поліції № 1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області повернути ОСОБА_5 ;

- викрутку металеву з плоским закінченням та ручкою чорно-жовтого кольору, яку передано на зберігання до камери схову речових доказів відділення поліції № 1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області знищити;

- картонну коробку від цифрового телевізійного тюнера марки «World Vision Т34А», яку передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривня 10 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Рожищенський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1