Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/933/22
Провадження № 1-кс/553/203/2022
У Х В А Л А
Іменем України

11.05.2022 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника адвоката - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0003035 від 18.12.2018 року відносно ОСОБА_6 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003035 від 18.12.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова та Комінтернівського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.

Відповідно до Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні із 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Згідно Указу Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні із 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.01.2022 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 ,. термін дії якого закінчився 13.03.2022 року.

Після 13.03.2022 року обвинувачена утримується під вартою відповідно до положень ч. 6 ст. 615 КПК.

Прокурор звернулася до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , посилаючись на те, що обвинувачена завдану злочином матеріальну шкоду не відшкодувала, офіційно не працює та не має стабільного заробітку, що дає підстави вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вона може ухилитись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність, тим паче, що протягом 2017- 2018 років до районних судів міста Харкова направлено 11 обвинувальних актів за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів проти власності, жоден з яких на даний час не розглянуто через неявку обвинуваченої до суду, у зв`язку з чим до неї застосовувалися примусові приводи в судові засідання, також вона неодноразово оголошувалась у розшук, після направлення 30.11.2018 року Харківською місцевою прокуратурою № 5 до суду обвинувального акту за ч. 2 ст. 190 КК України вона вчинила новий злочин проти власності на території Слобідського району в м. Харкова та 04.01.2019 року їй повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Вказане свідчить про кримінальну спрямованість поведінки обвинуваченої та стійке небажання стати на шлях виправлення, намагання обвинуваченої уникнути кримінальної відповідальності за вчинені нею злочини, невиконання покладених на неї обов`язків. Вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити належне виконання покладених на обвинувачену обов`язків.

Обвинувачена ОСОБА_7 утримується під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" у зв`язку з застосуванням до неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою у даному провадженні та з об`єктивних незалежних від суду причин не може бути доставлена до зали судових засідань.

Ухвалою судді від 09.05.2022 року вирішено судове засідання по справі проводити в режимі відеоконференції з під час трансляції з ДУ "Харківський слідчий ізолятор" з метою забезпечення участі обвинуваченої та дотримання її прав і інтересів.

Разом з тим, згідно з довідкою ДУ "Харківський слідчий ізолятор" доступ до глобальної мережі інтернет в установі відсутній у зв`язку з пошкодженням кабельної мережі, у зв`язку з цим проведення засідань в режимі відеоконференцій неможливе.

Спроба встановити відеоконференцзв`язок з ДУ "Харківський слідчий ізолятор" безпосередньо перед початком судового засідання виявилась безрезультатною, зв`язок відсутній.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, недоведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням даних про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має на утриманні неповнолітню дитину, того факту, що вона у повному обсязі визнає винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення, не має наміру ухилятись від суду, вказував на наявність підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту чи особистого зобов`язання.

При вирішенні клопотання прокурора суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Згідно положень п. "С" ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Як встановлено в ч. 1, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд у відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу обвинуваченої ОСОБА_7 , яка є вдовою, має на утриманні неповнолітню дитину, не працює та не має постійного джерела доходу, тоді як інкриміноване кримінальне правопорушення спрямоване на отримання прибутку, протягом 2017- 2018 років до районних судів міста Харкова направлено 11 обвинувальних актів за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів проти власності, під час судового розгляду до неї через неявку в судові засідання неодноразово застосовувалися примусові приводи, також вона оголошувалась у розшук, після направлення 30.11.2018 року Харківською місцевою прокуратурою № 5 до суду обвинувального акту за ч. 2 ст. 190 КК України вона вчинила новий злочин проти власності на території Слобідського району в м. Харкова та 04.01.2019 року їй повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, бере до уваги, що вона обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно положень ст. 12 КК України віднесене до категорії нетяжких злочинів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, суворість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі доведення винуватості, вік, міцність соціальних зв`язків в місці її проживання, репутацію, майновий стан та оцінюючи встановлені обставини у сукупності вважає обґрунтованими доводи прокурора про наявність підстав стверджувати, що вона може ухилитись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Сам факт перебування обвинуваченої в умовах ізоляції, на переконання суду, не свідчить безперечно про таку її зміну, яка дає підстави припускати зменшення суспільної небезпечності інкримінованого діяння і особи обвинуваченої та є приводом до такої істотної зміни обставин, що б виключали можливість реалізації ризиків, необхідність запобігання яким стало підставою для застосування до неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Оцінюючи доводи захисника адвоката ОСОБА_4 , наведені в обґрунтування заперечень проти клопотання прокурора щодо наявності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт або особисте зобов`язання, в тому числі посилання на те, що підзахисна має постійне місця проживання, малолітню дитину на утриманні, суд враховує, що ці обставини не можуть бути визнані достатніми підставами для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший більш м`який, в тому числі домашній арешт або особисте зобов`язання, позаяк не спростовують факт існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, необхідністю запобігання яким прокурор обґрунтовує клопотання про продовження строку тримання під вартою, є такими, що характеризують особу обвинуваченої, існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під варту відносно ОСОБА_7 , враховувались у сукупності з іншими даними про особу обвинуваченої при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу та його продовження.
Даних, які свідчать про наявність на теперішній час таких обставин, які істотно впливають на можливість продовження тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 та можуть стати підставою для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який, стороною захисту не надано та судом в ході судового засідання не встановлено.

Заслухавши пояснення учасників процесу, враховуючи доведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, запобігання яким було підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , та які на теперішній час не зникли, а також те, що, на переконання суду, застосування до неї іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, в тому числі домашнього арешту чи особистого зобов`язання, є неможливим, позаяк з огляду на дані про особу обвинуваченої, зміст пред`явленого обвинувачення та інші конкретні обставини справи не здатне забезпечити належну процесуальну поведінку та реалізацію завдань кримінального провадження, визначених в ст. 2 КПК України, тим паче у зв`язку з військовою агресією проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, з приводу застосування особистої поруки та застави жодна особа у встановленому законом порядку не зверталась, суд приходить до висновку про доведеність підстав для продовження застосування раніше обраного запобіжного заходу та оскільки судовий розгляд справи не завершений, з метою забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, а також повного, всебічного та об`єктивного судового розгляду даної справи в розумні строки, вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою відносно неї на 60 днів з застосуванням застави у розмірі, визначеному при застосуванні запобіжного заходу згідно з ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.04.2021 року.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів з 11 травня 2022 року по 09 липня 2022 року включно з застосуванням застави у розмірі, визначеному при застосуванні запобіжного заходу згідно з ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.09.2019 року в сумі 57630 грн. 00 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1