У Х В А Л А

іменем України

21.04.2022 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області
Слідчий суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000058 від 12.04.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
19.04.2021 року слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000058 від 12.04.2022 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000058 зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 12.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Слідчий надіслав до суду заяву в якій просить розглянути клопотання без його участі, підтримує дане клопотання та просить його задовольнити через наявність можливої слідової інформації по кримінальному провадженню на зазначеному майну, залученому в якості речових доказів, та необхідності проведення кількох експертиз з метою дослідження слідів злочину.
Власник автомобіля «Hyundai Santa Fe», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,в судове зсідання не зявилася, проте надіслала до суду заяву в якій вказує, що проти клопотання слідчого не заперечує.

Заслухавши слідчого, розглянувши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000058 від 12.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
12 квітня 2022 року, після закінчення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль «Hyundai Santa Fe», реєстраційний номер НОМЕР_1 тимчасово вилучено.
Автомобіль «Hyundai Santa Fe», реєстраційний номер НОМЕР_1 поміщено для зберігання на спецмайданчик Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, пров. Кузнєчний, 11.

Автомобіль «Hyundai Santa Fe», реєстраційний номер НОМЕР_1 є речовим доказом по зазначеному кримінальному провадженню, так як зберіг на собі сліди вчинення цього правопорушення.
Автомобіль «Hyundai Santa Fe», реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 перебуває у власності ОСОБА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .
Накладення арешту на автомобіль «Hyundai Santa Fe», реєстраційний номер НОМЕР_1 , необхідне для забезпечення кримінального провадження, а саме для проведення на стадії досудового розслідування першочергових слідчих дій, таких як судової інженерно-транспортної експертизи технічного стану транспортного засобу, судової інженерно-транспорної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП, а також проведення додаткового огляду автомобіля за участі експерта-автотехніка з використанням криміналістичної техніки. Збереження автомобіля в тому ж стані, в якому він залишився після ДТП має суттєве значення для кримінального провадження.
Більш того, вказаний автомобіль зберігає на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди, а також слідову інформацію у зв`язку з чим забезпечення його збереження в тому ж вигляді, в якому він перебуває після ДТП, являється одним із способів встановлення доказів в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 Кримінального процесуального кодексу України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Аналіз змісту ст. 168 КПК України свідчить, що тимчасово вилученим майном може вважатись майно, яке одержано в результаті: затримання особи в порядку, передбаченому ст.ст. 207, 208 цього Кодексу, обшуку, огляду.
Вилучені речі, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 236 КПК України).
Таким чином, вирішення питання про те, чи є майно, яке потрапило до уповноваженої особи органу досудового розслідування, тимчасово вилученим, залежить від того, чи надавався дозвіл на його вилучення слідчим суддею.
Припинення статусу тимчасового вилученого майна передбачено лише шляхом накладення арешту або його повернення.
Статтею 169 КПК України визначено вичерпний перелік підстав для повернення тимчасового вилученого майна, а саме:
1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;
2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;
3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 КПК;
4) у разі скасування арешту.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається:1) з метою забезпечення збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Отже, відповідно до норм Кримінального процесуального кодексу України винесення слідчим постанови про визнання речовим доказом зазначеного автомобіля не є підставою для припинення статусу тимчасово вилученого майна.
Статтею 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а оскільки є підстави вважати, що в подальшому дане майно речовий доказ може бути відчужене, продане чи приховане, є необхідність у накладанні на нього арешту.
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що матеріали кримінального провадження містять достатньо доказів того, що вилучений автомобіль має суттєве значення для встановлення важливих обставин, необхідно накласти арешт на автомобіль «Hyundai Santa Fe», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Керуючись ст. ст. 36, 131-132, 170-171 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000058 від 12.04.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль «Hyundai Santa Fe», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 перебуває у власності ОСОБА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який являється доказом вчинення кримінального правопорушення та містить на собі сліди його вчинення з позбавленням його власника та інших осіб права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Суддя: ОСОБА_1