УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2022 року
м. Київ
справа № 127/7283/22
провадження № 51-1716 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2022 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 03 червня 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2022 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо невиконання ухвал слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05 березня 2020 року (справа № 127/4398/20) та 05 вересня 2018 року (справа № 127/21121/18).
Не погоджуючись з указаним рішенням слідчого судді ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
Вінницький апеляційний суд ухвалою від 03 червня 2022 року відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2022 року, оскільки апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Не погодившись із зазначеними судовими рішеннями ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вказані судові рішення.
Перевіривши доводи наведені в касаційній скарзі, копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ст. 310 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку. Тобто касаційного оскарження ухвал слідчого судді законом не передбачено.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Таким чином, оскільки оскаржувана ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2022 року не є предметом перевірки суду касаційної інстанції, то у відкритті касаційного провадження в цій частині необхідно відмовити на підставі вищезазначеного.
Натомість, згідно з ч. 6 ст. 399 КПК ухвала про повернення апеляційної скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.
Отже, що стосується оскаржуваної ухвали Вінницького апеляційного суду від 03 червня 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження, то хоча зазначене рішення і є предметом перегляду суду касаційної інстанції, однак колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно із положеннями ч. 3 ст. 392 КПК, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
У частинах 1 та 2 ст. 309 КПК наведено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Крім того, ч. 3 ст. 307 КПК передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК суддя доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Як убачається з копій судових рішень, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, якою відмовлено йому у задоволенні скарги на бездіяльність слідчого щодо невиконання ухвал слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05 березня 2020 року (справа № 127/4398/20) та 05 вересня 2018 року (справа № 127/21121/18), тобто на судове рішення слідчого судді апеляційне оскарження якого не передбачено ст. 309 КПК.
Отже, суд апеляційної інстанції, встановивши, що ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону та обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , з яким погоджується і колегія суддів касаційної інстанції.
Також, ст. 55 Конституції України визначає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
В ухвалі Європейського суду з прав людини від 8 січня 2008 року щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.
За таких обставин, наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя і порушенням конституційних прав, а тому не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.
З огляду на викладене суд касаційної інстанції вважає, що відмова апеляційного суду у відкритті апеляційного провадження у зв`язку із оскарженням судового рішення слідчого судді, оскарження якого не передбачене процесуальним законом, не є свідченням обмеження доступу до правосуддя і порушенням конституційних прав, як про це зазначає ОСОБА_4 в своїй касаційній скарзі.
Таким чином, оскільки із касаційної скарги та копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає, колегія суддів вважає за необхідне відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити у відкритті касаційного провадження.
На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2022 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 03 червня 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3