Справа № 296/6114/22
Ухвала
Іменем України

22 вересня 2022 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчої ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Житомир, з середньою спеціальною освітою, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України, у кримінальному провадженні №0000171 від 17.05.2022,
встановив:
Старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітан поліції ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира із клопотанням, погодженим прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , відповідно до змісту якого просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомир, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.
В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначає, що слідчим управлінням ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000171 від 17.05.2022 за ч.2 ст.307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше 03.05.2022 у ОСОБА_7 , після поміщення його у СІЗО ДУ "Житомирська установа виконання покарань (№8)" у зв`язку із обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000145 від 16.04.2021 за ч.3 ст.307 КК України, з метою протиправного збагачення виник умисел на продовження злочинної діяльності, пов`язаної із незаконним обігом наркотичних засобів.
Усвідомлюючи, що самостійно він не зможе купувати, зберігати та збувати наркотичні засоби у зв`язку із перебування у місцях несвободи, останній розробив план злочинних дій та у ході телефонних розмов залучив до незаконної діяльності раніше знайомих йому ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .
При цьому, ОСОБА_7 організовував та керував підготовкою та вчиненням злочинів, розподіляв між співучасниками здобуті за наслідками вчинення злочинів грошові кошти.
Так, ОСОБА_7 , використовуючи мобільний термінал із номером НОМЕР_1 , о 20 год. 40 хв. 28.07.2022 повідомив ОСОБА_8 про необхідність придбання наркотичного засобу у раніше узгодженому місці у місті Вінниця.
Наступного дня, 29.07.2022, о 11 год. 25 хв., ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи неподалік від будинку АДРЕСА_2 , діючи за телефонними вказівками ОСОБА_7 , шляхом відшукання «закладки», з метою подальшого збуту придбала достовірно невстановлену кількість наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону, масою не менше 0,9265 грам.
В подальшому, ОСОБА_8 , утримуючи при собі, тобто незаконно зберігаючи з метою збуту, незаконно перевезла за допомогою громадського транспорту раніше придбаний наркотичний засіб - метадон масою не менше 0,9265 грам до міста Житомир.
Після цього, 29.07.2022 о 13 год. 41 хв. ОСОБА_7 , використовуючи мобільний термінал із номером НОМЕР_2 , в завуальованій формі повідомив іншому співучаснику - ОСОБА_5 про прибуття ОСОБА_8 .
О 15 год. 48 хв. 29.07.2022, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи за попередньою домовленістю, згідно вказівок ОСОБА_7 , ОСОБА_8 зустрілась з ОСОБА_5 та передала йому достовірно невстановлену кількість наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон, не менше 0,9265 грам, для подальшої реалізації серед наркозалежних мешканців м. Житомир, про що ОСОБА_5 о 16 год. цього ж дня відзвітував ОСОБА_7 у ході телефонної розмови.
Перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , діючи відповідно до вказівок ОСОБА_7 , здійснив фасування наркотичного засобу метадону з метою подальшого збуту.
У подальшому, 29.07.2022 о 16 год. 27 хв. ОСОБА_7 , використовуючи мобільний термінал із номером НОМЕР_2 , узгодив із ОСОБА_9 , анкетні дані якого змінені, обставини збуту наркотичного засобу - метадон.
Цього ж дня о 17 годині 11 хвилин, діючи за вказівкою ОСОБА_7 , ОСОБА_9 перерахував грошові кошти у сумі 2000 гривень на банківський рахунок, що використовувався співучасниками.
Після цього, 29.07.2022 о 17 годині 18 хвилин у ході телефонної розмови ОСОБА_7 , будучи позбавлений можливості вільно пересуватися та здійснювати незаконний збут наркотичного засобу, діючи згідно плану, у завуальованій формі надав вказівку ОСОБА_5 збути ОСОБА_9 , анкетні дані якого змінені, раніше узгоджену із ним кількість наркотичного засобу.
Після цього, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, згідно розробленого ОСОБА_7 плану, утримуючи при собі, тобто незаконно зберігаючи з метою збуту, ОСОБА_5 переніс наркотичний засіб - метадон для реалізації до будинку АДРЕСА_4 , де о 17 годині 34 хвилин зустрівшись з ОСОБА_9 , анкетні дані якого змінені, збув останньому 6 фольгових згортків з наркотичним засобом метадон, загальною масою 0,95428 грам.
Одразу після цього у ході телефонної розмови ОСОБА_5 відзвітував ОСОБА_7 про здійснений збут.
19.09.2022 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч.2 ст.307 КК України.
Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий та прокурор обґрунтовують тим, що наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України:
- ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, з метою уникнення покарання, яке йому загрожує враховуючи кваліфікацію вчиненого злочину, він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України);
- не виключена можливість того, що перебуваючи на волі, з метою виправдання своїх дій підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Згідно матеріалів НСРД, більшість «клієнтів», що купували амфетамін у членів угруповання - раніше знайомі їм наркозалежні особи, які під впливом підозрюваних можуть надати недостовірні показання щодо обставин придбання наркотичних засобів.Підозрюваний може вчиняти спроби спілкуватися зі співучасниками, у тому числі, дистанційно, використовуючи досягнення науки і техніки у сфері інформаційних та телекомунікаційних технологій та ускладнити процес доказування вчинення кримінальних правопорушень з кваліфікуючою ознакою - у складі організованої групи осіб (п.п.3, 4 ч.1 ст.177 КПК України);
- ОСОБА_5 ніде не працює та немає офіційного джерела доходу, що свідчить про ймовірність продовження вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, з корисливих мотивів (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 подане клопотання підтримали та просили його задовольнити. Прокурор наголосив на наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні поданого клопотання та застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання. Зазначив, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, прокурором не обґрунтовані: тяжкість інкримінованого злочину сама по собі не є підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу; підозрюваний визнає свою вину у вчиненому правопорушенні, співпрацює зі слідством, у зв`язку з чим ризик впливу ним на свідків та інших підозрюваних відсутній, намірів переховуватися у підозрюваного немає. Також просив врахувати особу ОСОБА_5 , який раніше не судимий та має на утриманні хворого батька.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника. Також вказав, що співпрацює зі слідством та має на утриманні батька, який потребує стороннього догляду, тому просив не обирати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши учасників справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає наступне.
Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття "обґрунтованості підозри", в оцінці цього питання слідчій судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.
У своїх рішеннях, зокрема "Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства", "Нечипорук та Йонкало проти України", Європейський суд з прав людини наголошує, що "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обґрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.
Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_5 , можливо вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом огляду та вручення грошових коштів від 29 липня 2022 року; протоколом огляду від 29 липня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 29 липня 2022 року; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 30 липня 2022 року; протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 02 серпня 2022 року та від 25 серпня 2022 року; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відеоконтроль особи від 02 серпня 2022 року; протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за особою, річчю або місцем від 02 серпня 2022 року та від 25 серпня 2022 року; висновком експерта Житомирського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України №СЕ-19/106-22/7592-НЗПРАП від 10 серпня 2022 року; протоколом обшуку від 19 серпня 2022 року; копією ухвали Корольовського районного суду м.Житомира від 02 вересня 2022 року у справі №296/5573/22.
Щодо наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.
Перевіряючи доводи слідчого та прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що доводи є обґрунтованими.
Зокрема, існує ризик того, що ОСОБА_5 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, яке йому загрожує.
Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення злочину дають слідчому судді достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може, з метою уникнення покарання, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
У справі "Ілійков проти Болгарії" (заява №33977/96) від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".
Слідчий суддя відзначає, що тяжкість покарання збільшує ймовірність ризику переховування підозрюваного.
Крім того, існує ризик продовження вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення. В контексті наведеного ризику слідчий суддя відзначає, що підозрюваний не працює та не має офіційного джерела доходу.
Обґрунтованим є посилання прокурора та слідчого на ризик впливу підозрюваним на свідків, інших підозрюваних, з огляду на обставини кримінального провадження №0000171 та інкримінованого правопорушення.
Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином в ході розгляду клопотання достатньо не доведений.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
Оскільки за обставин даного кримінального провадження підозрюваному інкримінується вчинення тяжкого злочину, з огляду на встановлені в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи особу підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, а також завдання даного кримінального провадження, які зводяться в тому числі до притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, - більш м`який запобіжний захід, на думку слідчого судді, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не буде сприяти забезпеченню досягнення завдань даного кримінального провадження на початковій стадії досудового розслідування.
Будь-яких обставин, які є перешкодою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені частиною другою статті 183 КПК України, а також фактів, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на теперішній час не встановлено. Доводи захисника ОСОБА_6 та підозрюваного щодо наявності у останнього на утриманні хворого батька, який потребує стороннього догляду, не підтверджені жодними доказами.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слід задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19 листопада 2022 року.
Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В силу п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи особу підозрюваного, обставини кримінального провадження, тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 130 000 грн, яка є достатньою для запобігання ризикам та забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків в межах кримінального провадження №0000171.
Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 184, 193-194, 196-197, 199, 205, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -
постановив:
Клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 19 листопада 2022 року включно.
Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 130 000 грн (сто тридцять тисяч гривень), яка може бути внесена у будь-який момент як самим підозрюваним, так і заставодавцем протягом строку дії ухвали.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Корольовського районного суду м.Житомира коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 покласти такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватись від спілкування з підозрюваними, свідками у кримінальному провадженні №0000171 від 17.05.2022 з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення;
5) здати на зберігання уповноваженому органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Строк дії ухвали та обов`язків встановити до 19.11.2022.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали складено 26 вересня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1