печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000025,

В С Т А Н О В И В:

До провадження слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 на повідомлення про підозру від 24 липня 2021 року, винесене слідчим СВ Печерського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000025, за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України.

В обґрунтування доводів та вимог скарги особа, яка її подала вказує, що повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення є незаконним та ґрунтується лише на припущеннях органу досудового розслідування, крім того вручене з порушенням процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру, та без достатніх доказів на підтвердження обставин інкримінованого діяння, вважає підозру необґрунтованою, у повідомленні про підозру відсутні фактичні обставини події, підтвердженні доказами, які б вказували на наявність складу злочину.

Наведені обставини та порушення допущені органом досудового розслідування у своїй сукупності тягнуть за собою підстави для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_4 .

У судове засідання захисник ОСОБА_3 не з`явився, проте подав заяву про розгляд скарги без його участі в якій просив скаргу задовольнити, посилаючись на обґрунтованість та доведеність підстав для скасування повідомлення про підозру.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за скаргою, дійшов до наступних висновків.

Печерським УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000025 від 09.04.2021р., а Печерською окружною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України.

Звертаючись зі скаргою, адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що при повідомленні ОСОБА_4 про підозру у кримінальному провадженні №0000025 від 09 квітня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України прокурором та слідчим допущені порушення низки вимог кримінального процесуального законодавства.

Особа, яка подала скаргу вважає, що повідомлення про підозру за фактом вчинення шахрайства суперечить вимогам п.п. 5, 6 ч. 1 ст. 277 КПК України оскільки у повідомленні про підозру предметом злочину зазначено 5000 доларів США, що становили по курсу НБУ суму еквівалентну 135 950грн. При цьому, відповідно до примітки 3 до ст. 185 КК України, великим розміром у ст. 190 КК України визнається, якщо кримінальне правопорушення, що вчинене однією чи групою осіб на суму, яка в 250 і більше разів перевищує НМДГ, що станом на дату вчинення кримінального правопорушення становило 273 625 грн. Відтак, скаржник вважає, що кваліфікуюча ознака за ч. 3 ст. 190 КК України великий розмір, стороною обвинувачення застосована не вірно і відповідно у цій частині повідомлення про підозру є необґрунтованим та таким, що суперечить фактично встановленим у справі обставинам.

Також скаржником зазначено, що у повідомленні про підозру за фактом підбурювання до надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище не зазначено відомості про особу, яку підозрюваний підбурював, яку посаду вона займає та підстави щодо визнання цієї особи такою, що займає відповідальне становище. Обґрунтовуючи важливість цієї обставини захисник посилається на те, що підбурювання особи, яка займає відповідальне становище є кваліфікуючою ознакою інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України. Крім того відзначає, що за фактом підбурювання до надання неправомірної вигоди у повідомленні про підозру не зазначено, час, місце, спосіб підбурювання, а кваліфікація зазначеного правопорушення як закінченого злочину, також не відповідає матеріалами справи, оскільки після передачі грошових коштів ОСОБА_4 він був затриманий працівниками правоохоронного органу.

Захисник також відзначає, що повідомлення про підозру одночасно за ст. 190 КК України та ст. 369 КК України за одним фактом призвело до неконкретності обвинувачення та суперечностей у повідомленні про підозру щодо виникнення і спрямованості умислу підозрюваного.

Крім вищезазначених обставин, що на думку сторони захисту вказують на неконкретність повідомлення про підозру, скаржник вказує на допущені стороною обвинувачення порушення вимог КПК України при врученні повідомлення про підозру.

Зокрема, ну думку захисника є порушенням вимог п. 3 ч. 1 ст. 277 КПК України невідповідність номеру кримінального провадження, зазначеного у повідомленні про підозру номеру провадження зареєстрованого в ЄРДР, відсутність підпису слідчого та прокурора у повідомленні про підозру, що вручене підозрюваному ОСОБА_4 на мові, якою він володіє, нероз`яснені підозрюваному процесуальних прав та обов`язків на мові, якою він володіє.

Таким чином, на думку скаржника повідомлення про підозру ОСОБА_4 є неконкретним, суперечливим, фактичні обставини не відповідають зазначеній у ньому кваліфікації та під час його вручення допущено істотні порушення процесуальних прав підозрюваного на досудовому розслідуванні.

Згідно з положеннями п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскарженні повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Праву підозрюваного «знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють», що визначено пунктом 1 частини третьої ст. 42 КПК України кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.
Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами. Цим актом у кримінальному провадженні вперше формулюється та обґрунтовується підозра конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і у такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на наступне формулювання обвинувачення.
Сформульована підозра встановлює межі, в рамках яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямовано реалізовувати функцію захисту. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених ст. 42 КПК України.
Реалізація зазначених вимог КПК України передбачає необхідність відображення у повідомленні про підозру фактичних обставин, встановлених під час досудового розслідування. Кваліфікація дій за фактом шахрайства за такою кваліфікуючою ознакою як великий розмір обумовлює необхідність відображення у повідомленні про підозру з яких сум, одержаних підозрюваним чи сум, які він мав намір одержати, визначено загальну суму що утворює великий розмір. Поряд з невідповідністю зазначених у повідомленні про підозру суми розміру, встановленому КК України, відсутні відомості і щодо особи, шахрайськими діями якій заподіяно значну шкоду. Це є обов`язком сторони обвинувачення при застосуванні цієї кваліфікуючої ознаки, як і наведення відомостей про особу, посаду, яку вона займає для надання можливості стороні захисту та суду встановити чи спростувати факт відповідності цієї особи ознакам «особи, яка займає відповідальне становище».
Конкретність повідомлення про підозру у разі кваліфікації дій за сукупністю кримінальних правопорушень передбачає також наведення елементів складу кримінального правопорушення за кожним фактом, з конкретизацією обставин їх вчинення, умислу, мети, мотиву, тощо. Наведення у повідомленні про підозру обставин щодо одержання ОСОБА_4 грошових коштів у ОСОБА_7 з шахрайським мотивом, та одночасно з метою підбурення його до надання неправомірної вигоди, позбавляє сторону захисту з`ясувати, який саме мотив сторона обвинувачення вважає доведеним та з якою метою діяв підзахисний заволодіти грошовими коштами шахрайським шляхом чи передати неправомірну вигоду особі, яка займає відповідальне становище. Зазначена обставина має значення і для правильної кваліфікації дій особи, оскільки ідеальна сукупність зазначених злочинів у наведених в повідомленні про підозру обставинах виключається.
Поряд з цим, дотримання порядку здійснення повідомлення про підозру є однією з гарантій дотримання прав і свобод людини і громадянина.
Загальний порядок повідомлення про підозру передбачений главою 22 КПК України - «Повідомлення про підозру» та складається з таких статей: «Випадки повідомлення про підозру» (стаття 276); «Зміст письмового повідомлення про підозру» (стаття 277); «Вручення письмового повідомлення про підозру» (стаття 278). Отже, саме така побудова глави дає підстави зробити висновок, що законодавець пов`язує процесуальну діяльність із повідомлення про підозру з сукупністю процесуальних дій слідчого та/або прокурора, зміст яких полягає у встановленні юридичних і фактичних підстав для повідомлення про підозру (ст. 276 КПК України) складанні письмового процесуального документа (повідомлення про підозру (ст. 277 КПК України) та його врученні особі ст. 278 КПК України.
Відповідно до ст. 277 КПК України повідомлення про підозру має містити, зокрема, такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення (п. 1 абз. 2 ч. 1); підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення (п. 8 абз. 2 ч. 1). За структурою повідомлення про підозру, визначеною в КПК України, підпис прокурора, який здійснив повідомлення про підозру, ставиться після роз`яснення прав підозрюваного (п. 7 абз. 2 ч. 1). Тому роз`ясняти права підозрюваного має виключно прокурор, який прийняв процесуальне рішення, - склав, тобто безпосередньо здійснив, повідомлення.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, встановленому ст. 278 КПК України, і складається з двох послідовних дій слідчого, прокурора: 1) складення повідомлення про підозру - процесуального акта; 2) вручення його особі, підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно п. 18 ч. 3 ст. 42 КПК України підозрюваний має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє.
Положення ч. 2 ст. 29 КПК України декларують, що особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення.
З урахуванням зазначеної норми кримінально-процесуального закону, повідомлення особи про підозру у вчиненні кримінального правопорушення на тій мові, якою вона володіє є обов`язковим. Недотримання зазначених вимог вказує на вручення повідомлення про підозру із порушенням приписів Глави 22 КПК України.
Разом з цим, сторона захисту наголошує у скарзі на тому, що під час вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру стороні обвинувачення було достовірно відомо, що він не володіє українською мовою. Це підтверджується зокрема й залученням перекладача під час його фактичного затримання. Проте, складене на мові, якою розуміє підозрюваний, повідомлення про підозру не було підписано уповноваженими особами слідчим та прокурором, а під час його вручення слідчим та прокурором не було залучено перекладача, що унеможливило роз`яснення змісту повідомлення про підозру та процесуальних прав і обов`язків підозрюваного під час досудового розслідування.
Роз`яснення особі прав та обов`язків підозрюваної особи у кримінальному провадження є невід`ємною частиною процедури повідомлення особі про підозру, більш того, вимоги ч.ч. 2, 3 ст. 276 КПК України передбачають, що на прохання підозрюваного після повідомлення про його права слідчий, прокурор зобов`язані детально роз`яснити кожне із вказаних прав. Зазначені вимоги стороною обвинувачення також дотримано не було.
Стаття 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, в порядку, передбаченого КПК України. Положення ч. 2 ст. 8 КПК України зобов`язують суди, прокуратуру, органи досудового розслідування під час здійснення кримінального провадження застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (надалі Суд), який діє на основі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), що стала частиною національного законодавства. Принцип верховенства права передбачає, що особа повинна бути захищена від свавілля суб`єктів владних повноважень, тобто втручання суб`єктів владних повноважень має бути піддано ефективному судовому контролю. Стаття 13 Конвенції гарантує наявність у національному праві засобу правового захисту для забезпечення прав і свобод, викладених у ній [Рекомендація Rec (2004)61259], та встановлює, що кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. За ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру.

Враховуючи викладене слідчим суддею встановлено, що письмове повідомлення про підозру від 24 липня 2021 року ОСОБА_4 не відповідає вимогам ст. 277 КПК України та при його врученні не дотримано порядок, встановлений Главою 22 КПК України.

З урахуванням вищенаведеного та на підставі ст. ст. 2, 3, 8, 9, 24, 42, 110, 135, 136, 276-278, 303, 307, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000025 задовольнити.

Скасувати повідомлення про підозру від 24.07.2021 року, складене слідчим слідчого відділу Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000025 від 09.04.2021 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскарження безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1