Номер справи137/305/22
1-кп/137/52/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
представника потерпілої - адвоката ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_10 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Літин Літинського району Вінницької області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, працюючого трактористом у ФГ «Щербич», маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
Формулювання обвинувачення
29.11.2021 близько 18 год 00 хв ОСОБА_5 керуючи технічно справним автомобілем марки «ЗАЗ» моделі «110307» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у темну пору доби в умовах недостатньої видимості вул. Богдана Хмельницького що в смт. Літин Вінницького району Вінницької області, в напрямку м. Хмельницький, в районі будинку №7 вищевказаної вулиці, під час вибору безпечної швидкості не врахував дорожню обстановку та в момент виникнення небезпеки не вжив достатніх заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, з необережності допустив зіткнення із попутнім автомобілем марки «ЗАЗ» моделі «1102» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який перебував на лівій частині смузі руху в напрямку м. Хмельницький та мав намір здійснити безпечний для інших учасників маневр повороту ліворуч.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «ЗАЗ» моделі «1102» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 згідно висновку судово-медичної експертизи № 93/109 від 16.02.2022, отримала тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, забійної рани м`яких тканин тім`яної ділянки, закритої хребетно-спинномозкової травми - перелому зубовидного відростку та дуги СІІ(другого шийного) хребця без порушення функції спинного мозку.
Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 за ступенем тяжкості належать до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки перелом зубовидного відростку та дуги другого шийного хребця без порушень функції спинного мозку являлися небезпечними для життя в момент заподіяння.
Відповідно до висновку авто-технічної експертизи № СЕ-19/102-22/1782-ІТ від 16.02.2022, в ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля марки «ЗАЗ» моделі «110307» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, ОСОБА_5 за вищевикладених обставин, порушив вимоги п.п., 12.3 «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, згідно яких:
- п. 12.3- У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Таким чином ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом , що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Проведені процесуальні дії
17.05.2022 ОСОБА_9 визнано потерпілою у зазначеному кримінальному провадженні (а.с. 71-73).
Також 17.05.2022 прийнято до розгляду цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_5 , Акціонерного товариства «СГ «ТАС», про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням (а.с. 71-73).Зазначеним позовом ОСОБА_7 просила стягнути з АТ «СГ «ТАС»: 4593,00 грн. майнової шкоди, 230 грн. моральної шкоди. Також просила стягнути з ОСОБА_5 на її користь 159 770,00 грн. моральної шкоди, 5 000,00 грн. у якості витрат на професійну правничу допомогу. (а.с. 24-31).
07.06.2022 прийнято цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням (а.с. 160). Вказаним позовом ОСОБА_9 просила стягнути з обвинуваченого на її користь: 70 000,00 грн. моральної шкоди, 12 000,00 грн. у якості судових витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 113-124).
Судовий розгляд
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 при визначені покарання просив врахувати досудову доповідь відносно обвинуваченого, перебування на його утриманні двох неповнолітніх дітей та часткове відшкодування шкоди потерпілій. Також просив застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді 4 років позбавлення волі без позбавленням права керування транспортними засобами, адже ОСОБА_5 працює на транспортному засобі, це є джерелом його доходу. Вважаючи, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, зі звільненням від покарання з випробовуванням із встановленням іспитового строку на 2 роки. Зауважив, що обвинувачений частково відшкодував завдану ОСОБА_7 шкоду, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та сестру інваліда. Також просив вирішити долю процесуальних витрат та скасувати арешт на майно, котрий накладений на стадії досудового розслідування.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно під час керування автомобілем не дотримався дистанції. Каявся та шкодував про вчинене. Просив не позбавляти його права керування транспортними засобами.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_11 під час виступу у судових дебатах визнав, що дійсно вина його підзахисного доведена та захистом не заперечується. При призначені покарання просив не позбавляти ОСОБА_5 права керування транспортними засобами, адже обвинувачений працює трактористом і це є його єдиним джерелом доходу. Іншого доходу не має, а на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей та сестра інвалід, котра потребує догляду. Зазначив, що ОСОБА_5 частково відшкодовав ОСОБА_7 заподіяну шкоду. Просив застосувати до свого підзахисного покарання у виді 3 років позбавлення та звільнити від покарання з випробовуванням із встановленням іспитового строку на 1 рік. Зазначив, що цивільні позови визнають частково, зокрема: За позовом ОСОБА_7 визнають позов в розмірі 40 000,00 грн. моральної шкоди та 5 000,00 грн. у якості витрат на правову допомогу, хоча позивачем в цій частині не зазначено доказів понесення витрат саме у даній сумі. Позов ОСОБА_9 також визнали частково в розмірі 3 000,00 грн. моральної шкоди та 5 000,00 грн. витрат за надання професійної правничої допомоги. Вважає суму судових витрат завищеною.
Потерпіла ОСОБА_7 у судових дебатах надала слово своєму представнику.
Представник потерпілої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 вважає, що вина ОСОБА_5 повністю доведена. При призначенні покарання просив врахувати, що обвинувачений частково відшкодував шкоду, що може являтись пом`якшуючою обставиною. Доніс позицію потерпілої, котра не наполягає на суворому покаранні. Заявлений цивільний позов підтримав та просив задовольнити. Уточнив вимоги в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди та просив стягнути 124 770,00 грн.
Потерпіла ОСОБА_9 у судових дебатах надала слово своєму представнику.
Представник потерпілої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 при призначенні судом покарання поклався на розсуд суду. Зазначив, що ОСОБА_5 свої обіцянки щодо потерпілої ОСОБА_9 не виконав. Цивільний позов підтримав та просив стягнути з обвинуваченого завдану моральну шкоду та витрати на правову допомогу.
Покази дані у судовому засіданні учасниками процесу
Обвинувачений ОСОБА_5 повідомив, що 29.11.2021 приблизно о 18 год 30 хв їхав по вул. Богдана Хмельницького в смт. Літин Вінницького району Вінницької області із дотриманням швидкісного режиму 60-70 км/год. Поспішав. Його засліпив вантажний автомобіль, який рухався у зустрічному напрямку, відтак він втратив увагу та допустив вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Перешкод в оглядовості не було, дорожнє полотно було сухим. Допомагав потерпілу доставати із понівеченого автомобіля, звертався до страхової. Кається у вчиненому та визнає, що була можливість уникнути пригоди.
Допитана у судовому засіданні ОСОБА_7 повідомила суду, що 29.11.2021 поверталася додому після робочого дня на автомобілі ОСОБА_9 .. На перехресті, коли автомобіль мав розвернутись раптово незрозумілим чином відчула удар та в неї почала боліти шия. Голову тримала руками. Довгий час лікувалась та за нею необхідний був догляд від сторонніх осіб. Обвинуваченого побачила лише на судових засіданнях. З 29.11.2021 досі знаходиться на лікарняному та не приступила до роботи.
У судовому засіданні ОСОБА_9 повідомила, що стаж її керування автомобілем становить 10 років. 29.11.2021 повертаючись з роботи керувала автомобілем. На перехресті відчула раптовий хлопок. Після того, як вийшла з автомобіля змогла повністю оцінити наслідки. Почувала себе погано на наступний день після дорожньо-транспортної пригоди. Звертає увагу на ту обставину, що вона є інвалідом з дитинства та знищений автомобіль був її єдиним засобом пересування.
Оцінка суду
Заслухавши пояснення учасників процесуальної дії, дослідивши обвинувальний акт та докази надані стороною обвинувачення, враховуючи визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , суд приходить до наступних висновків.
Оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину, його покази в судовому засіданні суд вважає достовірними, а тому відповідно до вимог ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду та ці обставини ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що позиція обвинуваченого добровільна та він правильно розуміє зміст цих обставин. Суд роз`яснив про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку при такому порядку вирішення справи.
Заслухавши пояснення учасників процесу суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Призначення покарання
Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Судом враховано, що ОСОБА_5 раніше не судимий (а.с. 188 ) на обліку в лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває (а.с. 187 ), за місцем проживання компрометуючі матеріали не надходили (а.с. 189), на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей та сестра (інвалід) (а.с. 99-103).
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; часткове відшкодування завданого збитку; надання потерпілій допомоги безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого під час судового провадження не встановлено.
Згідно досудової доповіді, складеної відповідно до ст. 314-1 КПК України орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (а.с. 110-111).
Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особи винного, враховуючи обставини, що пом`якшують його покарання, беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і запобігання вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, із звільненням від відбування покарання строком на 2 роки на підставі ст. 75 КК України із покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Крім того, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 з застосуванням ст. 75 КК України, суд керується позиціями Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Щодо цивільного позову ОСОБА_7 .
Зазначеним позовом ОСОБА_7 просила стягнути з АТ «СГ «ТАС»: 4593,00 грн. майнової шкоди, 230 грн. моральної шкоди, а з ОСОБА_5 на її користь - 159 770,00 грн. моральної шкоди, 5 000,00 грн. у якості витрат на професійну правничу допомогу.
Позов мотивований тим, що через протиправні дії ОСОБА_5 позивачка перенесла моральні страждання, через отримані тілесні ушкодження, переживаннями з приводу обставин і наслідків ДТП. Після ДТП, вона перенесла надзвичайний фізичний біль, так як у неї була травмована шия та болі у хребті, переходило на головні болі. Фізичну біль вона відчувала ще значний час після ДТП і до тепер, спричинені травми не дають в повній мірі реалізовувати себе як на роботі так і дома, шия закута у бандаж для нерухомості голови, змінили звичний стан життя. Зміни у житті, призвели до нервовості, дратівливості. Болі і хворобливий стан, змусили позивачку звертатись за медичною допомогою і після стаціонарного лікування, вона проходила амбулаторне лікування. Дорожньо-транспортна пригода призвела до негативних змін у її житті. Щоденні думки та спогади про наслідки тієї психотравмуючої події продовжують її турбувати і до нині. У неї виник страх можливого повторення ситуації, насторога, стривоженість, переживання психологічного дискомфорту, знижений та нестійкий настрій, нервозність, дратівливість. На даний час вона побоюється користуватись транспортними засобами, хоча до цього впевнено себе почувала в салоні будь-якого транспортного засобу, як пасажир. З часу вчинення події, не дивлячись на те, що ОСОБА_5 є місцевим жителем з позивачкою, він не попросив у неї пробачення і не цікавився її здоров`ям як в перші дні після ДТП. Так і до нині. З огляду на всю глибину душевних страждань в наслідок шкоди здоров`ю, усвідомлення перебігу та наслідків ДТП, визнає розмір моральної шкоди обгрунтованим (а.с. 24-31).
30.05.2022 захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_6 подано відзив (а.с. 95-97) котрим той вважає що вказана сума коштів є досить великою та такою, що не відповідає обгрунтованості позову за наслідками кримінального правопорушення. Повідомляє, що у його підзахисного на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей та сестра інвалід за якою той здійснює догляд, утримує її. Посилається на розмір заробітної плати ОСОБА_5 , котра в середньому становить 8 000,00 грн. Не заперечує проти стягнення з ОСОБА_5 моральної шкоди у розмірі 40 000,00 грн з урахуванням 35 000 грн., які останній добровільно їй сплатив.
Представник АТ «СГ «ТАС» до судового засідання не з`явився. Надіслали на адресу суду клопотання, котрим просили розглядати справу без присутності представника АТ «СГ «ТАС» та долучити до матеріальної справи відзив на цивільний позов (а.с. 140).
Вказаним відзивом зазначають, що рішення про виплату страхового відшкодування не приймалось за відсутністю звернення із заявою про страхове відшкодування, а відтак вважають за необхідне залишити позовні вимоги без розгляду. Також зазначають свою позицію, що згідно чинного законодавства відшкодуванню страховиком підлягають лише обгрунтовані та документально підтвердженні медичним закладом витрати на лікування, що становить 2505,17 грн. (а.с. 141-143).
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, кримінально - процесуальним кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Цивільний позов заявлений потерпілою по кримінальному провадженню підлягає до часткового задоволення та стягнення відповідних сум із цивільних відповідачів, оскільки частково знайшов своє підтвердження у судовому засіданні.
Так, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підтвердження заявлених позовних вимог стороною потерпілої надано квитанції щодо підтвердження витрат на лікування (а.с. 33-35).
Суд погоджується із твердженням представника АТ «СГ «ТАС», що документально підтвердженими витратами на лікування позивача є витрати в розмірі 2505,17 грн.
Тому суд вважає за необхідне стягнути з АТ «СГ «ТАС» на користь потерпілої 2505,17 грн. матеріальної шкоди та 125,26 грн. моральної шкоди, оскільки зазначені суми підтверджена належними та допустимими доказами.
При вирішенні цивільного позову в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 моральної шкоди суд виходить з наступного.
Відповідно постанови пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», а саме п. 9 з якого вбачається, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Разом з тим, потерпілою не надано доказів розміру заподіяної моральної шкоди саме в розмірі 124 770,00 грн.
Оскільки діями ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_7 завдано моральну шкоду, яка виразилась в душевних стражданнях та моральних переживаннях шляхом порушення нормального ритму її життя, враховуючи часткове відшкодування обвинуваченим шкоди у розмірі 35 000,00 грн. (а.с. 147), суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_7 45 000,00 грн. виходячи із принципів розумності, справедливості та поміркованості.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».
Суд позбавлений можливості стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_7 судові витрати за надання професійної правничої допомоги. Підтвердження отримання адвокатом грошових коштів передбачено п.5.4 та п.5.5 договору від 06.04.2022 (а.с. 44), однак при поданні до суду позовної заяви до неї не долучено доказів понесення цих витрат (отримання коштів адвокатом).
Щодо цивільного позову ОСОБА_9 .
Вказаним позовом представник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 просив стягнути з обвинуваченого на користь своєї довірительки: 70 000,00 грн. моральної шкоди, 12 000,00 грн. у якості судових витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 113-124).
Позов мотивував тим, що в ОСОБА_9 наявна інвалідність з дитинства пов`язана із опорно руховим апаратом, що обмежує потерпілу в пересуванні та перебування тривалий час в русі.
До скоєння ДТП потерпіла вела активний спосіб життя, як на це дозволяв стан здоров`я та життєві обставини. Потерпіла працює вчителем, проводить додаткові заняття з учнями поза межами шкільного закладу, що потребує великий об`єм роботи та затрати час, щоб мати змогу повноцінно працювати, отримувати прибуток, так як основну частину заробітку витрачається на лікування. Використання автомобіля було невід`ємною і щоденною потребує у зв`язку із обмеженими можливостями власного пересування. Після скоєння ДТП потерпіла залишилась без автомобіля, який і на час звернення з позовом знаходиться на майданчику тимчасово затриманих автомобілів. Вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 , своїми неправомірними діями позбавив потерпілу можливості виконувати повсякденні обов`язки, які на неї були покладені, як на викладача, на матір, дружину. Відсутність автомобіля суттєво вплинуло на матеріальний та моральний стан родини, що в свою чергу призвело до постійних нервувань, стресів, страждань, постійного пошуку та прохання рідних, знайомих, служб такі для необхідності пересування, так як за рекомендацію лікаря та стану здоров`я, потерпіла більше ніж 200-300 метрів не взмозі подолати без сторонньої допомоги через фізичну біль.
22.06.2022 захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_6 подано відзив котрим той вважає, що вказана сума вимоги є досить великою та такою, що не відповідає обгрунтованості позову на наслідками кримінального правопорушення. Також зазначає, що заявлені судові витрати за послуги адвоката також завищені та оцінює їх у розмірі 3 000,00 грн. (а.с. 169-171).
При вирішенні вказаного цивільного позову суд керується нормами матеріального та процесуального права зазначеними порядком вище.
Оскільки злочинними діями ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_9 завдано моральну шкоду, яка виразилась в душевних стражданнях та моральних переживаннях шляхом порушення нормального ритму її життя, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_9 35 000,00 грн. у якості компенсації моральної шкоди заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Вирішуючи питання про стягнення з обвинуваченого на користь ОСОБА_9 витрат на правову допомогу, суд з врахуванням складових та критеріїв щодо витрат на правову допомогу дійшов висновку, що зазначені у детальному описі наданих послуг суми (а.с. 132-133) є завищеними, оскільки обвинувачений вину в вчиненому кримінальному правопорушенні визнав. Сплачена ОСОБА_9 сума на професійну правничу допомогу не є співмірною із складністю справи та іншими істотними обставинами, а тому, вартість такої послуги, в даному випадку є необґрунтованою та явно завищеною, оскільки деякі роботи зазначені в детальному описі містять загальний характер і можуть поєднуватися в один вид надання адвокатських послуг. Таким чином, суд з врахуванням складових та критеріїв щодо витрат на правову допомогу дійшов висновку про стягнення на користь позивача понесених ним обгрунтованих та співмірних витрат на правничу допомогу, а саме 5 000,00 грн.
Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Питання про речові докази та судові витрати суд вирішує відповідно до ст. 100 та ст. 124 КПК України.
Арешт накладений на транспортні засоби слідчим суддею Вінницького міського суду необхідно скасувати.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст.ст. 50, 65-67, 75, 76, 286 КК України, ст.ст. 100, 124, 128, 337, 349, 368, 373-374, 394 КПК України, 81 ЦПК України, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», беручи до уваги правові положення викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) суд,
Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі п.1 та п.2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 паспорт серії НОМЕР_5 виданий 13.10.1999 Літинським РВ УМВС України в Вінницькій області) на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (жительки АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 12.12.1997 Літинським РВ УМВС України в Вінницькій області, РНОКПП НОМЕР_4 )) 45 000,00 грн. моральної шкоди.
Стягнути ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий 13.10.1999 Літинським РВ УМВС України в Вінницькій області) на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (жительки АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_6 виданий 22.02.1999 Літинським РВ УМВС України в Вінницькій області, РНОКПП НОМЕР_7 6) 35 000,00 грн. моральної шкоди та 5 000,00 грн. у якості компенсації судових витрат.
Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 паспорт серії НОМЕР_5 виданий 13.10.1999 Літинським РВ УМВС України в Вінницькій області) на користь держави Україна у відшкодування витрат за проведення в кримінальному провадженні експертиз:
-№ СЕ-19/102-22/1394-ІТ від 29.03.2022 858,10 грн;
-№ СЕ-19/102-22/1395-ІТ від 29.03.2022 858,10 грн;
-№ СЕ-19/102-22/1782-ІТ від 16.02.2022 858,10 грн;
-№ СЕ-19/102-22/3052-ІТ від 29.03.2022 343,24 грн;
Скасувати арешт на транспортні засоби:
- марки «ЗАЗ», модель «110307», д.н.з. НОМЕР_1 ;
- марки «ЗАЗ», модель «1102», д.н.з. НОМЕР_2 ,
накладений 02.12.2021 слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області.
Речові докази: автомобіль марки «ЗАЗ», модель «110307», д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль марки «ЗАЗ», модель «1102», д.н.з. НОМЕР_2 , котрі находяться на території спеціального майданчика ГУНП у Вінницькій області для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів (вул. Ботанічна, 30-32, м. Вінниця) після набрання вироком законної сили повернути власниками.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду впродовж 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1