Справа № 136/2322/21
провадження №1-кп/136/139/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2022 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_3 ;

з боку захисту обвинуваченого ОСОБА_4 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду м. Липовець, обвинувальний акт у матеріалах виокремленого кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000297 від 26.10.2015,

про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плисків, Погребищенського району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, має тимчасовий заробіток, одруженого, на утриманні перебуває дві малолітні дитини, з базовою середньою освітою, раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.08.2016 близько 23:45 год., ОСОБА_4 , маючи умисел на крадіжку чужого майна, за попередньою змовою із особою матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, діючи із корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, під час того, як особа матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, за допомогою металевої фомки вирвав металеву штабу із дверей будівлі електропідстанції, що знаходиться в АДРЕСА_2 та яка перебуває на балансі ТОВ «Турбівська цукровий завод», проникнувши всередину, здійснили крадіжку брухту чорних металів вагою 45 кілограм та брухт мідних кабелів вагою 8 кілограм, згідно висновку експерта №3548/3649/16-21 від 23.12.2016 вартість одного кг брухту чорних металів станом на 06.08.2016 становила 3,08 грн та брухту мідних кабелів, становила 84,6 грн за 1 кг. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спільно із особою матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, завдали матеріальної шкоди ТОВ «Турбівський цукровий завод» на загальну суму 815,4 грн. та викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Такі умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючими ознаками крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушені визнав при обставинах вказаних в обвинувальному акті, погодившись із кваліфікацією вчиненого ним діянь, розкаявшись у вчиненому.

Суд переконався, що показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Суд, з огляду на викладене, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оскаржуються, що узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючими ознаками крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, має тимчасовий заробіток, одружений, на утриманні перебуває дві неповнолітні дитини, за місцем проживання характеризується посередньо; на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Суд, призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винуватого, обставин, що пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого, який має тимчасовий заробіток.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер вчиненого злочину, характеристику по місцю проживання.

З врахуванням наведених обставин, суд вважає що достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_4 буде мінімальне покарання передбачене санкцією статті у виді позбавлення волі на строк три роки.

Разом із тим, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, його поведінки за час судового розгляду та інших обставин справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого ОСОБА_4 без відбування покарання та ізоляції його від суспільства, а тому приймає рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України із покладенням обов`язків, що передбачені ст.76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів та процесуальних витрат слід вирішити окремо за участі особи матеріали, щодо якої виділені в окреме провадження, .

У кримінальному провадженні не застосовувались заходи забезпечення.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 1112, 5051, 6567, ч. 3 ст.185 КК України, ст.ст. 368, 370, 374, 376, 394395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки на протязі іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом 30-ти днів із дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, у порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_6