Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/244/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.06.2022 року м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
при участі:
прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
переглянула у письмовому провадженні, за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_8 ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 червня 2022 року, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця громадянина України, із середньою освітою, безробітного, неодруженого, без утриманців, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимому,

обрано запобіжний захід у межах досудового розслідування, у вигляді тримання під вартою до 30 липня 2022 року, 17 години 00 хвилин, визначено розмір застави 124 050 гривень.

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України.

Обставини вчинення кримінального правопорушення як їх наразі встановлено органом досудового розслідування, наступні.

ОСОБА_8 , у невстановлений час та спосіб, незаконно придбав психотропну речовину метамфетамін, з метою збуту, яку залишив зберігати у належній йому чоловічій сумці, носив при собі; 31 травня 2022 року збув дану психотропну речовину легендованій особі ОСОБА_9 ; крім того, 01 червня 2022 року, в ході обшуку домоволодіння АДРЕСА_2 , під час особистого обшуку ОСОБА_8 , в чоловічій сумці виявлено та вилучено дев`ять згортків з порошкоподібною речовиною білого кольору, в одному з яких мстився наркотичний засіб метадон.

Слідчий суддя задовольнив клопотання старшої слідчої СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосував вказаний запобіжний захід в межах досудового розслідування, визначивши також заставу.

Слідчий суддя визнав обґрунтованою підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України, а також врахував тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та обставини, передбачені ст. 178 КПК України (задовільні характеристики, сталі соціальні зв`язки). Виявлено також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, як можливість переховуватись від досудового розслідування та суду, продовжити злочинну діяльність, вчинити нове кримінальне правопорушення.

Судове рішення оскаржено стороною захисту, адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання.

Свої вимоги мотивує наступними доводами.

Судом не достатньою мірою враховано наявність позитивних характеристик підозрюваного, постійного місця проживання (мешкає разом із матір`ю та вітчимом), на обліках не перебуває, не судимий.

Не підтверджені доказами ризики, передбачені ст. 177 КПК України, як і те, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити підозрюваним виконання своїх процесуальних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_8 в апеляційній скарзі вказує про незгоду з ухвалою слідчого судді, просить її скасувати.

Доводів в обґрунтування своїх вимог не наводить.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку сторони захисту (адвоката ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 ), які підтримали апеляційні скарги, просили скасувати ухвалу слідчого судді, обравши запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, думку прокурора, який заперечив задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України.
Причетність ОСОБА_8 до інкримінованого кримінального правопорушення (обґрунтованість підозри) підтверджується наданими прокурором інформацією та фактами:протоколом обшуку від 01.06.2022 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_11 від 17.05.2022 року, ОСОБА_12 від 23.05.2022 року, ОСОБА_13 від 01.06.2022 року, ОСОБА_14 від 01.06ю.2022 року, протоколами пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 17.05.2022 року та від 23.05.2022 року, протоколом оперативної закупки від 31.05.2022 року, протоколом про результати НСРД, висновками судових експертиз від 02.06.2022 року.
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Зважується на практику Європейського суду, - тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, позицію ЄСПЛ, яка висвітлена в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», - суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Кримінальні правопорушення відносяться: за ч. 1 ст. 307 КК України до категорії умисних тяжких, корисливих, санкція передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, за ч. 2 ст. 307 КК України до категорії умисних, тяжких, корисливих, санкція передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна.

Також, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються й наступні обставини.

Підозрюваний ОСОБА_8 безробітний, не навчається, сталого джерела доходу для існування не має, не одружений, без утриманців.

Як встановлено, на розгляді місцевого суду також перебуває інше кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 про обвинувачення за ч. 1, ч. 2 ст. 185, ч. 1, ч. 2 ст. 361 КК України.

Наведене вище у сукупності свідчить про: асоційованість поведінки підозрюваного, схильність до протиправних вчинків, суспільну небезпеку підозрюваного. Враховуючи відсутність майнового доходу, сталого заробітку, є підстави вважати про можливість ОСОБА_8 вчинити новий, в тому числі, аналогічний злочин.

У даному кримінальному провадженні тільки нещодавно розпочате досудове розслідування, триває проведення слідчих дій.
Враховуючи зазначене вище у сукупності, можливо стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, підозрюваний ОСОБА_8 , зважаючи на тяжкість інкримінованих злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності за вчинення злочинів, вчинити нові (в тому числі аналогічні) кримінальні правопорушення.
З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя місцевого суду правильно оцінив наявні ризики та обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування, обравши стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, також запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Отже, обраний відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У конкретному випадку, обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту, в тому числі з приводу неврахування слідчим суддею вимог ст. ст. 177-178 КПК України, спростовуються зазначеним вище.

Щодо наявності у підозрюваного ОСОБА_8 місця проживання, де він мешкає із матір`ю та вітчимом, - вказане, як слідує з матеріалів клопотання, не є стримуючим від вчинення протиправних дій фактором для підозрюваного, не свідчить про убезпечення від наявних ризиків, у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відтак, беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому залишає оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 червня 2022 року, якою стосовно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у межах досудового розслідування, у вигляді тримання під вартою до 30 липня 2022 року, 17 години 00 хвилин, визначено розмір застави 124 050 гривень, залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4