Справа № 308/9856/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 серпня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000178 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.06.2022 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Хмільник Іршавського району Закарпатської області, з середньою спеціальною освітою, розлученого, який має на утриманні малолітню дитину 2015 р.н., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2 ст. 307 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_5
встановив:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000178 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.06.2022 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави у межах строків судового розгляду, але не більше двох місяців.

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин ОСОБА_3 , з метою незаконного збагачення, шляхом вчинення злочинів з незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, усвідомлюючи те, що шляхом проведення заборонених операцій у сфері обігу наркотичних засобів і психотропних речовин є можливість швидко незаконно збагатитись, будучи знайомим із багатьма особами, які схильні до вживання наркотичних засобів і психотропних речовин, здійснив незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також збут наркотичних засобів і психотропних речовин, вчинених повторно, що виразилось в наступному.

ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на збут наркотичних засобів і психотропних речовин, умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно - небезпечних наслідків, за попередньою домовленістю із особою під вигаданими анкетними даними ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на збут особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс та психотропної речовини метамфетамін, 15.12.2020, о 11 год. 17 хв., перебуваючи на подвір`ї, біля ринку по вулиці Лавріщева в місті Ужгород, в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки незаконно збув, особі під вигаданими анкетними даними ОСОБА_6 , один згорток фольги в середині якого знаходилась речовина рослинного походження, зеленого кольору, яка згідно висновку експерта №6/901 від 14.01.2021 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений - канабіс, вагою 1,0098 г., після чого, того ж дня о 14 год. 48 хв., ОСОБА_3 діючи з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, спрямованого на збут наркотичних засобів і психотропних речовин, перебуваючи за адресою м. Ужгород, вул. Василя Комендаря, 15, збув особі із зміненим анкетними даними ОСОБА_6 кристалічну речовину, світлого кольору, яка згідно висновку 6/901 від 14.01.2021, містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, загальною масою 0,0347 г. Вказаний наркотичний засіб і психотропну речовину ОСОБА_3 збув особі із вигаданими анкетними даними ОСОБА_6 за 500 гривень.

Не зупиняючись на вказаному, ОСОБА_3 , продовжуючи свою злочинну діяльність пов`язану зі збутом психотропних речовин, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, незаконно, з метою збуту, у порушення вимог Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 та Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, 15.02.2021 о 16 год. 47 хв., перебуваючи в транспортному засобі марки «Дачія Логан», сірого кольору, біля торгівельного комплексу «Вопак», за адресою: м. Ужгород, вул. Міцкевича, в ході проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув за 700 гривень особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , один поліетиленовий пакет в якому містилась кристалічна речовина, білого кольору, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/107-21/1972- НЗПРАП від 02.03.2021, в своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, загальною масою 0,0515 г.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 24.05.2022 стосовно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначення розміру застави у вигляді 80 розмірів, строком до 60 (шістдесяти) днів, який продовжено.

У клопотанні зазначається, що беручи до уваги, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які підтвердженні ухвалою слідчого судді, існують і на даний час, тому виникла обґрунтована необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 з метою запобігання спробам:
-переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Злочин, який інкримінується ОСОБА_3 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами Європейського союзу, а саме: Румунією, Угорщиною, Словацькою Республікою та Республікою Польща дають підстави вважати, що ОСОБА_3 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховування від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України так і поза межами таких, а також переховуватись на території України;

-незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні. ОСОБА_3 , перебуваючи матиме можливість впливати на експертів, свідків у кримінальному провадженні, які можуть свідчити проти нього, щодо його протиправної діяльності. Зокрема, ОСОБА_3 , з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідками та залякувати і схиляти їх до дачі слідству неправдивих показань. Аналогічним чином ОСОБА_3 зможе впливати на експертів та спеціалістів які будуть залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз. Окрім цього у кримінальному провадженні не встановлено усіх осіб, можливо причетних до вчинення кримінального правопорушення, а відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження може негативно відобразитися на результатах досудового розслідування.

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Знаходячись на волі, ОСОБА_3 зможе координувати свої дії із невстановленими на даний час співучасниками злочину, що мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню. Крім того, ОСОБА_3 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Перебуваючи на волі, ОСОБА_3 зможе як вчиняти інші кримінальні правопорушення так і продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення пов`язані із незаконним обігом наркотичних засобів і психотропних речовин у яких він наразі підозрюється, оскільки аналізуючи матеріали кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_3 , знайомий із колом осіб, які залежні від наркотичних засобів та психотропних речовин, а також із особами, які можуть йому надавати такі речовини для їх подальшого збуту, що підтверджується матеріалами НСРД в яких зафіксовано збут наркотичних і психотропних речовин та той факт, що останній чітко усвідомлював своє кримінально каране діяння та займався таким до моменту викриття його незаконної діяльності працівниками Національної поліції України.

Захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 було подано клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 з запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, визначивши його перебування під час запобіжного заходу за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що на даний час відносно ОСОБА_3 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначений розмір застави в розмірі 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн. Згодом Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 до 06.09.2022 року. Сторона захисту вважає, що є всі підстави для зміни запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Захисник посилається а відсутність передбачених ст.177 КПК України ризиків, зокрема, вказує, що у слідства немає відомостей, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; неможливо знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як слідством вже призначені та виготовлені експертизи та доказова база не може бути вже спотворена або знищена; не має відомостей про намір або активні дії щодо незаконно впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; немає відомостей про наміри перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; немає відомостей та відповідно намірів у підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Просив врахувати, що обвинувачений є батьком, що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 від 28.08.2019 року та серії НОМЕР_2 від 28.08.2019 року. Йому є для кого жити та виправлятися, про кого турбуватися та ставати на шлях нового життя. Нажаль, допущені помилки, але кожна людина помиляється і у неї є можливість виправитись та почати нове життя. Також просив звернути увагу, що ОСОБА_8 є учасником бойових дій та людиною, яка брала участь в антитерористичніїй операції в Донецькій та Луганських областях в званні молодшого сержанту, що підтверджується довідкою з військової частини НОМЕР_3 від 16.08.2014 року за №367. Звернув увагу суду на те, що війна відкладає свій негативний вплив на психіку людини після бойових дій і того, що вона побачила під час виконання свого обов`язку. Також просив звернути увагу, що ОСОБА_8 має позитивні характеристики по місцю проживання, ніяких заяв або скарг з боку сусідів чи мешканців району на нього не надходило та позитивну характеристику з громадської організації, який він неодноразово допомагав і в який користується повагою. ОСОБА_8 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 разом зі своєю бабусею.

Крім цього, захисник просив звернути увагу суду на те, що в процесі досудового розслідування ОСОБА_8 повністю визнав свою вину, давав показання слідчому та прокурору об`єктивно без спотворень фактичних обставин справи, співпрацював зі слідством повністю та наголошував на тому, що готовий і до співпраці в майбутньому для розкриття інших злочинів, що озвучувалось на досудовому слідстві ним особисто та і його адвокатом. Підтвердженням вказаного є зазначення в обвинувальному акті, що був затверджений як пом`якшуюча обставина - щире каяття. Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_3 - слідством не встановлено. Звернув увагу на те, що станом на сьогодні 15 серпня 2022 року допитані абсолютно всі свідки по справі, вплинути чи змінити їх покази неможливо та вони зафіксовані в процесуальних документах слідчим. Більш того, зібрані всі докази по справі та проведені всі необхідні експертизи, що виключає можливість вплинути на експертів та результати експертизи. Враховуючи те, що сторона обвинувачення має всі докази по справі, їх неможливо спотворити або знищити, вони відкриті стороні захисту, захисник вважає, що є всі підстави для зміни обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу.

На думку сторони захисту на даний час немає жодних підтверджуючих доводів про те, що взагалі є ризики, передбачені ст. 177 КПК України або з`явились інші обставини, що виправдовують тримання ОСОБА_3 під вартою. Нажаль, у нього та його сім`ї немає коштів для внесення застави.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав із підстав, зазначених у ньому та просив задовольнити. Вказав на існування зазначених у клопотанні ризиків. Зазначив, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам. Проти задоволення клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу заперечив.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив. Клопотання про зміну запобіжного заходу підтримав, із підстав, які у ньому зазначені. Вважає, що наявні всі підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт, так як стороною обвинувачення не доведено наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечив та просив задовольнити клопотання його захисника про зміну йому запобіжного заходу на домашній арешт. Зазначив, що на даний час стороною обвинувачення зібрано усі докази.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Вимогами ч. 3 ст. 315 КПК України визначено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому Главою 18 КПК України.

Так, згідно ч.3 ст. 315 КПК України, з урахуванням Рішення Конституційного Суду № 1-р/2017 від 23 листопада 2017 року, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч.1. ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
У відповідності до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років
Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».
Як вбачається з обвинувального акту та доданого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування, на підставі зібраних доказів обґрунтовано обвинувачується органом досудового розслідування у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, психотропних речовин, вчинені повторно.

Крім цього, обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, підтверджується тим, що прокурором зібрано докази, на його думку, достатні для того щоб звернутись з до суду обвинувальним актом, її також перевіряли слідчі судді раніше при застосуванні та продовженні вказаного запобіжного заходу

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, та у відповідності до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_3 суд дійшов наступних висновків.
Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання Так, злочини у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 передбачає виключно покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування особи від суду.

Суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності із іншими обставинами суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
У рішенні Європейського суду «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р. зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду отримуються усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). Вплив на свідків може бути здійснений шляхом застосування певного психологічного тиску і спонукання осіб до надання неправдивих показань, введення в оману суду та замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження.
Ризик незаконного впливу на свідків, підтверджується тим, що судом ще не визначено обсяг доказів та порядок їх дослідження, тобто на даний час суд ще не перейшов до стадії дослідження доказів, та, зокрема не було допитано свідків, відтак, на переконання суду, існує об`єктивна реальність ризику можливого тиску обвинуваченого на осіб, які судом ще не допитані.

Суд відхиляє доводи сторони захисту про те, що вказаний ризик відсутній, так як свідки були допитані слідчим, прокурором на стадії досудового розслідування, та не були допитані безпосередньо судом в судовому засіданні.
Аналогічним чином обвинувачений може впливати на експертів та спеціалістів, при цьому, суд бере до уваги, що із обвинувального акту вбачається, що в даному кримінальному провадженні було проведено дві експертизи.
Також суд вважає доведеним ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів з метою їх збуту, не має постійного джерела заробітку.
Разом з тим, прокурором не було доведено наявність ризику того, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вказаний ризик суд вважає необґрунтованим.
Таким чином прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.1, п.3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду ; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, злочини вчинено умисно, та пов`язаний із незаконним обігом наркотичних засобів з метою їх збуту особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин, а також бере до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме, те, є особою молодого віку, має на утриманні неповнолітнього сина, 2015 року народження, при цьому, стороною захисту в судовому засіданні було зазначено, що друга його дитина померла, однак відсутні підтверджуючі документи. Згідно довідки т.в.о. командира військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_10 від 16.08.2014 року №367 молодший сержант ОСОБА_8 з 19 травня 2014 по 30 липня 2014 року залучався до участі в антитерористичній операції в Донецькій та Луганській областях, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , згідно характеристики Кам`янського сільського голови ОСОБА_11 від 13.07.2022 року №1145 ОСОБА_8 постійний мешканець села Хмільник, за час проживання в селі показав себе як зосереджений, відповідальний, врівноважений, доброзичливий, чуйний до людей, у конфліктні ситуації не вникає, за час проживання в селі порушень громадського порядку за ним не помічалось, скарг від мешканців села на нього не поступало, згідно характеристики віце-президента Закарпатської обласної федерації бодібілдингу та фітнесу ОСОБА_12 від 08.08.2022 року ОСОБА_3 є членом даної організації, як людина характеризується позитивно, неодноразово допомагав федерації проводити різні показові виступи спортсменам, чуйний, є турботливим батьком та надійним товаришем, серед членів федерації має повагу та авторитет, характеризується також великою вимогливістю до себе, має високі моральні якості, витриманий, чуйний до людей, добре вихований.

Враховуючи сукупність наведених обставин, особу обвинуваченого, та те, що прокурором доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наявність на утриманні у підозрюваного дитини, та те, що обвинувачений брав участь в антитерористичній операції в Донецькій та Луганській областях не дають підстав для обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, так як вказані обставини існували на момент вчинення інкримінованого йому злочину, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці.
Суд, розглядаючи можливість обрання альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, та запобігти наведеним вище ризикам.

Доводи сторони захисту про відсутність зазначених ризиків не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу. Судом враховано зазначені захисником обставини, однак суд не вважає їх такими, що ставлять під сумнів наведені вище висновки. Будь-яких інших даних, які б безумовно свідчили про те, що тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено і стороною захисту беззаперечно не доведено.
Застосовуючи вказаний запобіжний захід, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченого.

Будь-яких обставин, котрі б свідчили про те, що обвинувачений за станом здоров`я не може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі під час розгляду клопотання суду надано не було.

У зв`язку із наведеним суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Суд відмовляє у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки підстави для зміни запобіжного заходу відсутні, та в силу змагальності сторін кримінального провадження захистом не спростовано тверджень прокурора, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти існуючим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Так, стороною захисту не надано переконливих доказів, про особу обвинуваченого, які би давали обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_3 не ухилятиметься від суду, не впливатиме на учасників кримінального провадження, не вчинятиме інші кримінальні правопорушення, і що до нього може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.
Згідно ч.3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
У відповідності з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.
Разом з цим, при визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.
Виходячи з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , з урахуванням положення Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2022 року складає 2 481 гривень, та з урахуванням даних щодо майнового стану обвинуваченого, суд приходить до висновку, що для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідним визначити заставу у розмірі сімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 173 670 (сто сімдесят три тисячі шістсот сімдесят) грн.. Такий розмір застави, на переконання суду, буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.
Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для обвинуваченого, суд не вбачає.
У випадку внесення застави суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, та зобов`язати: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає (Закарпатська область), без дозволу прокурора, слідчого або суду; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному проваджені; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Згідно ст. 197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.176-178,183, 315, 331, 372, 395, КПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу, - відмовити.
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 - задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, а саме до 12 жовтня 2022 року (включно).
Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченого ОСОБА_3 , обов`язків передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України - в розмірі сімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 173 670 (сто сімдесят три тисячі шістсот сімдесят) грн.
У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає (Закарпатська область), без дозволу прокурора, слідчого або суду.
- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному проваджені.
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну
Роз`яснити ОСОБА_9 , що у разі невиконання вищевказаних обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.
Строк дії покладених на обвинуваченого обов`язків визначити до 12 жовтня 2022 року (включно).
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1