СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/3333/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2022 року

Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора- ОСОБА_3 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000399 від 13.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000399 від 13.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000399 від 13.10.2021, із забороною користування та розпорядження майном, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :02:022:0005 (площею 0,99 га.), власником якої є Переяслав-Хмельницька РДА (), користувачем ТОВ «Переяслав Фіш Клаб» () та заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України (ідентифікаційний код юридичної особи 00015622) та його територіальним органам, ДП Національні інформаційні системи (ідентифікаційний код юридичної особи 39787008) виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській, міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам (державним та/або приватним), іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, перелік яких міститься в Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спрямовані на зміну, виникнення, перехід, припинення прав власності, реєстрацію обтяжень та арештів, реєструвати заяви в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:022:0005 (площею 0,99 га.), власником якої є Переяслав-Хмельницька РДА () та користувачем ТОВ «Переяслав Фіш Клаб» ().

Вказане клопотання обґрунтовується тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000399 від 13.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснює група прокурорів Київської обласної прокуратури.

Під час досудового розслідування встановлено, щов 2013 році службові особи з числа керівників Держгеокадастру України, ДП «Переяслав-Хмельницький лісгосп», Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, у змові з посадовими особами Переяслав-Хмельницької РДА Київської області та ТОВ «Переяслав Фіш Клаб» () організували протиправний механізм виведення з державної власності земельної ділянки лісового фонду на території Циблівсьої сільської ради Переяслав-Хмельницього району Київської області в порушення вимог земельного законодавства.

Вказані вище особи, розпорядженням Переяслав-Хмельницької РДА № 122 від 17.06.2013 затвердили проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди ТОВ «Переяслав Фіш Клаб» для рибогосподарських потреб та передали в оренду останньому земельну ділянку лісового фонду державної власності фактично без зміни цільового призначення та погодження з органами виконавчої влади з питань лісового господарства і охорони навколишнього природного середовища.

В подальшому, 17.06.2013, між Переяслав-Хмельницькою РДА та ТОВ «Переяслав Фіш Клаб» укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:022:0005 загальною площею 0,9900 га для рибогосподарських потреб.

В свою чергу, службові особи Держгеокадастру України, на виконання їх спільного із іншими учасниками протиправної схеми, достовірно знаючи, що земельна ділянка є землями лісового фонду, за відсутності обов`язкового дозволу Кабінету Міністрів України, наявність якого є обов`язковою відповідно до вимог ст.ст. 20, 141, 142, 149 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення відповідних правовідносин) при вирішенні питання про зміну цільового призначення земель лісового фонду, здійснили розгляд та погодження вказаного вище проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди ТОВ «Переяслав Фіш Клаб» для рибогосподарських потреб, внаслідок чого змінили цільове призначення земельної ділянки та передали в оренду на 49 років.

Статтею 7 Лісового Кодексу України ліси (в редакції станом на 17.06.2013) визначено, що ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.

Відповідно до статті 8 Лісового Кодексу України (в редакції станом на 17.06.2013), у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній власності або приватній власності. Право власності на ліси набувається і реалізовується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону.

Відповідно до п. 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» Лісового Кодексу України (в редакції станом на 17.06.2013), до одержання в установленому порядку державними лісогосподарських підприємствами державних актів на право користування земельних лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерного дешифрування аерознімки містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту і оформлення, якості виготовлення тощо регламентуються галузевими нормативними документами. Зокрема, за змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, Затвердженої Держлісгоспом СРСР 11 грудня 1986 року, планшети лісовпорядкування відносяться до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування.

Вищезазначена земельна ділянка наділена цільовим призначенням: для рибогосподарських потреб.

Земельна ділянка з кадастровим номером :02:022:0005 відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником якої є Переяслав-Хмельницька РДА () та користувачем ТОВ «Переяслав Фіш Клаб» (код ).

Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, земельна ділянка з кадастровим номером :02:022:0005 мають зареєстроване обмеження у їх використанні водоохоронна зона.

Відповідно до ст. 88 Водного кодексу України (в редакції станом на 17.06.2013), з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною:

-для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів;

-для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 гектарів - 50 метрів;

-для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів

Відповідно до ст. 61 Земельного кодексу України (в редакції станом на 17.06.2013), прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів.

20.09.2022 на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 01.09.2022 ОСОБА_5 ун. № 759/10597/22, проведено огляд земельної ділянки із залученням спеціалістів провідний інженер гідротехнік Переяславського гідрокомплексу трубізької дільниці БУВР Середнього Дніпра ОСОБА_6 , інженер-геодезист ОСОБА_7 , старший державний інспектор ОНПС Столичного округу ОСОБА_8 , лісничий Переяславського лісництва ДП «Бориспільський лісгосп» ОСОБА_9 .

Оглядом встановлено, що земельна ділянка має обмежений доступ та обгороджена парканом на якій розташований (готельно-ресторанний комплекс з апартаментами) яка вкрита зеленими насадженнями у вигляді «Сосна звичайна» вік яких складає близько 50 років, які на момент огляду не пошкоджені та на яких наявні факти виконання будівельних робіт капітальні споруди з фундаментом, спортивний майданчик, капітальна споруда у вигляді будинку, яка використовується господарських потреб та виходить за межі земельної ділянки, берегоукріплювальні захисні споруди. Земельна ділянка знаходиться біля урізу води річки Дніпро.

В ході огляду інженером-геодезистом здійснено вимірювання, які відображені у план схемі. За результатом вимірювань встановлено, що площа, яку фундамент займає на земельній ділянці з кадастровим номером :02:022:0005 капітальна споруда з фундаментом 0,0158 га, капітальна споруда з фундаментом 0,0061 га які розміщені в 100 метровій прибережно-захисній смузі та капітальна споруда у вигляді будинку яка використовується господарських потреб 0,0195 га.

Також встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:022:0005 перебуває у межах 100 метрової нормативної прибережної захисної смуги та частково на землях лісового фонду.

Крім того оглядом встановлено самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,22 га на землях лісового фонду яка вкрита зеленими насадженнями у вигляді «Сосна звичайна» вік яких складає близько 50 років та яка прилягає до земельної ділянки з кадастровим номером :02:022:0005 та обгороджена суцільним парканом та мають спільну забудову.

Таким чином зміна цільового призначення, та, в подальшому зміна власника земельних ділянок лісогосподарського призначення відбулась в незаконний та протиправний спосіб, що може свідчити про зловживання службовим становищем посадових осіб Держгеокадастру України, ДП «Переяслав-Хмельницький лісгосп», Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, у змові з посадовими особами Переяслав-Хмельницької РДА Київської області та суб`єктами господарювання приватного сектору економіки з метою протиправного виведення з державної власності земельних ділянок лісового фонду.

Зважаючи на вищевикладене, слідчим у кримінальному провадженні 26.09.2022 винесено постанову про визнання речовим доказом земельної ділянки із кадастровим номером :02:022:0005 (площею 0,99 га.), власником якої є Переяслав-Хмельницька РДА () та перебуває в користуванні ТОВ «Переяслав Фіш Клаб» ().

Таким чином, з метою збереження речового доказу та запобігання відчуження земельної ділянки, в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту з позбавленням права на розпорядження та користування майном, а земельної ділянки з кадастровим номером :02:022:0005 (площею 0,99 га.), власником якої є Переяслав-Хмельницька РДА () та користувачем ТОВ «Переяслав Фіш Клаб» ().

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити з підстав викладених у клопотанні.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання за недоведеністю та необгрунтованістю.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши учасників процесу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000399 від 13.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснює група прокурорів Київської обласної прокуратури.

20.09.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 01.09.2022 ОСОБА_5 ун. № 759/10597/22, проведено огляд земельної ділянки із залученням спеціалістів провідний інженер гідротехнік Переяславського гідрокомплексу трубізької дільниці БУВР Середнього Дніпра ОСОБА_6 , інженер-геодезист ОСОБА_7 , старший державний інспектор ОНПС Столичного округу ОСОБА_8 , лісничий Переяславського лісництва ДП «Бориспільський лісгосп» ОСОБА_9 .

26.09.2022 старшим слідчим СУ ГУНП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_10 винесено постанову про визнання речовим доказом земельної ділянки із кадастровим номером :02:022:0005 (площею 0,99 га.), власником якої є Переяслав-Хмельницька РДА () та перебуває в користуванні ТОВ «Переяслав Фіш Клаб» ().

Пунктом 15 ч.1 ст. 7 КПК України встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з п. 18) ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
У своїх висновках Європейський Суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів».
Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч.1, ч. 2 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
До матеріалів клопотання прокурор не долучив доказів, які б вказували на неправомірне походження чи набуття майна, не надав належного обґрунтування щодо правової підстави для арешту майна, оглянутого в ході огляду 20.09.2022 року, а саме земельної ділянки з кадастровим номером :02:022:0005, яка розташована на території Циблівської сільської ради Переяслав- Хмельницького району Київської, які відображені в протоколі огляду від 20.09.2022 року, не зазначив та належним чином не обґрунтував, яким чином це майно співвідносяться з обставинами кримінального провадження, що розслідується.
Не підтверджується доданими до клопотання прокурором документами і сам факт причетності або вчинення кримінального правопорушення службовими особами з числа керівників Держгеокадастру України, ДП «Переяслав- Хмельницький лісгосп», Київського обласного та по м.Києва управління лісового та мисливського господарства та з посадовими особами ТОВ «Переяслав Фіш Клаб» за таких обставин, доводи прокурора щодо необхідності арешту зазначеного майна є передчасними, а відтак клопотання не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000399 від 13.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1