ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 339/104/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_36
Провадження № 11-кп/817/159/22 Доповідач - ОСОБА_37
Категорія - ч.5 ст. 185 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_37,

суддів - ОСОБА_38, ОСОБА_39,

з участю - секретаря ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42

прокурора ОСОБА_43

потерпілих ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілих ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_44

захисників ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_45

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі в режимі відеоконференції, апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_32; захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_45; захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_33; захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_33; захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_46; захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_46; обвинуваченого ОСОБА_10 ; обвинуваченого ОСОБА_11 ; представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_44, на вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 21 вересня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000668 від 27 жовтня 2017 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого не працюючого, не судимого

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією майна.

Початок строку відбуття покарання рахувати з часу його затримання 11.11.2017 р.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 до вступу вироку у законну силу залишено без змін.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Поляниця Болехівської міської ради Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_2 одруженого, не працюючого, не судимого

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України та призначено йому покарання

за ч.5 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з конфіскацією майна;

за ч.1 ст.309 КК України у виді арешту на строк 6 (шість) місяців;

за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років з конфіскацією майна.

Початок строку відбуття покарання рахувати з часу набрання вироком законної сили.

Зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення за період з 09.11.2017 р. по 14.05.2020 р.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Бубнище Болехівської міської ради, жителя АДРЕСА_3 , не одруженого, працюючого приватним підприємцем, не судимого згідно ст.89 КК Кураїни

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.185, ч.1 ст.309, КК України та призначено йому покарання

за ч.5 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією майна;

за ч.1 ст.309 КК України у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці;

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_8 , остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією майна;

Початок строку відбуття покарання рахувати рахувати з часу його затримання 09.11.2017 р.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 до вступу вироку у законну силу залишено без змін.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та жителя АДРЕСА_4 , не одруженого не працюючого, не судимого

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією майна.

Початок строку відбуття покарання рахувати з часу його затримання 09.11.2017 р.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 до вступу вироку у законну силу залишено без змін.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Стрий Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, не прайцюючого, раніше судимого 03.12.2013 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області за ч.1 ст.186, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі; 24.07.2017 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в сумі 1500 грн.

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.185, ч.2 ст.309, КК України та призначено йому покарання

за ч.5 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією майна;

за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_10 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією майна;

Початок строку відбуття покарання рахувати рахувати з часу його фактичного затримання 15.11.2017 р.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 до вступу вироку у законну силу залишено без змін.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Долина Івано-Франківської області, зареєстрованого в АДРЕСА_6 жителя АДРЕСА_7 , не одруженого, не працюючого, не судимого

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.185, ч.2 ст.309, ч.1 ст.209, ч.1 ст.263 КК України та призначено йому покарання

за ч.5 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією майна;

за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2(два) роки;

за ч.1 ст.209 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_11 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією майна

Початок строку відбуття покарання рахувати рахувати з часу його фактичного затримання 09.11.2017 р.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_11 до вступу вироку у законну силу залишено без змін.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 задоволено частково. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 в користь ОСОБА_4 22 350 гривень у відшкодування матеріальної шкоди та 100 000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 задоволено частково. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 в користь ОСОБА_4 856 840 гривень у відшкодування матеріальної шкоди та 100 000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 задоволено частково. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 в користь ОСОБА_4 37 647 гривень у відшкодування матеріальної шкоди та 20 000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в користь ОСОБА_2 733 945 гривень 27 копійок у відшкодування матеріальної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в користь ОСОБА_2 491 449 гривень 25 копійок у відшкодування матеріальної шкоди.

Цивільний позов управління освіти виконавчого комітету Болехівської міської ради до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в користь управління освіти виконавчого комітету Болехівської міської ради 9 200 гривень у відшкодування матеріальної шкоди.

Вирішено питання судових витрат.

Згідно вироку суду, обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, в особливо великих розмірах, вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.185 КК України за наступних обставин.

Так, 26.10.2017 року ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та особа, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження прибули до свого знайомого ОСОБА_8 , який проживає в будинку в АДРЕСА_8 з метою вчинення крадіжки з квартири № 5 , в якій проживають ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Після цього 26.10.2017 року в період часу з 06:00 год. по 17:10 год., ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , особа, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою, умисно, з корисливих спонукань, з метою наживи, таємно, шляхом пошкодження механізму замка дверей балкону, проникли в приміщення квартири АДРЕСА_8 , в якій проживають ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та діючи спільно, умисно, таємно викрали майно ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , а саме: грошові кошти в сумі 28 000 гривень, грошові кошти в сумі 12 000 доларів США (що станом на час крадіжки по курсу НБУ еквівалентно 321 240 гривень), золоту монету - Наполеон III, 100 франків, 1850-1860 р.р., золото 900 проби, вагою 32,2 г, вартістю 46 690 гривень; золоту монету 20 франків, 900 проби, із зображенням голови жінки, 1849-1850 р.р., вагою близько 6-8 грам, вартістю 12 000 гривень; монету із жовтого металу з надписом «PROJEKT UNIVERSITYTU MONS, 10.10.2008» вартістю 1 000 гривень; шубу норкову сірого кольору вартістю 50 000 гривень; чохол-сумку вартістю 150 гривень; шубу норкову рожевого кольору вартістю 40 000 гривень; чохол-сумку вартістю 150 гривень; 60 шкірок норки (25 шкірок темно-коричневого решту чорного, рожевого, сірого, кремового кольорів), загальною вартістю 89 000 гривень, фотоапарат Sony Cyber-shot DSC-HX 300 вартістю 11 000 гривень; фотоапарат Sony DSC-H10 вартістю 3 000 гривень; фотоапарат FINEPIX JV300 чорного кольору вартістю 1 000 гривень; планшет марки «Асус» темно-сірого кольору серійний номер 9/WE3NOBC340449148 вартістю 6 000 гривень; золотий набір жіночий з темними камінцями, золотий перстень вагою 8 грам, золотий кулон вагою 4 грами, золотий ланцюжок вагою 12 грам, золоті сережки вагою 6 грам вартістю 45 000 гривень; золотий затискач для краватки з камінцем цирконію вартістю 10 000 гривень; золоту брошку у вигляді квітки вагою близько 6 грам вартістю 7 000 гривень; золотий чоловічий перстень з цирконієм вагою близько 6 грам вартістю 8 000 гривень; золоте намисто жіноче з камінцями вагою близько 15 грам вартістю 20 000 гривень; набір сережки та каблучка вагою близько 8 грам вартістю 10 000 гривень; золотий ланцюжок чоловічий вагою близько 10 грам вартістю 15 000 гривень; золотий браслет з камінцями білого кольору вагою близько 10 грам вартістю 15 000 гривень; золотий браслет без вставок вагою близько 12 грам вартістю 16 000 гривень; золотий набір каблучка і сережки вагою близько 10 грам вартістю 14 000 гривень; золотий ланцюжок вагою близько 8 грам вартістю 14 000 гривень; золоті сережки з камінням вагою близько 6 грам вартістю 9 000 гривень; золоту каблучку з перлиною вагою близько 4 грами вартістю 5 000 гривень, золотий кулон з камінцем вагою близько 5 грам вартістю 5 000 гривень; золоту підвіску «Матір Божа» вагою близько 3 грами вартістю 4 500 гривень; золоту обручку вагою близько 3 грами вартістю 4 000 гривень; золоту брошку у вигляді шпильки вагою близько 3 грами вартістю 3 000 гривень; золоту підвіску-хрестик вагою близько 2 грами вартістю 3 000 гривень; золоту підвіску овальної форми «Матір Божа» вагою близько 3 грами вартістю 4 000 гривень; золоту підвіску «Святий Миколай» вагою близько 4 грами вартістю 6 000 гривень; золоту підвіску-підкова вагою близько 2 грами вартістю 2 000 гривень; золоту підвіску-серце вагою близько 2 грам вартістю 2 000 гривень; золоту підвіску - хрестик з камінцями червоного кольору вагою близько 4 грами вартістю 5 000 гривень; золоту каблучку вагою близько 4 грами вартістю 6 000 гривень; золотий значок - герб вагою близько 3 грам вартістю 4 000 гривень; золоті сережки у вигляді листка вагою близько 4 грами вартістю 6 000 гривень; золоту сережку у вигляді кілець вагою близько 4 грам вартістю 5 500 гривень; золоте кільце-обручка вагою близько 3 грами вартістю 4 000 гривень; золоті сережки вагою близько 5 грам вартістю 7 000 гривень; подарункові коробки 4 штуки загальною вартістю 150 гривень (вартість однієї приблизно 37 грн. 50 коп.); коралі жіночі (з клеєним камінцем) вартістю 1 500 гривень, коралі жіночі з перлин з срібною застібкою вартістю 2 000 гривень; 38 штук монет вартістю близько 4 000 гривень, а саме: 5 чеських крон 1994 року, 2 польські злоті 2009 року, 50 польських грош 1991 року, 5 чеських крон 1994 року, 50 польських грош 1992 року, 50 польських грош 2012 року, 5 російських рублів 1991 року, 3 копійки СССР 1953 року, 1 американський цент 1989 року, 15 копійок СССР 1986 року, 15 копійок СССР 1988 року, 1 російський рубль 1998 року, 1 російський рубль 2006 року, 10 польських грош 2009 року, 1 польський злотий 1991 року, 1 копійка СССР 1975 року, 1 російський рубль 1998 року, 3 копійки СССР 1953 року, 1 польський злотий 2009 року, 10 російських копійок 2001 року, 20 копійок СССР 1961 року, 1 польський злотий 1994 року, 2 польських злотих 1995 року, 10 чеських крон 1993 року, 50 польських грош 1992 року, 10 російських копійок 2004 року, 2 копійки СССР 1987 року, 2 російські рублі 1998 року, 10 російських копійок 2004 року, 5 російських рублів 1998 року, 5 російських рублів 1997 року, 1 російський рубль 1997 року, 1 російський рубль 1992 року, 15 копійок СССР 1981 року, 10 польських грош 2012 року, 1 російський рубль 2006 року, 10 польських грош 2008 року, 10 копійок СССР 1984 року; ключі від автомобіля марки «Чері амулет» та вхідних дверей квартири, гаражу, господарських будівель загальною вартістю 1 500 гривень; іменний годинник з металу жовтого кольору з надписом «Дякую за перемогу» № 84495874 від 26.04.2002 року вартістю 2 000 гривень; іменний годинник з металу жовтого кольору з надписом «Дякую за перемогу» «Блок ОСОБА_14» № 3076 від 31.03.2002 року вартістю 1 500 гривень; годинник жіночий срібний вартістю 1 500 гривень; годинник жіночий із позолотою і надписом на циферблаті «Slava 17 jawels» вартістю 2 000 гривень; годинник чоловічий «командирський 17 камней 632943» вартістю 1 500 гривень; годинник чоловічий «Блок ОСОБА_14» вартістю 1 500 гривень; медаль від ОСОБА_14 вартістю 2 000 гривень; нагрудний знак від Міністерства економіки України вартістю 2 000 гривень; медаль із жовтого металу з надписом «За високі досягнення у навчанні» вартістю 1 000 гривень, нагрудний знак «Державна інспекція України з питань праці» вартістю 1 000 гривень; значки депутата у вигляді українського прапора, 2 штуки вартість одного 500 гривень, загальною вартістю 1 000 гривень; куртка від чоловічого лижного костюму фірми «Quicksilver» темного кольору вартістю 3 500 гривень, чоловіча краватка фірми «PAKO LORENTE» вартістю 900 гривень; чоловічий галстук «MARKS & SPENCER» вартістю 400 гривень; чоловічий галстук «Butlerandweb» вартістю 400 гривень; шкіряний чоловічий ремінь, чорного кольору вартістю 500 гривень; чоловічі запонки із зажимом, набір для галстука вартістю 600 гривень; дві чоловічі запонки з камінцем червоного кольору вартістю 500 гривень; чоловічі окуляри марки «Ray Ban Wayfarer» чорного кольору з синім склом вартістю 1 200 гривень; шарф чоловічий червоного кольору вартістю 1 000 гривень; радіоприймач сірого кольору, виробництво Чехія, вартістю 2 000 гривень; бінокль чорного кольору вартістю 4 000 гривень; ручка металічна «Parker» вартістю 900 гривень; ручка металічна «Parker» вартістю 1 200 гривень; стержні для ручки «Parker», 2 штуки вартістю 350 гривень, загальною вартістю 700 гривень; подарунковий набір ручок «Cabinet» вартістю 800 гривень; подарунковий набір ручок «LANGRES» вартістю 800 гривень; подарунковий набір ручок «HONEST» вартістю 700 гривень; подарунковий набір ручок «Regal» вартістю 650 гривень; подарунковий набір ручок «Regal» вартістю 800 гривень; набір ручок - кулькова ручка з металу сірого кольору та чорнильна ручка з металу сірого кольору на пері якої надпис «Iridium Point» вартістю 1 400 гривень, флешка з написом «UKROBORONPROM» вартістю 400 гривень; флешка марки «SanDisk» вартістю 400 гривень; флешка марки «JetFlesh» на 16 GB вартістю 300 гривень; флешка «TRANSCEND» на 4 GB вартістю 150 гривень; флешка марки «KINGSTON» вартістю 150 гривень; флешка марки «Toshiba» вартістю 150 гривень; флеш-карта «TRANSCEND 8 GB» вартістю 300 гривень; адаптер для флеш-карти марки «Самсунг» вартістю 250 гривень; талони OKKO на бензин 95 марки, ємкістю 260 л, на суму 8 000 гривень; мобільний телефон марки «Nokia 5110», 1998 року випуску, чорного кольору вартістю 3 500 гривень; срібна монета «R IMP HU BO REG M THERESIA D G» вагою 31 грам вартістю 14 000 гривень; срібна монета «Богдан Хмельницький» вартістю 1 500 гривень; срібний жіночий набір: перстень вагою 3 грама, кулон вагою 4 грама, ланцюжок вагою 8 грам, сережки вагою 5 грам, з фіолетовими камінцями вартістю 5 000 гривень; два камінці фіолетового кольору від вищевказаного набору вартістю 500 гривень; срібний браслет з камінцями голубого кольору «топаз» вагою 15 грам вартістю 2 500 гривень; срібний браслет з камінцями білого кольору вагою 17 грам вартістю 1 200 гривень, срібний ланцюжок жіночий, розірваний, вагою 6 грам вартістю 800 гривень; срібний перстень з камінцями фіолетового і білого кольору вагою 9 грам вартістю 1 000 гривень; срібний перстень з жовтими камінцями вагою 11 грам, вартістю 2 000 гривень; срібний ланцюжок чоловічий з позолотою вагою 10 грам вартістю 1 500 гривень; срібний перстень з білим камінцем вагою близько 3 грами, вартістю 600 гривень; срібний перстень з білим камінцем вагою близько 2, 5 грам вартістю 500 гривень; срібний ланцюжок з вставками, вагою 8 грам вартістю 1 000 гривень; срібний ланцюжок з хрестиком вагою 10 грам вартістю 1 600 гривень; браслет срібний з камінцями фіолетового кольору вагою 6 грам вартістю 800 гривень; срібний набір - ланцюжок з підвіскою та сережки вагою 11 грам вартістю 1 500 гривень; срібний набір - ланцюжок і браслет, вагою 10 грам вартістю 1 300 гривень; срібний набір - ланцюжок і браслет вагою 15 грам вартістю 2 000 гривень; срібний набір - сережки, ланцюжок з підвіскою та браслет вагою 20 грам вартістю 2 500 гривень; срібний набір - ланцюжок і браслет вагою 9 грам вартістю 1 200 гривень; срібний набір - сережки та браслет вагою 6 грам вартістю 1 000 гривень; срібний браслет вагою 12 грам вартістю 1 500 гривень; срібний набір - ланцюжок з підвіскою та браслет вагою 15 грам вартістю 1 700 гривень; срібні сережки у вигляді кульок вагою 6 грам вартістю 600 гривень; срібний браслет вагою 5 грам вартістю 800 гривень; брошка-листок із камінцями вартістю 200 гривень; заколка-невидимка жовтого кольору з камінцями «Swarovski» вартістю 500 гривень; чорна міні-сумочка для біжутерії вартістю 50 гривень; керамічний підсвічник золотистого кольору вартістю 100 гривень; ланцюжок для бюстгальтера вартістю 500 гривень; дитячий браслет з надписом «Присягаю Україні» вартістю 50 гривень; сумка для ноутбука світло-фіолетового кольору вартістю 500 гривень; сувенір CRYSTOCRAFT - статуетка Swarovski «Ангел» вартістю 800 гривень; ліхтар червоного кольору вартістю 150 гривень; крем «AVON» для тіла вартістю 150 гривень; ґудзик від шуби рожевого кольору, вартість 250 гривень; ґудзик від халата вартістю 15 гривень; коньяк «Вікторія», 1988 року виготовлення, 25 років витримки, 1 пляшка, вартість 10 000 гривень; віскі «Antiquary», Шотландія, 1 пляшка вартістю 1 800 гривень; віскі «GRANT`S», 1 пляшка вартістю 700 гривень; віскі «Jim Beam Honey», ємкістю 1 л, 1 пляшка вартістю 700 гривень, віскі «Johnnie Walker Red label» у подарунковій упаковці, 12 років витримки, 1 пляшка вартістю 1 300 гривень; ром «Angostura 1919» в подарунковій коробці, 0.7 л, 1 пляшка вартістю 1 000 гривень; віскі «Johnnie Walker Green label» у подарунковій упаковці, 15 років витримки у подарунковій упаковці, 1 пляшка вартістю 1 500 гривен; віскі «Jack Daniel's», 1 пляшка вартістю 2 000 гривень; віскі «Old Smuggler», Шотландія, 1 пляшка вартістю 300 гривень; коньяк «Hennessy V.S.O.P» в подарунковій коробці, Франція, 1.5 л, 1 пляшка вартістю 4 500 гривень; коньяк «Hennessy V.S.O.P» 0.5 л, Франція, 1 пляшка вартістю 1 500 гривень; коньяк «Courvoisier VSOP» 1 л, 1 пляшка вартістю 3 000 гривень; настоянка «BECHEROVKA», Чехія, 2 пляшки (вартість однієї пляшки 400 грн.) загальною вартістю 800 гривень; ром «Havana Club», 1 пляшка загальною вартістю 900 гривень; коньяк «Двін», колекція «АрАрАт», 0,7 л, в подарунковій упаковці 1 пляшка вартістю 2 200 гривень; коньяк «Наірі», колекція «АрАрАт» 0,7 л, в подарунковій упаковці, 1 пляшка вартістю 2 000 гривень; текіла «Sierra Antiguo Plata», 1 пляшка вартістю 600 гривень; бренді «Torres», 1 пляшка вартістю 450 гривень; текіла «Olmeca Gold», 1 л, 1 пляшка вартістю 1 000 гривень; ром «Captain Morgan», 1 пляшка вартістю 400 гривень; ликер «Jagermeister» 0.7 л, 3 набори зі стаканами загальною вартістю 1 500 гривень; сувенірний коньяк у пляшці-шаблі 1 пляшка вартістю 800 гривень; коньяк «Чайка» 1 пляшка вартістю 350 гривень; коньяк «Тиса», 2 пляшки загальною вартістю 1 400 гривень (вартість однієї 700 гривень); коньяк «Армянская крепость» 1 пляшка вартістю 350 гривень; бренді «SOLERA GRAN RESERVA», 2 пляшки вартістю 2 400 гривень (вартість однієї 1 200 гривень); бренді «GRAN RESERVA MAJESTAD», 1 пляшка вартістю 975 гривень; лікер «Sheridan's» ємністю 1 л, 3 пляшки загальною вартістю 2 100 гривень (вартість однієї 700 гривень); лікер «Branca Menta», 0.7 л, 1 пляшка вартістю 800 гривень; лікер «Pepper mint», 1 пляшка вартістю 500 гривень; бальзам «Fernet Branca», 1 пляшка вартістю 800 гривень; коньяк «Klinkov VSOP» 0.5 л в подарунковій упаковці, 2 пляшки загальною вартістю 1 200 гривень (вартість однієї 600 гривень); коньяк «KOBLEVO», 0,25 л, 1 пляшка вартістю 70 гривень; настойка «NEMIROFF» медова з перцем, 1 пляшка вартістю 100 гривень; коньяк «KLINKOV», 1 пляшка вартістю 300 гривень; фляга сувенірна з надписом «Hennessy XO ekstra» вартістю 350 гривень; сувенірний набір з 4 пляшок сиропів «Сafe d'Or» для кави вартістю 250 гривень; всього на загальну суму 1 057 550 гривень, чим завдали потерпілим матеріальну шкоду в особливо великих розмірах.

Крім того, ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, в особливо великих розмірах, вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 185 КК України.

Так, продовжуючи злочинну діяльність 03.11.2017 року ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , діючи спільно, з метою вчинення крадіжки, прибули до приміщення управління освіти виконавчого комітету Болехівської міської ради, що у м. Болехів по вул. Коперника, 13.

Після цього в період часу з 22 години 03.11.2017 року по 08 годину 04.11.2017 року, реалізовуючи спільний злочинний умисел на вчинення крадіжки чужого майна, ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою, умисно, з корисливих спонукань, таємно, шляхом віджиму створки металопластикового вікна, проникли до приміщення управління освіти виконавчого комітету Болехівської міської ради, що у м. Болехів по вул. Коперника, 13, звідки таємно викрали майно, а саме: ноутбук фірми «Асус К50» вартістю 4 120 гривень; ноутбук фірми «Асус 55VD» вартістю 4 050 гривень; системний блок з надписом «СELERON» вартістю 1 759 гривень; 6 плат оперативної пам`яті, які знаходились в системних блоках, а саме 1 плату DDR2 - 512 Mb, 1 плату DDR3 - 2 GB, 4 плати DDR3 - 4 Gb, на загальну суму 7 000 гривень; свіч для Інтернету вартістю 400 гривень; роутер «TPLINK» вартістю 600 гривень; флеш накопичувач металічний вартістю 90 гривень; флеш накопичувач в пластиковому чорно-білому корпусі вартістю 90 гривень; чотири флеш накопичувач «Transcend 8 Gb» вартістю 160 гривень на суму 640 гривень; флеш накопичувач в пластиковому корпусі білого і зеленого кольорів вартістю 90 гривень; флеш накопичувач в пластиковому корпусі чорного кольору вартістю 90 гривень; бланк - дозволи (талони на паливо) АЗС «ОКО» в кількості 5 шт. бензину А-95 по 10 л. кожний з № 759 по № 763; 44 шт. дизпаливо АЗС «ОКО» по 10 л. з № 130 по № 173 ; 5 шт. бензин А-95 по 10 л. з № 754 по № 758; 30 шт. дизпаливо по 10 л. з № 00 по № 29, всього на загальну суму 9 200 грн., які перебувають на балансі управління освіти виконавчого комітету Болехівської міської ради; 500 гривень профспілки управління освіти; а також чоловічу сумку - барсетку чорного кольору начальника управління ОСОБА_3 вартістю 350 грн., в якій знаходились грошові кошти ОСОБА_2 , а саме: 6 930 євро, що станом на час крадіжки по курсу НБУ еквівалентно 217 335, 81 грн.; 18 282 доларів США, що станом на час крадіжки по курсу НБУ еквівалентно 492 359,45 грн.; 24 000 гривень, всього на загальну суму 733 945, 27 гривень та грошові кошти ОСОБА_1 , а саме: 1 066 євро, що станом на час крадіжки по курсу НБУ еквівалентно 33 431,45 грн.; 16 100 доларів США, що станом на час крадіжки по курсу НБУ еквівалентно 433 595, 18 грн.; 3 300 польських злотих, що станом на час крадіжки по курсу НБУ еквівалентно 24 422, 60 грн., всього на загальну суму 491 449 грн. 25 коп.

Таким чином, загальна сума завданих збитків становить 1 254 373 грн. 52 коп., чим ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 завдали потерпілим матеріальну шкоду в особливо великих розмірах.

Крім того, ОСОБА_7 , своїми умисними діями, які виразились у зберіганні, придбанні, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Так, ОСОБА_7 , за невстановлених слідством обставин придбав вибухову речовину, яку без передбаченого законом дозволу зберігав за місцем свого проживання.

09.11.2017 року в ході проведення обшуку по місцю проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено: скляну заповнену банку ємкістю 1 л., в якій знаходилася порошкоподібна речовина, яка згідно з висновком експерта № 2-1677/17 від 21.12.2017 є вибуховою речовиною метальної дії - нітроцелюлозним (бездимним), двоосновним порохом з дифеніламіном (стабілізатор нітроцелюлозних порохів), який здатний до вибухових перетворювань, тобто ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав вибухову речовину без передбаченого законом дозволу.

Крім того, ОСОБА_7 , своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

Так, ОСОБА_7 , у невстановлений слідством час і обставинах, виготовив (придбав) саморобні пристрої для вживання наркотичного засобу марихуани шляхом його викурювання, які постійно зберігав за місцем свого проживання. За допомогою вказаних пристроїв, ОСОБА_7 , періодично вживав наркотичні засоби, внаслідок чого, на вказаних саморобних пристроях для вживання наркотичного засобу накопичилось нашарування наркотичного засобу екстракту канабісу.

09.11.2017 року під час проведення обшуку по місцю проживання ОСОБА_7 , по АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено три саморобні пристрої для вживання наркотичних засобів, на яких мались нашарування речовини темно-коричневого кольору, яка згідно висновку експерта № 2.1-1556/17 від 22.11.2017 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - екстрактом канабісу, кількістю 0,185 грама, згідно висновку експерта № 2.1-1555/17 від 22.11.2017 року особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - екстрактом канабісу, кількістю 0,156 грама, згідно висновку експерта № 2.1-1551/17 від 22.11.2017 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - екстрактом канабісу, кількістю 0,1795 грама. Таким чином загальна кількість вилученого екстракту канабісу становить 0,5205 грама, які ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав по місцю проживання без мети збуту.

Крім того, ОСОБА_8 , своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

Так, ОСОБА_8 , при невстановлених слідством обставинах придбав психотропну речовину обіг якої обмежено - амфетамін.

09.11.2017 року в ході проведення обшуку по місцю проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено: чорний футляр з металічною пластиною та пластиковою карткою з нашаруванням речовини білого кольору, яка згідно висновку експерта № 2.1-1553/17 від 22.11.2017 року є психотропною речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, кількість якої становить 0,0001 грама та поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною світло-рожевого кольору, яка згідно висновку експерта № 2.1-1548/17 від 21.11.2017 року є психотропною речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, кількість якої становить 0,750 грама, загальна кількість якої становить 0,7501 грама, яку ОСОБА_8 незаконно придбав та зберігав по місцю проживання без мети збуту.

Крім того, ОСОБА_10 , своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, особою яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

Так, ОСОБА_10 , при невстановлених слідством обставинах придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс.

15.11.2017 року в ході проведення обшуку по місцю проживання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_5 , виявлено та вилучено: два паперові згортки та поліетиленовий пакет з подрібненою речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експерта № 2.1-0046/18 від 18.01.2018 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, кількість якого становить 1, 2263 грама, згідно висновку експерта № 2.1-0045/18 від 18.01.2018 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, кількість якого становить 0, 410 грама та згідно висновку експерта № 2.1-0044/18 від 19.01.2018 р. є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, кількість якого становить 29, 333 грама, загальна кількість якого становить 30, 9693 грама, який ОСОБА_10 зберігав за місцем проживання без мети збуту.

Крім цього, ОСОБА_11 , своїми умисними діями, які виразились у вчиненні фінансової операції чи правочину з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів та набутті, володінні та використання коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 209 КК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_11 , спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , особою, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 26.10.2017 року вчинив крадіжки майна та грошей з квартири АДРЕСА_8 в якій проживає ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на загальну суму 1 057 550 гривень. Також в період часу з 22 години 03.11.2017 року по 08 годину 04.11.2017 року ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 вчинив крадіжку з приміщення управління освіти виконавчого комітету Болехівської міської ради, що у м. Болехів по вул. Коперника, 13, майна та грошей управління освіти та потерпілих ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на загальну суму 1 254 373, 52 гривень.

07.11.2017 року ОСОБА_11 , перебуваючи в м. Києві за кошти, отримані внаслідок вчинення крадіжок, придбав у ОСОБА_15 автомобіль Mercedes-benz S500, р.н. НОМЕР_3 , за грошові кошти в сумі 7 000 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 187 952 грн. 10 коп.

Крім цього, ОСОБА_11 , своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, особою яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 307, 309 КК України, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

Так, ОСОБА_11 при невстановлених слідством обставинах вживав наркотичний засіб - канабіс шляхом викурювання через саморобний пристрій, який складається з двох частин пластикових пляшок, який зберігав за місцем проживання. Внаслідок вживання наркотичного засобу - канабісу, на саморобному пристрою накопичилось нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений - екстракт канабісу.

09.11.2017 року під час проведення обшуку у ОСОБА_11 в АДРЕСА_7 , виявлено та вилучено саморобні пристрої для вживання наркотичного засобу, на яких мались нашарування речовини темно-коричневого кольору, яка згідно висновку експерта № 2.1-1558/17 від 21.11.2017 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - екстрактом канабісу, кількістю 0, 525 грама, згідно висновку експерта № 2.1-1557/17 від 21.11.2017 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - екстрактом канабісу, кількістю 0, 1731 грама та згідно висновку експерта № 2.1-1552/17 від 21.11.2017 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - екстрактом канабісу, кількістю 0,0344 грама, загальна кількість якого становить 0,7325 грама, які ОСОБА_11 незаконно придбав та зберігав по місцю проживання без мети збуту.

Крім цього ОСОБА_11 , своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, особою яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 307, 309 КК України, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

Так, ОСОБА_11 при невстановлених слідством обставинах придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс.

09.11.2017 року під час проведення обшуку в ОСОБА_11 в АДРЕСА_7 , виявлено та вилучено частини рослин, а також поліетиленовий пакет та паперовий згорток з подрібненою рослинною речовиною, які згідно висновку експерта № 2.1-1545/17 від 22.11.2017 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, кількістю в перерахунку на суху речовину 13,53 грами, згідно висновку експерта № 2.1-1587/17 від 22.11.2017 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, кількістю в перерахунку на суху речовину 4, 0697 грами, згідно висновку експерта № 2.1-1588/17 від 23.11.2017 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, кількістю в перерахунку на суху речовину 18, 0731 грами, які ОСОБА_11 незаконно придбав та зберігав по місцю проживання без мети збуту.

Крім цього, ОСОБА_11 , своїми умисними діями, які виразились у зберіганні, придбанні, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Так, ОСОБА_11 у невстановлений слідством час, спосіб та місці незаконно придбав набої в кількості 25 штук, які є боєприпасами до вогнепальної зброї та які незаконно зберігав за місцем проживання.

09.11.2017 року під час проведення обшуку по місцю проживання ОСОБА_11 в АДРЕСА_7 було виявлено та вилучено 25 предметів, схожих на боєприпаси, які згідно висновку експерта № 1.2-739/17 від 21.11.2017 року є боєприпасами до вогнепальної зброї, придатні для стрільби, а саме: 16 штук - 9 мм пістолетними патронами центрального бою до пістолета конструкції «Макарова» з маркуванням «2700 », 2 предмети - військові боєприпаси - 7, 62 мм гвинтівочні патрони із звичайною кулею, промислового виробництва, з маркуванням «18675», 7 предметів - військові боєприпаси - 7, 92 мм гвинтівочні патрони з мельхіоровою кулею, промислового виробництва.

В апеляційних скаргах:

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_32 вважає вирок незаконним і таким, що підлягає скасуванню.

Вказує, що в частині обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 ст.309 КК України та за ч.1 ст.263 КК України суд першої інстанції повинен був постановити виправдувальний вирок на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що висновки експертиз, які судом прийнято до уваги як доказ винуватості ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК та ч.1 ст.263 КК є недопустимими доказами у зв`язку із допущенням органом досудового розслідування порушень вимог ч.3 ст.214, ч.8 ст.223, ст.219 КПК України, оскільки експертні дослідження виявлених та вилучених під час проведення обшуку предметів проводились у кримінальному провадженні до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань із правовою кваліфікацією ч.1 ст.263 та ч.2 ст.309 КК України. Відтак, такі докази є недопустимими, оскільки здійснення досудового розслідування з приводу збирання доказів до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається.

Недопустимість як доказів даних експертних висновків апелянт пов`язує також з тим, що вони є похідними від очевидно недопустимого доказу протоколу обшуку від 09.11.2017 року за місцем проживання ОСОБА_7 .

Звертає увагу, що обшук проводився в період з 09 год. 30 хв. до 13 год. 45 хв. 09.11.2017 року, в той час, як підозрюваний у вчиненні злочину ОСОБА_7 був затриманий 09.11.2017 року о 12 год. 27 хв. під час обшуку. При цьому, в протоколі обшуку не відображена будь-яка інформація про зупинення слідчої дії обшуку з метою оформлення протоколу про затримання підозрюваного, з роз`ясненням підстав затримання, процесуальних прав та обов`язків.

При цьому, адвоката ОСОБА_32 не було допущено на слідчу дію обшук, під час якої здійснено також затримання підозрюваного ОСОБА_7 і обшук завершувався не тільки за відсутності адвоката, а й за відсутності підозрюваного ОСОБА_7 , якого доправили в райвідділ поліції.

З огляду на те, що під час обшуку та затримання було допущено порушення права на захист ОСОБА_7 , апелянт вважає, що суд повинен був визнати недопустимими доказами: протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09.11.2017 року; протокол обшуку від 09.11.2017 року; протокол впізнання речей, вилучених під час обшуку; всі речові докази, згідно постанови про визнання речовими доказами та долучення речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 10.11.2017 року.

Одночасно, стверджує про неправильну оцінку судом доказів щодо вилученої під час обшуку у ОСОБА_7 золотої підвіски із білого та жовтого золота у вигляді "Матері Божої" з біркою, яка належить матері обвинуваченого, а також добровільно виданими ОСОБА_16 шуби рожевого кольору та браслету на руку з металу білого кольору, які їй подарував ОСОБА_7 .

В частині обвинувачення за епізодом за ч.5 ст.185 КК України за фактом крадіжки майна, що мала місце 03.11.2017 року в Управлінні освіти виконавчого комітету Болехівської міської ради, зазначає, що відомості до ЄРДР були внесені за фактом крадіжки речей у юридичної особи на суму 9200 грн.. В той же час, будь-яких відомостей за фактом крадіжки грошових коштів у фізичних осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є синами начальника цієї установи та зберігали свої власні кошти у сейфі на роботі у свого батька у відділі освіти та які були викрадені 03.11.2017 року, про внесення до ЄРДР немає.

Також звертає увагу, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не можуть бути потерпілими у цьому провадженні, оскільки за заявами останніх слідчому відомості в ЄРДР не вносились, кримінальні правопорушення не реєструвались, а у кримінальному провадженні, що було зареєстровано за фактом крадіжки у юридичної особи - Управління освіти Болехівської міської ради, такі потерпілими не визнавались і постанови про визнання їх потерпілими не виносились.

Зазначає, що жодним доказом не підтверджено також зберігання коштів, які належать синам начальника установи, у цій установі.

Вважає, що вина ОСОБА_7 у вчиненні злочину за даним епізодом не підтверджується жодними допустимими доказами, оскільки об`єкти, які були знайдені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 (чеки на бензин, що належали цій установі), виявлені під час обшуку проведено з порушенням норм КПК України, а показання обвинувачених, надані слідчому на досудовому розслідуванні, не можуть прийматись до уваги як допустимі докази, так як суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Крім того, просить врахувати, що "явки з повиною" обвинувачених, на які суд посилається у вироку не можуть бути належним доказом, оскільки вони були написані за наявності у них наркотичного стану.

Також сторона захисту включила до апеляційної скарги заперечення на ухвали, що були прийняті в процесі розгляду даного кримінального провадження на судові рішення, які під час їх прийняття не підлягали окремому оскарженню:

- ухвалу від 06.04.2018 року, прийняту за результатами розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні;

- ухвалу Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 22 травня 2018 року, якою накладено арешт на майно третіх осіб.

Просить вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 21 вересня 2021 року скасувати та прийняти нову ухвалу, якою кримінальні провадження щодо ОСОБА_7 за ч.5 ст.185 КК (по епізоду за 26.10.2017 року), за ч.5 ст.185 КК (по епізоду за 03.11.2017 року), ч.1 ст.309 КК, ч.1 ст.263 КК закрити за п.3 ч.1 ст.284 КПК України і в задоволенні цивільних позовів потерпілих за вимогами щодо ОСОБА_7 відмовити.

Захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_45 вважає вирок суду необ`єктивним, незаконним, необґрунтованим.

Стверджує, що суд допустив неповноту судового слідства, оскільки під час судового розгляду ним було заявлено 6 клопотань про визнання доказів недопустимими, які не було вирішено місцевим судом.

Вказує, що рішення суду, яке ним оскаржується, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема, висновки суду про визнання винуватим ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.209 КК України, не підтверджені жодними доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Звертає увагу, що його підзахисного жодного разу не допитували щодо обставин скоєного злочину за ч.1 ст.209 КК України.

На думку апелянта вирок Рожнятівського районного суду від 21.09.2021року постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, оскільки в його основу покладені недопустимі докази, що порушує права обвинуваченого ОСОБА_11 на справедливий суд.

Також звертає увагу на незаконність засудження ОСОБА_11 за епізодом крадіжки з приміщення з Болехівського управління освіти, де останній заперечував свою вину у вчиненні злочину; в протоколі прийняття заяви від 04.11.2017 року ОСОБА_3 , не вказує про викрадення будь-яких валютних цінностей своїх синів; ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не визнані потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки при відсутності доказів наявності в діях ОСОБА_11 відповідного складу злочину, його визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.209 та ч.5 ст.185 КК України (в частині вчинення крадіжки грошових коштів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ).

Одночасно вказує на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості критеріального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_11 , так як не було враховано, що він не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується, фактично визнав свою вину у вчиненому, щиро покаявся , частково відшкодував шкоду потерпілим ОСОБА_4.

Просить змінити вирок Рожнятівського районного суду від 21.09.2021 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_11 , зокрема: визнати недопустимими докази, вказані у його клопотанні від 22.07.2021 року, яке подавалося до суду першої інстанції; виправдати ОСОБА_11 , за ч.1 ст.209 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України та закрити в цій частині кримінальне провадження щодо нього; призначити ОСОБА_11 остаточне кримінальне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Обвинувачений ОСОБА_11 , наводячи доводи аналогічні викладеним в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_45 вказує, що суд не вирішив клопотання його захисника про визнання доказів недопустимими; безпідставно визнав його винуватим за ч.1 ст.209 КК України та за епізодом викрадення коштів у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також обрав йому надто суворе покарання.

Просить вирок Рожнятівського районного суду від 21.09.2021 року щодо нього та визнати недопустимими докази, вказані у клопотанні адвоката ОСОБА_45 від 22.07.2021 року; виправдати його за ч.1 ст.209 КК України та закрити в цій частині кримінальне провадження щодо нього; виправдати його за епізодом крадіжки коштів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; призначити йому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років та зменшити призначене судом відшкодування матеріальної шкоди на суму, яку він не викрадав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_33 вважає, що при ухваленні вироку суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, а також невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

На думку апелянта, висновки суду, які зазначені у вироку, ґрунтуються на доказах, які є недостатніми для прийняття відповідного рішення, мають суб`єктивний характер та упереджений зміст, а також не спростовують обставин, на які посилався обвинувачений під час розгляду справи як на підставу його невинуватості у вчиненні злочину.

Стверджує, що сторона обвинувачення не надала в суді під час розгляду кримінального провадження доказів, які б доводили причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України.

Просить вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 21.09.2021 року скасувати, виправдати обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.5 ст.185 КК України та закрити кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_33 зазначає про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Вважає недопустимими такі докази як

- протокол про результати проведення негласної слідчої дії № 498т/108/14/01, оскільки він складений значно пізніше після проведеної слідчої дії і без присутності ОСОБА_8 ;

- письмову заяву ОСОБА_8 , на ім`я начальника Хролинського ВП ОСОБА_47 від 09.11.2017 року про добровільне зізнання у вчиненні крадіжки 26.10.2017 року, так як на час її написання він перебував під дією наркотичних засобів;

- протокол обшуку від 09.11.2017 року, який проводився за місцем проживання ОСОБА_8 і протокол огляду речей та документів від 22.11.2017 року, оскільки впізнання проводилось з порушенням вимог ст.229 КПК України і невідомо, яким чином потерпіла визначила належність їй купюр, вилучених під час обшуку в ОСОБА_8 .

Просить скасувати вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 21.09.2021 року, виправдати ОСОБА_8 за ч.5 ст.185 КК України та закрити кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_46 вважає, що суд першої інстанції ухвалив вирок відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі неналежних і недопустимих доказів. Також вказує, що суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки і за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші.

Зазначає, що суд не дав належної оцінки показанням обвинуваченого ОСОБА_6 , який заперечив свою причетність до вчинення інкримінованих йому злочинів і пояснював, що про обставини крадіжок дізнався від працівників поліції, які йому говорили, які він повинен давати свідчення.

Звертає увагу на показання свідка ОСОБА_17 , який пояснив походження коштів, вилучених у ОСОБА_6 при обшуку і таким чином, на думку апелянта, підтвердив показання ОСОБА_6 в судовому засіданні.

Вважає недопустимими доказами протокол № 4978 про проведення НСРД- аудіо-, відеоконтроль ОСОБА_11 та протокол № 4979 проведення НСРД- ауді-, відеоконтроль ОСОБА_6 , оскільки фактично це відбувався допит без участі адвоката.

Протокол про результати проведення НСРД за участю обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_11 не може бути допустимим доказом, оскільки з відеозапису вказаної слідчої дії вбачається, що ОСОБА_11 вказує ОСОБА_6 , що він повинен говорити.

Протокол проведення слідчого експерименту від 13.11.2017 року за участю підозрюваного ОСОБА_6 апелянт вважає недопустимим доказом, виходячи з того, що в протоколі не зазначено всіх учасників цієї слідчої дії; відстуній протокол ознайомлення з відеозаписом; відсутній документ про дозвіл на проникнення у квартиру ОСОБА_4 ; відсутні відомості про назви технічних засобів, на які проводились записи; слідчий задає ОСОБА_6 навідні запитання.

Протокол проведення слідчого експерименту від 15.11.2017 року за участю підозрюваного ОСОБА_6 вважає недопустимим доказом також з тих мотивів, що поняті, які приймали у ньому участь є зацікавленими особами.

Протокол пред`явлення особи для впізнання від 15.11.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_6 впізнав особу ОСОБА_10 , є недопустимим доказом з тих мотивів, що ОСОБА_6 це зробив під тиском.

Окрім того, сторона захисту вважає, що навіть за умови доведення вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, обране йому покарання з урахуванням особи обвинуваченого є надто суворим.

Просить скасувати вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 21.09.2021 року в частині визнання ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України та виправдати його, а також відмовити у задоволенні цивільних позовів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , виконавчого комітету Болехівської міської ради. Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_46, не оспорюючи законності вироку в частині засудження ОСОБА_10 за ч.2 ст.309 КК України, вважає, що висновки суду про винуватість ОСОБА_10 у скоєнні ним злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, оскільки належних та допустимих доказів такої протиправної діяльності судом не встановлено.

Вказує, що суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки. Зокрема, це стосується показань свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_11 ..

Вважає, що за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші, а саме про приналежність ручки "Parker" потерпілій ОСОБА_5 чи обвинуваченому ОСОБА_10 .

Вважає недопустимими доказами протокол № 4978 про проведення НСРД- аудіоконтроль ОСОБА_11 та протокол № 4979 проведення НСРД- аудіоконтроль ОСОБА_6 , оскільки фактично це відбувався допит без участі адвоката.

Протокол про результати проведення НСРД за участю обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_11 не може бути допустимим доказом, оскільки з відеозапису вказаної слідчої дії вбачається, що ОСОБА_11 вказує ОСОБА_6 , що він повинен говорити.

Звертає увагу, що судом не було надано належної оцінки тій обставині, що під час дослідження судом першої інстанції доказів стороною обвинувачення пред`явлено суду монету сірого кольору з надписами "LIBERTY", "ONE DOLLAR" 1979 р.в, хоча під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 було вилучено таку монету 1992 р.в.

Стверджує, що невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження вплинула на вирішення питання про винуватість обвинуваченого ОСОБА_10 , а відтак, і на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність і за визначення покарання.

Просить скасувати Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 21.09.2021 року в частині визнання ОСОБА_10 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України та виправдати його; відмовити у задоволенні цивільних позовів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , виконавчого комітету Болехівської міської ради; визнати ОСОБА_10 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Обвинувачений ОСОБА_10 вважає вирок суду незаконним і таким, що підлягає скануванню, оскільки зібрані під час досудового розслідування докази не підтверджують його причетність до вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України.

Звертає увагу на показання свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_19 , які підтвердила фак знаходження його за місцем свого проживання, коли буо скоєно інкримінований йому злочин.

Зазначає, що під час обшуку його житла жодних доказів причетності до крадіжки майна з відділу освіти Болехівської міської ради вилучено не було, а барсетку, яку впізнав представник відділу освіти Болехівської міської ради ніякого стосунку до крадіжки немає.

Стверджує, що всі докази, які пред`явлені в суді стороною обвинувачення, здобуті незаконно, методом психологічного тиску на фігуранта цієї справи ОСОБА_11 та катуванням ОСОБА_6 .

Просить скасувати вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 21.09.2021 року та звільнити його з під варти.

Представник потерпілої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_44 вважає вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 21.09.2021 року не об`єктивним, недостатньо обґрунтованим, а визначене обвинуваченим покарання занадто м`яким і недостатнім для виправлення засуджених.

Звертає увагу, що лише обвинувачений ОСОБА_11 визнав частково свою вину у вчиненні крадіжки з помешкання ОСОБА_5 і частково відшкодував матеріальну шкоду. Проте жоден з інших обвинувачених вину не визнали, не розкаялись, не сприяли встановленню істини у справі і не відшкодовували потерпілій ні латеральну ні моральну шкоду.

За таких обставин рішення суду щодо призначеного покарання вважає на в повній мірі об`єктивним та справедливим.

Зазначає, що судом також не враховану доводи сторони обвинувачення щодо призначення усім учасникам злочинної групи максимального терміну покарання, передбаченого санкцією ч.5 ст.185 КК України.

Вказує на відсутність оцінки суду щодо поданої ним заяви про збільшення позовних вимог і стягнення з обвинувачених витрат за надання правової допомоги.

Просить вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 21.09.2021 року, в частині призначеного покарання обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , скасувати та обрати їм покарання в межах максимального терміну, передбаченого санкцією ч.5 ст.185 КК України; стягнути в солідарному порядку з обвинувачених грошові кошти в сумі 23 750 грн. за витрати, пов`язані з наданням адвокатом правової допомоги потерпілій ОСОБА_5 ..

Заслухавши суддю-доповідача; захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_32, захисника обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_33, захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_45, який в суді апеляційної інстанції представляє також інтереси обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , а також обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які підтримали подані ними апеляційні скарги і з, наведених у них мотивів, просили їх задовольнити; обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , які повністю підтримали апеляційні скарги подані їх захисниками; представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_44, який заперечив щодо задоволення апеляційних скарг обвинувачених та їх захисників і просив задовольнити подану ним апеляційну скаргу; потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які рішення суду першої інстанції вважають законним та обґрунтованим і просять залишити його без зміни; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_44 і просив відмовити у задоволенні апеляційних скарг обвинувачених та їх захисників; провівши частково судове слідство в порядку ст.404 КПК України; перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

З матеріалів провадження вбачається, що місцевий суд провів розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 відповідно до положень ч. 1 ст. 337 КПК у межах висунутого обвинувачення.

При цьому, суд дотримався приписів, установлених статтями 10, 22 КПК, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою в наданні доказів, дослідженні й доведенні їх переконливості перед судом.

За змістом ст. 91 КПК у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення). Згідно з вимогами ч. 2 ст. 91 КПК доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Ретельно перевіривши надані прокурором докази, на підставі яких ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 було пред`явлено обвинувачення у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, суд першої інстанції у вироку навів детальний аналіз усіх досліджених доказів, дав їм у відповідності з вимогами ст. 94 КПК належну оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як встановлено перевіркою матеріалів провадження, досудове та судове слідство проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Таких порушень цього закону, які були б істотними та потягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а встановлені під час апеляційного розгляду недоліки можуть бути усунуті шляхом зміни вироку, що, в свою чергу, не впливає на кваліфікацію дій обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та призначене усім обвинуваченим покарання.

Обґрунтовуючи свої висновки щодо доведеності вини обвинувачених, суд у вироку належним чином проаналізував показання допитаних в судовому засіданні обвинувачених, свідків та потерпілих, а також протоколи слідчих процесуальних дій і висновки проведених у справі експертиз, які, у своїй сукупності, доводять їх винуватість у вчиненні інкримінованих їм злочинів.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні визнав факт крадіжки з квартири ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , заперечуючи лише кількість викраденого та участь інших обвинувачених.

Проте, під час проведення слідчого експерименту 10 листопада 2017 р., протокол якого був предметом дослідження місцевого суду, ОСОБА_11 , в присутності понятих та свого, на той час, захисника адвоката ОСОБА_33, безпосередньо на місці вчинення кримінального правопорушення відтворив обставини, за яких він, спільно з іншими обвинуваченими, викрав майно з квартири АДРЕСА_8 , розповів про роль кожного з обвинувачених, які приймали участь крадіжці, а також про розподіл викраденого між ними майна. При цьому, він підтвердив, що ОСОБА_23 здійснював спостереження за власником квартири ОСОБА_4 , коли він вийшов з приміщення, а всі викрадені речі вони розділили між собою (т.9 а. п.61-63)

З дослідженого судом першої інстанції протоколу проведення слідчого експерименту від 09 листопада 2017 р. встановлено, що підозрюваний ОСОБА_9 , в присутності понятих та адвоката ОСОБА_33 детально розповів та показав безпосередньо на місці вчинення злочину, яким чином та ким була вчинена крадіжка майна з квартири АДРЕСА_8 . Виходячи із змісту протоколу вказаної слідчої дії, ОСОБА_9 підтвердив, що 26.10.2017 року близько 06 години, як тільки ОСОБА_4 покинув квартиру, то ОСОБА_7 пішов услід за ним, ОСОБА_8 залишився поряд з будинком спостерігати за навколишньою обстановкою, а він з ОСОБА_11 безпосередньо проникли до квартири потерпілих ОСОБА_24 (т.9 а. п.108-111)

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 13 листопада 2017 р свою участь у вчиненні крадіжки з приміщення квартири потерпілих ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 підтвердив підозрюваний ОСОБА_6 (т.9 а. п.51-53)

Твердження адвоката ОСОБА_33 про недопустимість зазначеного протоколу як доказу, з мотивів наведених ним в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються відеозаписом вказаної слідчої дії, яким підтверджується, що слідчий експеримент з підозрюваним ОСОБА_6 проведено за участі його захисника адвоката ОСОБА_33, потерпілого ОСОБА_4 та двох понятих і підозрюваний в деталях, без будь-якого примусу та навідних питань, розповідає і відтворює обставини вчиненої ним крадіжки.

Відсутність у протоколі вказівки про проведення відеозйомки та всіх учасників слідчої дії (зокрема в тексті протоколу не вказаний адвокат) з огляду на те, що така відеозйомка проводилась стосовно чого ніхто зауважень не висловлював і адвокат не заперечує своєї участі у слідчій дії, не може вважатись процесуальним порушенням, яке б тягнуло за собою визнання такого доказу недопустимим.

Факт крадіжки з приміщення квартири АДРЕСА_8 підтверджується протоколом огляду місця події від 26.10.2017 р. та додатковим протоколом огляду місця події від 27.10.2017 р. (т.4 а. п.56-68, 70-72)

З дослідженого судом першої та апеляційної інстанції протоколу обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 від 09 листопада 2017 р. встановлено, що у житловому будинку по АДРЕСА_2 , де проживав обвинувачений ОСОБА_7 виявлено речі, які були викрадені у потерпілих ОСОБА_4, що стверджується протоколом огляду від 10 листопада 2017 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_5 впізнала викрадені у них 26.10.2017 р. речі (вироби з золота, чоловічий годинник, монети та інші.) (т.6 а. п.198-210, т.4 а. п.94-96)

Твердження захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_32 про недопустимість вищевказаного протоколу обшуку як доказу, з мотивів наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, судом встановлено, що обшук за місцем проживання ОСОБА_7 проводився відповідно до ухвали слідчого судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 07.11.2017 р.

Обшук проводився за участю понятих та за участі осіб, відомості про яких внесене у протокол слідчої дії.

Що стосується оперуповноваженого ОСОБА_30, про якого вказує адвокат ОСОБА_25 , то з його показань в суді першої інстанції вбачається, що він участі в обшуку не приймав, а прибув, коли слідча дія уже завершувалась і був свідком того, що ОСОБА_7 намагався кинути недопалок сигарети в знайдену у нього банку з порохом, у зв`язку з чим було залучено спецпідрозділ.

Будь-яких клопотань під час проведення обшуку ОСОБА_7 не заявляв.

За результатами проведеного обшуку заяв та зауважень від його учасників, в тому числі, ОСОБА_7 не поступало.

У зв`язку з виявленням за місцем проживання ОСОБА_7 викрадених речей, він фактично був затриманий о 12 год. 27 хв., під час проведення обшуку, який тривав з 09 год. 30 хв. до 13 год. 45 хв. Процесуальне оформлення затримання ОСОБА_7 оформлено у Долинському ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області в 14 год. 25 хв.

Доказів про те, що адвоката ОСОБА_32 не було допущено на слідчу дію обшук, як про це стверджується в апеляційній скарзі, суду не надано.

Під час апеляційного розгляду також досліджено протокол затримання ОСОБА_7 , яким підтверджено, що 09.11.2017 року в приміщенні Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області о 14 год. 25 хв. затримано ОСОБА_7 .. Фактичний час затримання вказано 09.11.2017 р. 12 год. 27 хв. в будинку за місцем проживання ОСОБА_7 під час проведення обшуку, що повністю узгоджується з матеріалами кримінального провадження. (т.9 а. п.127-130)

Затримання ОСОБА_7 проведено на підставі п.2 ч.1 ст,208 КПК України, у зв`язку з виявленням за місцем його проживання речей, що мали ознаки майна, викраденого у потерпілих ОСОБА_4.

При цьому, мотиви з яких сторона захисту просить визнати вищевказані докази не допустимими, жодним чином не впливають на факт виявлення за місцем проживання ОСОБА_7 , викраденого ним майна.

Винуватість обвинувачених у вчиненні крадіжки з помешкання потерпілих ОСОБА_4 стверджується також дослідженими судом першої інстанції протоколом обшуку від 09.11.2017 р. за місцем проживання ОСОБА_11 в будинку АДРЕСА_7 ; протоколом обшуку від 09.11.2017 р. за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_3 ; протоколо обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 . (т.6 а. п.213-249, 253-259, т.7 а. п.3-9)

Як встановлено місцевим судом, речі виявлені під час проведення обшуків за місцем проживання обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_8 потерпіла ОСОБА_5 впізнала як такі, що належали їй та членам її сім`ї і були викрадені з їх помешкання 26.10.2017 р., що стверджується протоколом огляду від 10.11.2017 р. (т.4 а. п.93-100)

Вищенаведені обставини потерпіла ОСОБА_5 підтвердила в суді першої інстанції, а також зазначила, що під час проведення впізнання речей, що буди вилучені за місцем проживання обвинувачених, до слідчого прибув ОСОБА_16 та добровільно видав працівникам поліції шубу та браслет, які ОСОБА_7 подарував його дочці. Потерпіла підтвердила, що вказана шуба та браслет належить її дочці.

Крім того, судом першої інстанції було досліджено протокол огляду від 13.02.2017 р., згідно з яким потерпіла ОСОБА_5 впізнала 12 хутрових норкових шкірок. (т.5 а. п.19)

З показань свідка ОСОБА_26 суд встановив, що вказані норкові шкірки обвинувачений ОСОБА_11 запропонував купити його синові.

Допитаний місцевим судом свідок ОСОБА_27 засвідчив, що обвинувачений ОСОБА_11 пропонував йому придбати норкову жіночу шубу сірого кольору, на що він погодився, але в подальшому ця шуба була вилучена у нього працівниками поліції.

Вказану шубу потерпіла ОСОБА_5 впізнала як таку, що була викрадена у неї 26.10.2017 р. (т.5 а. п.23)

Також, предметом дослідження суду першої інстанції були протоколи інших слідчих дій, проведених під час досудового розслідування, сукупний аналіз яких підтверджує доведеність вини обвинувачених ОСОБА_7 ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , ОСОБА_6 у вчиненні крадіжки з квартири АДРЕСА_8 , в якій проживають потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Зокрема, це протокол пред`явлення речей для впізнання від 13.02.2018 р., відповідно до якого потерпіла ОСОБА_5 впізнала фотоапарат, що був вилучений у ОСОБА_11 ; протокол огляду вказаного фотоапарата від 22.03.2018 р., в якому наявні фотографії ОСОБА_11 та ОСОБА_7 ; протокол огляду від 10.11.2017 р., згідно з яким потерпіла впізнала скляну пляшку з під коньяку у вигляді шаблі та грошові кошти, які були вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , а також 4 флешки, жіночий годинник, чоловічі запонки, талони на бензин, чоловічі краватки та інші речі, які були вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_11 (т.4 а. п.93-100)

Колегія суддів звертає увагу, що потерпіла ідентифікувала викрадені з її помешкання речі, попередньо повідомивши їх характерні ознаки ознаки, що знайшло своє підтвердження під час проведення відповідно слідчої дії такої як пред`явлення речей для впізнання.

Тому доводи адвоката ОСОБА_33 про недопустимість як доказів протоколу обшуку від 09.11.2017 року, який проводився за місцем проживання ОСОБА_8 і протоколу огляду речей та документів від 22.11.2017 року з тих мотивів, що впізнання потерпілою виявлених під час обшуку речей проводилось з порушенням вимог ст.229 КПК України, є безпідставними та надуманими.

З дослідженого судом першої інстанції протоколу проведення слідчого експерименту від 15.11.2017 р. встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 , в присутності понятих та адвоката, безпосередньо на місці де було вчинено крадіжку з приміщення управління освіти виконавчого комітету Болехівської міської ради, що у м. Болехів по вул. Коперника, 13 , детально розповів та відтворив обставини злочину, вчиненого ним разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та невідомим хлопцем на ім`я " ОСОБА_28 ". Під час проведення даної слідчої дії ОСОБА_6 зазначив роль кожного з них при вчиненні злочину, показав, яким чином вони проникли в приміщення, повідомив що саме викрадали і як поділили викрадене, зокрема грошові кошти, з яких йому дісталося 8 000 дол. США. (т.9 а. п.58-60)

Наведені в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_46 доводи щодо зацікавленості понятих, які були залучені до проведення вказаної слідчої дії, колегія суддів вважає надуманими, оскільки жодних аргументованих доводів з цього приводу ним не наведено.

Інші мотиви, викладені адвокатом ОСОБА_46 в апеляційній скарзі, щодо визнання протоколу проведеного слідчого експерименту від 15.11.2017 р недопустимим доказом, на думку колегії суддів є необґрунтовані та не дають підстав вважати вказаний доказ таким, що отриманий з порушенням вимог процесуального законодавства.

Апеляційний суд звертає увагу, що під час проведення слідчих експериментів з підозрюваним на той час ОСОБА_6 , як і під час згаданих вище слідчих експериментів з підозрюваними ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , протоколи яких досліджувалися судом першої інстанції, повідомлені ними обставини щодо підготовки, розподілу ролей, безпосередньо проведення крадіжки та залишення місця вчинення злочину з викраденим як з квартири потерпілих ОСОБА_4 , так і з приміщення управління освіти Болехівської міської ради, супроводжувались безпосереднім відтворенням вчинених ним дій, обстановки та обставин події, що, на думку колегії суддів, підтверджує їх правдивість та узгодженість з іншими доказами, покладених місцевим судом в обґрунтування їх обвинувачення.

Тому, підстав для визнання недопустимими доказами протоколів проведення слідчих експериментів, проведених з ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , як про це зазначається в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_45, суд не вбачає.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 15.11.2017 р. ОСОБА_6 , в присутності двох захисників, впізнав ОСОБА_10 як особу по імені "ОСОБА_10", яка разом з ним, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 вчинила крадіжку. (т. 9 а. п. 55-57)

Допитаний судом першої інстанції потерпілий ОСОБА_3 , який працював начальником управління освіти Болехівської міської ради, підтвердив, що в сейфі, що знаходився в його службовому кабінеті, він зберігав як особисті кошти, так і заощадження своїх синів на загальну суму приблизно 46 000 дол. США.

Згідно протоколу обшуку, який проводився 13.11.2017 р. за місцем проживання ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 було вилучено грошові кошти - 47 купюр номіналом по 100 дол. США та 18 купюр номіналом по 200 грн. (т.7 а. п.7-9)

Факт виявлення вказаних коштів був детально досліджений судом першої інстанції та отримав належну правову оцінку, з якою колегія суддів погоджується. Зокрема, суд критично оцінив показання свідка ОСОБА_17 (вітчима обвинуваченого ОСОБА_6 ), який стверджував, що виявлені грошові кошти в сумі 4700 дол. США та 3600 грн. належать йому і він залишив їх на зберігання своїй тещі, в квартирі якої проводився обшук 13.11.2017 р. На противагу свідченням ОСОБА_17 , суд обґрунтовано зіслався на показання свідка ОСОБА_29 , яка приймала участь у проведенні обшуку в якості понятої і засвідчила, що ОСОБА_17 , який прийшов, коли працівник поліції складали протокол і описували виявлені кошти, жодних заяв чи зауважень щодо приналежності цих коштів йому не робив.

Аналогічні свідчення надали допитані судом як свідки працівники карного розшуку ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , які безпосередньо приймали участь у проведенні обшуку.

Показання вказаних вище свідків підтверджуються змістом протоколу обшуку від 13.11.2017 р., в якому відсутні будь-які зауваження від учасників слідчої дії, що стверджується їх підписами, в тому числі підписом ОСОБА_17 ..

Факт крадіжки з управління освіти Болехівської міської ради стверджується також дослідженими місцевим судом протоколом огляду місця події від 05.11.2017 р. (т.5 а. п.232-238, т.6 а. п.1-16); заявою управління освіти виконкому Болехівської міської ради від 07.11.2017 р. (т.6 а. п.20); протоколами прийняття заяв від ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які повідомили про викрадення з приміщення Болехівського управління освіти належних їм грошових коштів у різній валюті на суму, відповідно 533 000 грн. та 804 000 грн. (т.6 а. п.30, 32); проколом огляду речей та документів від 22.11.2017 р., вилучених під проведення обшуків за місцем проживання ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , з яких потерпілий ОСОБА_3 впізнав 6 медалей із жовтого металу з цифрою "1" та сім оперативних плат, які були викрадені з приміщення управління освіти в ніч на 04.11.2017 р. (т.6 а. п.34-36); протоколом пред`явлення речей для впізнання, відповідно до якого ОСОБА_3 впізнав чоловічу сумку (барсетку), в якій знаходились гроші його синів і яка була викрадена з управління освіти в ніч на 04.11.2017 р. (т.6 а. п.38)

Оцінюючи вищенаведені докази, суд першої інстанції належним чином мотивував свої висновки щодо їх допустимості як доказів винуватості обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, а також навів у вироку мотиви, з яких взяв до уваги одні докази та відкинув інші.

Це стосується показань свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , щодо причетності ОСОБА_10 до крадіжки з управління освіти виконавчого комітету Болехівської міської ради, а також показань свідка ОСОБА_17 , оцінка яких наведена вище.

Також, колегія суддів погоджується з аргументацією судом своїх висновків щодо доводів захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_32 стосовно вилученої під час обшуку у ОСОБА_7 підвіски із білого та жовтого золота у вигляді "Матері Божої", яку в подальшому потерпіла ОСОБА_5 впізнала по відповідних ознаках як таку, що належить її дочці, а також стосовно тверджень захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_46 щодо належності його підзахисному ручки "Parker", яка була викрадена у потерпілих ОСОБА_4.

Наведені в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_46 міркування стосовно підміни речей, виявлених під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 , що апелянт пов`язує з монету сірого кольору з надписами "LIBERTY", "ONE DOLLAR" 1979 р., колегія суддів до уваги не бере, оскільки вказана монета не є предметом злочину і незаконне заволодіння цим майном обвинуваченим не інкриміновано.

Твердження апелянта ОСОБА_25 щодо недопустимості як доказів висновків експертиз, які судом прийнято до уваги як доказ винуватості ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК та ч.1 ст.263 КК, у зв`язку із допущенням органом досудового розслідування порушень вимог ч.3 ст.214, ч.8 ст.223, ст.219 КПК України, про що зазначається в апеляційній скарзі, були предметом дослідження місцевого суду і, на думку колегії суддів, отримали правильну оцінку.

Так, доводи сторони захисту базуються на тому, що відомості в ЄРДР за правовою кваліфікацією ч.1 ст.263 КК України та ч.1 ст.309 КК України стосовно об`єктів, які були виявлені під час обшуку в ОСОБА_7 09.11.2017 р, внесені не безпосередньо після виявлення обставин, що могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а лише після проведення відповідних експертиз 24.11.2017 р та 20.02.2018 р.

Разом з тим, судом враховано, що обшук за місцем проживання ОСОБА_7 проводився в межах кримінального провадження за № 0000668, відомості про яке було внесено в ЄРДР 27.10.2017 р. за правовою кваліфікацією ч.5 ст.185 КК України. Під час проведення обшуку слідчим було виявлено та вилучено подрібнену суху речовину рослинного походження схожу на "марихуану", саморобні пристрої для вживання наркотичних засобів "бульбулятор", скляну банку заповнену сухою речовиною зовні схожою на порох.

Таким чином, в межах кримінального провадження № 0000668 від 27.10.2017 р. було виявлено обставини, які могли свідчити про вчинення інших кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим, для перевірки таких обставин, були призначені відповідні експертизи. За результатами таких експертиз, якими було підтверджено приналежність виявлених речовин до наркотичних засобів та вибухових речовин, внесено відомості до ЄРДР за правовою кваліфікацією ч.2 ст.309 КК України та ч.1 ст.263 КК України.

В подальшому вказані кримінальні провадження об`єднані з кримінальним провадження № 0000668 від 27.10.2017 р. і досудове розслідування відносно ОСОБА_7 проводилось в рамках цього кримінального провадження як за ч.5 ст.185 КК України, так і за ч.2 ст.309, ч.1 ст.263 КК України.

Колегія суддів вважає, що така послідовність дій щодо реєстрації відомостей про вчинене кримінальне правопорушення не суперечить приписам ст.214 КПК України та Положенню про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06 квітня 2016 р., а тому підстав визнавати недопустимими здобуті докази за результатами проведених експертизи наркотичних засобів та вибухотехнічної експертизи не вбачає.

Доводи сторони захисту (адвокатів ОСОБА_32 та ОСОБА_45) відносно того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не визнані потерпілими у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим не могли заявляти цивільні позови, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Як слідує з витягу з кримінального провадження № 0000668 від 27.10.2017 р, із внесеними до нього доповненням № 2, 04.11.2017 р. потерпілий ОСОБА_3 повідомив про крадіжку з приміщення будівлі управління освіти Болехівської міської ради ноутбуків, системного блоку, оперативних плат пам`яті та грошових коштів. (т.4 а. п.32)

Згідно протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.01.2018 р. ОСОБА_1 (син ОСОБА_3 ) заявив про викрадення 04.11.2017 р. з приміщення Болехівського управління освіти належних йому грошових коштів у різній валюті на суму 533 000 грн. (т.6 а. п.30)

Аналогічну заяву про викрадення 04.11.2017 р. з приміщення Болехівського управління освіти належних йому грошових коштів у різній валюті на суму 804 000 грн. подав до органу досудового розслідування ОСОБА_2 (син ОСОБА_3 ). (т.6 а. п.32)

Відповідно до ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 під час досудового розслідування подали відповідні заяви щодо вчинення відносно них кримінального правопорушення, то кожен з них набув статусу потерпілого і в подальшому, будучи наділеними правами, визначеними ст.56 КПК України, приймали участь у розгляді справи судом першої та апеляційної інстанцій.

Що стосується заперечень, які адвокат ОСОБА_32 включила до поданої нею апеляційної скарги, на ухвалу суду від 06.04.2018 року, прийняту за результатами розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні, то колегія суддів підстав для визнання її незаконною, як про це стверджує захисник, не вбачає. Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження, має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Таким чином дії суду першої інстанції узгоджується з приписами вказаної правової норми, якою регламентується вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду.

Ухвала Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 22.05.2018 р. про накладення арешту на майно, заперечення щодо якої також включено адвокатом ОСОБА_32 до апеляційної скарги, жодним чином не впливає доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. А особи, яких стосується вказане судове рішення вправі її оскаржити в порядку, визначеному ст.ст.173, 174 КПК України.

Що стосується твердження адвоката ОСОБА_32 про подвійну кваліфікацію дій її підзахисного у вступній частині вироку за ч.5 ст.185 КК України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.364 КПК України у вступній частині вироку, в тому числі, зазначається Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Як слідує із вступної частини вироку Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 21.09.2021 р., зазначаючи кваліфікацію дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , суд двічі вказав кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.185 КК України, оскільки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 обвинувачуються і визнані винними у двох епізодах таємного викрадення чужого майна, вчиненого в особливо великих розмірах, відомості про кожен з яких внесено в ЄРДР за правовою кваліфікацією ч.5 ст.185 КК України. Таке формулювання вступної частини вироку колегія суддів вважає неправильним, однак така неправильність не впливає на результат розгляду справи, не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке б тягнуло за собою скасування вироку і, зважаючи на обґрунтування висновків суду, викладених у мотивувальній частині вироку, не перешкоджає узгодити її з резолютивною частиною вироку щодо кваліфікації дій обвинувачених.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, на підставі ухвал слідчого судді від 13.11.2017 р. в рамках даного кримінального провадження 27.12.2017 р було проведено негласні слідчі (розшукові) дії, а саме аудіо- та відеоконтроль щодо підозрюваних ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які утримувалися в ізоляторі тимчасового тримання. За результатами проведення вказаних негласних слідчих дій було складено відповідні протоколи, які сторона обвинувачення надала суду як доказ винуватості у вчиненні інкримінованих їм та ОСОБА_7 і ОСОБА_10 злочинів.

Місцевий суд, дослідивши вказані докази, визнав їх допустимим і, серед інших, послався на них обґрунтовуючи доведеність вини обвинувачених, у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень.

Вказані чотири протоколи про результати проведення негласних слідчих (розшукових ) дій від 27.12.2017 р. були досліджені апеляційним судом в порядку ст.403 КПК України (т.8 а. п.171-185, 186-197, 198-201, 202-205)

Колегія суддів, дослідивши вказані докази, дійшла висновку, що надані стороною обвинувачення протоколи про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій не можуть бути визнані допустимими доказами, оскільки у даному конкретному випадку, з огляду на зміст вказаних протоколів, фактично мав місце допит обвинувачених, а не втручання у приватне життя. При цьому, під час вказаних слідчих дій працівники поліції допитали підозрюваних осіб без роз`яснення їм прав, а також без участі адвоката та складання відповідного протоколу.

Колегія суддів зауважує, що допит підозрюваного - це слідча дія, що провадиться шляхом опитування особи, яка має статус підозрюваного, з метою одержання даних щодо обставин, які стали підставою для її затримання або застосування запобіжного заходу, а також для отримання іншої інформації, яка має доказове чи інше значення для кримінального провадження. Положеннями ч. 3 ст. 224 КПК України визначено, що перед допитом встановлюється особа, роз`яснюються її права, а також порядок проведення допиту. При цьому кримінальним процесуальним законом визначено, що в ході допиту підозрюваного в рамках кримінального провадження щодо особливо тяжких злочинів присутність захисника є обов`язковою. У свою чергу негласні слідчі (розшукові) дії - це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт і методи проведення яких не підлягають розголошенню, спрямовані на збирання, перевірку чи дослідження фактичних даних у конкретному кримінальному провадженні, та які проводяться у разі крайньої необхідності, коли відомості про злочин та особу, яка його вчинила, неможливо отримати іншим способом.

До того ж, усі вищевказані негласні слідчі (розшукові) дії були проведені поза межами строків, визначених в ухвалах слідчого судді, оскільки такі ухвали про дозвіл на проведення негласних слідчих дій були прийняті 13.11.2017 р. строком дії 40 днів, а слідчі дії проведено 27.12.2017 р. (т.8 а. п.167-170)

З огляду на викладене, колегія судді погоджується з доводами адвокатів ОСОБА_32 , ОСОБА_33 і ОСОБА_45 про недопустимість як доказів протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дії - втручання у приватне спілкування: аудіо-, відеоконтроль щодо підозрюваних ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 від 27.12.2017 р. і тому їх слід виключити з мотивувальної частини вироку.

Слушними також є твердження сторони захисту про те, що письмові заяви ОСОБА_6 від 10.11.2017 р. на ім`я начальника Долинського ВП про добровільне зізнання у вчиненні крадіжки 04.11.2017 р. з приміщення управління освіти Болехівської міської ради; ОСОБА_8 від 09.11.2017 р. на ім`я начальника Долинського ВП про добровільне зізнання у вчиненні крадіжки 26.10.2017 р. з приміщення квартири ОСОБА_4 ; ОСОБА_9 від 09.11.2017 р. на ім`я начальника Долинського ВП про добровільне зізнання у вчиненні крадіжки 26.10.2017 р. з приміщення квартири ОСОБА_4 , є недопустимими доказами.

Фактично, зазначені вище заяви ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є явками з повинною, які були написані ними вже після їх затримання.

Відповідно до ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 цього Кодексу.

Оскільки письмові заяви ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є по суті позасудовим показанням, наданим слідчому, то в силу положень ч.4 ст.95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати такими показаннями своє рішення і вони не можуть бути визнані допустимим доказом у цьому кримінальному провадженні, а тому їх також слід виключити з вироку.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що недопустимість наведених вище доказів, не спростовує винуватість обвинувачених в епізодах крадіжок з квартири ОСОБА_4 та управління освіти Болехівської міської ради, яка доведена іншими належними та допустимими доказами, дослідженими судом першої інстанції та перевірними апеляційним судом, оцінка яких наведена вище.

Твердження захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_45 щодо недоведеності вини його підзахисного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.209 КК України, колегія суддів вважає непереконливими.

У Кримінальному кодексі відмивання доходів, одержаних злочинним шляхом, визначається, в тому числі, як вчинення фінансової операції чи правочину з коштами або іншим майном, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації.

Визначення поняттю «доходи, одержані злочинним шляхом», дає закон «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 14.10.2014; це будь-яка вигода, одержана внаслідок вчинення суспільно небезпечного діяння, що передує відмиванню доходів, яка може складатися з рухомого чи нерухомого майна, майнових та немайнових прав, незалежно від їх вартості.

Однією з основних ознак майна, яке є предметом злочину, передбаченого ст.209 КК, є безпосереднє його походження від іншого суспільно небезпечного діяння, яке передувало самій легалізації. Тобто предмет злочину безпосередньо пов`язаний із певним предикатним протиправним суспільно небезпечним діянням, його обов`язковою ознакою є злочинне походження.

Предикатний злочин - це діяння, яке є визначним, тобто первісним злочином іншого злочинного діяння, що вчинено після нього, та безпосередньо пов`язаного з ним.

Необхідно зазначити, що міжнародно-правове визначення предикатного злочину сформульовано у Конвенції Ради Європи №41, де він розглядається як будь-який злочин, в результаті якого виникли доходи, що можуть стати предметом такого злочину, як відмивання.

Майно потрібно вважати здобутим злочинним шляхом, якщо воно прямо або опосередковано отримано в результаті вчинення кримінально караного діяння.

За своєю конструкцією злочин, передбачений ч.1 ст.209 КК, належить до злочинів з формальним складом та вважається закінченим з моменту вчинення будь-якої однієї з трьох альтернативних дій, які виражають його об`єктивний бік, зокрема - вчинення фінансових операцій та угод з грошовими коштами та іншим майном, здобутими завідомо злочинним шляхом.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_11 07.11.2017 р., тобто після вчинення крадіжок 26.10.2017 р. з квартири потерпілих ОСОБА_4 та 04.07.2011 р. з приміщення управління освіти Болехівської міської ради, придбав автомобіль "Mersedes-benz s500" за кошти в сумі 7 000 дол. США.

Відомості за даним фактом 20.02.2018 р. внесенні в ЄРДР за правовою кваліфікацією ч.1 ст.209 КК України. (т.4 а. п.28)

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_34 підтвердив факт придбання у нього ОСОБА_11 автомобіля "Мерседес Бенц S 500", 2000 р.в., р.н. НОМЕР_3 , за 7000 дол. США.

За наведених обставин, підстав для закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_11 за ч.1 ст.209 КК України, про що ставить питання адвокат ОСОБА_45, колегія суддів не вбачає.

Що стосується оцінки викрадених обвинуваченими речей, то при визначенні їх вартості було врахована вартість вказана потерпілими, яка узгоджувалась з діючими роздрібними цінами, які існували на момент вчинення злочину, що підтверджувалось відповідними довідками приватних підприємців, що досліджувалися судом першої та апеляційної інстанцій.

Згідно приписів ст.242 КПК України обов`язкове залучення експерта для проведення експертизи необхідне за наявності двох підстав: по-перше, коли характер об`єктивних обставин, які мають значення для кримінального провадження, неможливо достовірно встановити без залучення особи, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями (що є загальною підставою проведення експертизи в кримінальному провадженні, передбаченою ч. 1 ст. 242 КПК у редакції Закону № 1261-VII); по-друге, коли мають місце обставини, передбачені ч. 2 цієї норми (в даному випадку - якщо потерпілий не може визначити розміру матеріальних збитків та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди).

На переконання колегії суддів, наявних у матеріалах провадження відомостей щодо вартості викраденого обвинуваченими майна було достатньо для його правильної оцінки і не потребувало залучення експерта.

Тому, доводи адвоката ОСОБА_45 про недопустимість доказів з тих мотивів, що не були проведені відповідні товарознавчі експертизи для визначення вартості викраденого майна, на думку колегії суддів є необгрунтованими.

Стосовно клопотань адвоката ОСОБА_45, які він заявляв в суді першої інстанції та про які він вказує в апеляційній скарзі, то колегія суддів звертає увагу, що вони стосуються оцінки доказів щодо доведеності вини як його підзахисного, так і інших обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, а місцевий суд обґрунтовуючи у вироку свої висновки, навів мотиви з яких він врахував одні докази та відкинув інші. При цьому, об`єм доказів, які місцевий суд дослідив та поклав в основу вироку, на думку колегії суддів, є достатнім для наведених у судовому рішенні висновків про винуватість обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень.

Окрім того, частину доводів адвоката ОСОБА_45 стосовно неналежного вирішення його клопотань в суді першої інстанції вирішено під час апеляційного розгляду, зокрема - щодо протоколів НСРД аудіо-, відеоконтроль підозрюваних ОСОБА_11 та ОСОБА_9 ; протоколів проведення слідчих експериментів з ОСОБА_11 та ОСОБА_9 .

Твердження обвинуваченого ОСОБА_10 про незаконність доказів, наданих стороною обвинувачення з мотивів отримання їх шляхом психологічного тиску на обвинуваченого ОСОБА_11 та катуванням обвинуваченого ОСОБА_6 є надуманими та безпідставними, оскільки жодних аргументованих доводів на їх підтвердження апелянтом не надано.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконання, що досліджені судом першої інстанції докази, у своїй сукупності, свідчать про те, що місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_35 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих їм стороною обвинувачення кримінальних правопорушеннях.

Підстав для сумніву в правильності оцінки зібраних досудовим слідством та досліджених судом першої інстанції доказів щодо доведеності вини ОСОБА_6 за ч.5 ст.185 КК України; ОСОБА_7 за ч.5 чст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України; ОСОБА_8 за ч.5 ст.185 КК України; ОСОБА_9 за ч.5 ст.185 КК України; ОСОБА_10 за ч.5 ст.185, ч.2 ст.309 КК України та ОСОБА_11 за ч.5 ст.185, ч.1 ст.209, ч.2 ст.309, ч.1 ст.263 КК України, в колегії суддів немає. Обґрунтованих доводів з цього приводу не наведено як в апеляційних скаргах, так і безпосередньо під час перегляду вироку в апеляційному порядку.

Покарання обвинуваченим обрано у відповідності до вимог ст.65-67 КК України, з урахуванням тяжкості скоєних ними кримінальних правопорушень, даних про особу винних та всіх обставин справи.

Підстав для пом`якшення покарання, про що ставить питання обвинувачений ОСОБА_11 та його адвокат ОСОБА_45, чи призначення більш суворого покарання, як про це зазначається в апеляційній скарзі представника потерпілого адвоката ОСОБА_44, колегія суддів не вбачає.

Що стосується апеляційних вимог представника потерплої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_44 про стягнення в його користь в солідарному порядку із обвинувачених грошових кощтів за витрати пов`язані із наданням правової допомоги потерпілій, то вони до задоволення не підлягають, оскільки такі витрати йому повинна компенсувати особа, з якою у нього укладена угода про надання правової допомоги. В подальшому така особа вправі сама звернутися із відповідними вимогами до обвинувачених щодо компенсації витрат на оплату правової допомоги, наданої адвокатом.

Узагальнюючи наведене, колегія суддів приходить до перевиконання, що вирок суду, в частині обґрунтування доведеності вини обвинувачених доказами, які апеляційний суд вважає недопустимими, слід змінити, виключивши такі докази із мотивувальної частини судового рішення.

Будь-яких передбачених ст.409 КПК України підстав до скасування вироку та закриття провадження у справі, про що ставлять питання апелянти, не виявлено при перевірці справи в апеляційному порядку, а тому в цій частині подані апеляційній скарги до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_32, захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_45, захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_33, захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_33, захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_46, захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_46, обвинуваченого ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_11 - задовольнити частково.

В задоволенні апеляційної скарги представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_44 - відмовити.

Вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 21 вересня 2021 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 - змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку вказівку суду на докази:

- протокол № 4978т/108/14/01 за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дії - втручання у приватне спілкування: аудіо-, відеоконтроль щодо підозрюваного ОСОБА_11 від 27.12.2017 року;

- протокол № 4979т/108/14/01 за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дії - втручання у приватне спілкування: аудіо-, відеоконтроль щодо підозрюваного ОСОБА_6 від 27.12.2017 року;

- протокол № 4980т/108/14/01 за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дії - втручання у приватне спілкування: аудіо-, відеоконтроль щодо підозрюваного ОСОБА_9 від 27.12.2017 року;

- протокол № 4981т/108/14/01 за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дії - втручання у приватне спілкування: аудіо-, відеоконтроль щодо підозрюваного ОСОБА_8 від 27.12.2017 року;

- письмову заяву ОСОБА_6 від 10.11.2017 р. на ім`я начальника Долинського ВП про добровільне зізнання у вчиненні крадіжки 04.11.2017 р. з приміщення управління освіти Болехівської міської ради;

- письмову заяву ОСОБА_8 від 09.11.2017 р. на ім`я начальника Долинського ВП про добровільне зізнання у вчиненні крадіжки 26.10.2017 р. з приміщення квартири ОСОБА_4 ;

- письмову заяву ОСОБА_9 від 09.11.2017 р. на ім`я начальника Долинського ВП про добровільне зізнання у вчиненні крадіжки 26.10.2017 р. з приміщення квартири ОСОБА_4 .

В решті вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 21 вересня 2021 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_35 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 - залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими, які тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення їм копії судового рішення.

Головуючий

Судді