Справа № 534/671/22
Провадження № 1-кп/534/153/22
У Х В А Л А

18 серпня 2022 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судукримінальне провадження № 0000203 від 03.06.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , працюючого в ТОВ «Феррострой» на посаді машиніста екскаватора одноковшового, маює на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в :

На розгляд до Комсомольського міського суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України з угодою про визнання винуватості.
Як убачається з обвинувального акту, у невстановлений слідством час та день ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Кременчук за місцем свого мешкання, діючи умисно, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, з метою подальшого використання підробленого посвідчення тракториста-машиніста, виданого на його ім`я, за допомогою телефону здійснив замовлення через мережу інтернет у невстановленої особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, щодо підроблення офіційного документа (водійського посвідчення) та надав вказаній особі свої анкетні дані та фотографію для подальшого їх внесення до підробленого документу, створивши тим самим сприятливі умови для вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

При цьому, ОСОБА_4 пообіцяв придбати здобуте кримінально протиправним шляхом посвідчення водія за 9000 грн.

Після цього невстановлена досудовим розслідуванням особа виготовила офіційний документ посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , на пластиковій основі з вихідними типографськими даними « АДРЕСА_2 », заповнене на ім`я ОСОБА_4 , яке згідно висновку експерта від 10.06.2022 № CE-19/117-22/6796-ДД не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу.

В подальшому ОСОБА_4 , маючи умисел на порушення встановленого законом порядку завірення та використання офіційних документів, порядку документального підтвердження фактів, що юридичне значення, будучи обізнаним з порядком отримання посвідчення мають тракториста - машиніста, що є офіційним документом, який надає право на керування тракторами, B тому числі саморобними, самохідними сільськогосподарськими, меліоративними і дорожньо-будівельними машинами відповідних категорій і видається в установленому законом порядку територіальними органами Держпродспоживслужби, придбав за 9000 грн. через мережу Інтернет посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , заповнене на ім`я ОСОБА_4 , та надалі використовував завідомо підроблене посвідчення тракториста-машиніста у власних цілях.

03.06.2022 близько 13 год. 39 хв. ОСОБА_4 , рухаючись на екскаваторi навантажувачі марки «Hidromek HMK», державний номерний знак НОМЕР_2 по автодорозі м. Кременчук, Полтавської області - м. Горішні Плавні, Полтавської області, був зупинений працівниками СРПП ВП № 2 КРУП ГУНП В Полтавській області, та під час перевірки документів пред`явив посвідчення тракториста-машиніста, достовірно знаючи, що воно є підробленим

Згідно висновку судової технічної експертизи документів Полтавського НДЕКЦ № CE-19/117-22/6796-ДД від 10.06.2022, бланк посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , 3 вихідними типографськими даними «Держзнак. КОФ Зам. 3402 2011р. III кв.», заповнене на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу. У посвідченні тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , 3 вихідними типографськими даними « АДРЕСА_2 ». заповнене на ім`я ОСОБА_4 , зображення захисної сітки, серії та номеру, реквізитних, внесених та вихідних типографських на бланк нанесені струменевим способом друку з використанням знакодрукуючого пристрою (кольорового струменевого принтера); підпис у графі «(підпис голови екзаменаційної комісії)» та підпис у графі «(підпис голови екзаменаційної комісії)» виконані пишучим приладом з наконечником кулькового типу; відбиток гербової печатки «Державна інспекція сільського господарства в Дніпропетровській області * 21», нанесений контактним способом за допомогою рельєфного кліше. У посвідченні тракториста-машиніста серії НОМЕР_3 вихідними типографськими даними « АДРЕСА_3 », заповнене на ім`я ОСОБА_4 , на час проведення дослідження, ознак, які б свідчили про внесення змін до першопочаткового змісту документу не виявлено.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у використанні завідомо підробленого документу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступок), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилось у пособництві в підробленні посвідчення з метою його особистого використання, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України

20.06.2022 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

Вказаною угодою погоджено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , а саме:

-за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700,00 гривень ;

-за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим штраф остаточно призначити штраф в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700, 00 гривень.

У судовому засідання захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 подану угоду про визнання винуватості просив затвердити, посилаючись на те, що обвинувачений щиро кається у скоєному, сприяв досудовому слідству.

Обвинувачений підтримав свого захисника та просив затвердити угоду.

В судовому засіданні прокурор не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.
Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК України та/або закону.
Згідно змісту даної угоди, сторони досягли домовленості щодо призначення ОСОБА_4 узгодженого покарання у межах санкції ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 грн), за ч. 4 ст. 385 КК України - 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 грн) із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 грн).
Визначаючи саме такий вид покарання сторонами в угоді було зазначено, що враховане щире каяття ОСОБА_4 у вчиненому, визнання вини обвинуваченим, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Проте, на думку суду, узгоджене сторонами угоди покарання не відповідає загальним засадам призначення покарання. Адже покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання, визначаючи його таким, що є необхідним і достатнім для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню ними нових злочинів. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає з вимог статті 61 Конституції України, відповідно до якої відповідальність особи має індивідуальний характер.
Так, з даних обвинувального акту і змісту угоди встановлено, що ОСОБА_4 будучі пособником в підробленні посвідчення тракториста-машиніста, використовував підроблене посвідчення водія.

Зі змісту угоди не вбачається, в чому саме полягає щире каяття ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні. Розкаяння, окрім визнання собою факту вчинення злочину, передбачає ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що, насамперед, повинно полягати у бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Тобто щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину, повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження, зокрема і бути визначеним в угоді.
Достовірних доказів щирого каяття суду не подано. Більш того, обвинувачений повідомив суду, що він щиро кається, проте зі змісту поданих пояснень не вбачається щирого жалю, самоосуду та інших наслідків, викладених вище ознак справжнього та щирого каяття.
Наданою угодою пропонується призначити покарання у виді штрафу у сумі 1700 грн. Однак, таке є вочевидь неадекватним характеру вчиненого кримінального проступку, вказаному в обвинувальному акті. До того ж, таке покарання вочевидь породжуватиме у інших членів суспільства, всупереч встановленому порядку уяву про безкарність таких дій, що матиме наслідком збільшення подібних дій, а за такого збільшення загрози для життя та здоров`я населення. Отже, запропонована угода не відповідає засадам справедливості та принципу верховенства права, адже передбачає застосування неадекватно м`якого покарання за вчинення противоправного діяння. До того ж її укладення може мати вкрай негативні суспільні наслідки.
У відповідності до ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди. Перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: 1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; 3) характер кожного обвинувачення; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку. Повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши угоду про визнання винуватості, суд вважає, що угода не відповідає вимогам ч.7 ст. 474 КПК України, а саме, суперечить вимогам КК України, щодо остаточного призначення покарання та умови угоди не відповідають інтересам суспільства.
За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості та продовжити слухання справи в загальному порядку.
Керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ст. 376, 468-470, 472, ч.7 ст. 474 КПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості між прокурором, обвинуваченим та захисником, укладеної 20.06.2022 у кримінальному провадженні № 0000203 від 03.06.2022.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000203 від 03.06.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, призначити до розгляду у загальному порядку у підготовчому судовому засіданні на 13 год. 30 хв. на 30 вересня 2022 року.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що згідно з ч. 8 ст.474 КПК України повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В`ячеслав МОРОЗОВ

Повний текст ухвали проголошено 23.08.2022.