Справа № 357/9082/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.2022 м. Біла Церква
Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши, в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження за № 0001501, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2022 за обвинуваченням
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, військовослужбовця призваного за мобілізацією, гранатометника гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , неодруженого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 18.03.2009 Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі. 18.03.2011 звільнився з місць позбавлення волі; 12.12.2012 Білоцерківським міським судом за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 12.11.2013 Білоцерківським міським судом за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, 70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі. 01.09.2017 звільнився по відбуттю строку покарання,-
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,-

УСТАНОВИВ:

11.09.2022, приблизно о 10 год 00 хв, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту для особистого вживання, перебуваючи в парку «Слави» в м. Біла Церква Київської області, на земельній ділянці знайшов та привласнив поліетиленовий зіп-пакет з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору.
У вказаній порошкоподібній речовині виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено «амфетамін», маса амфетаміну в речовині становить 1,250 г., яку ОСОБА_2 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин і охорону здоров`я населення, всупереч положення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», умисно незаконно придбав для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у незаконному придбанні психотропних речовин без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , складену в присутності захисника - адвоката ОСОБА_3 , в якій ОСОБА_2 зазначає про те, що беззаперечно визнає винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинам та згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному провадженні.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_2 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

У даній заяві захисником ОСОБА_3 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву, в якій він зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згоден із встановленими під час дізнання обставинами, згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Суд відповідно до вимог ст. 382 ч. 2 КПК України визнає встановленим, що органом досудового розслідування встановлені обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_3 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України доведена повністю поза розумним сумнівом.

Суд дії ОСОБА_2 кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання психотропних речовин без мети збуту.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання ОСОБА_2 , суд, відповідно до вимог статтей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, є кримінальним проступком за вчинення якого передбачене покарання у виді: штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем призваним за мобілізацією, обіймає посаду гранатометника гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки у військовій частині НОМЕР_1 , за місцем несення служби характеризується негативно, неодружений, має місце реєстрації та місце проживання, медичну допомогу у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не отримує, має незняті на непогашені судимості проти власності.

З урахуванням всіх обставин справи, ступеня тяжкості, обставини вчиненого кримінального проступку, і даних про особу обвинуваченого, пом`якшуючої його покарання обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_2 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 , можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Суд переконаний, що визначена ним вид і міра покарання, є необхідною і достатньою для можливого виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень. Таке покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності з урахуванням того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи), а також призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
На думку суду застосування до обвинуваченого ОСОБА_2 покарання у виді штрафу чи виправних робіт буде явно несправедливим через м`якість покарання та не буде достатнім і необхідним для виправлення останнього.

Призначення ОСОБА_2 покарання пов`язаного з ізоляцією від суспільства буде явно несправедливим через суворість, враховуючи його відношення до вчиненого, обставину, яка пом`якшує покарання.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого згідно вимог ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

В ході досудового розслідування відносно ОСОБА_2 запобіжний захід не застосовувався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 301, 302, 368-374, 381-382, 394 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 в період іспитового строку обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 1 540.24 грн (одна тисяча п`ятсот сорок гривень 24 коп.)
Речові докази по справі:
особливо небезпечний засіб, обіг якого заборонено «канабіс», масою в перерахунку на висушену речовину становить 2.67 г та психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса амфетаміну в речовині становить 1.250 г, які упаковано разом із залишками попереднього упакування в спеціальний пакет № 5787877 та, згідно квитанції № 1261, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області після набрання вироком законної сили - знищити;
відеозапис на DVD-R диску із нанесенням на нього відповідного ідентифікуючого напису «11.09.2022 ОСОБА_2 ч. 1 ст. 309 ККУ», після набрання вироком законної сили залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному проваджені не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_4