Провадження №1-кп/389/64/22
ЄУН № 389/1263/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2022 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Знам`янка в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 25.02.2021 з обвинувальним актом стосовно

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Голикове Олександрівського району Кіровоградської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, утриманці відсутні, не працюючого, на момент вчинення злочину перебував на посаді стрільця І відділення охорони І взводу роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.406 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що заподіяло легкі тілесні ушкодження, за наступних обставин.

11 жовтня 2019 року ОСОБА_4 призваний на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , тобто набув статусу військовослужбовця та розпочав проходження строкової військової служби.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №245 від 20.11.2019 ОСОБА_4 з 20.11.2019 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та поставлено на всі види забезпечення.

В цій же військовій частині проходив строкову службу солдат ОСОБА_6 , якого відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №148 від 20.07.2020 зараховано до списків особового складу вказаної частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця І відділення охорони І взводу роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 29 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Станом на 24.02.2021 солдат ОСОБА_7 та солдат ОСОБА_4 у відносинах підлеглості не перебували, оскільки були рівні за посадою та військовим званням.

Будучи військовослужбовцем строкової військової служби, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст.9, 11, 49, 50, 127, 128 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», ст.ст.1-4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», які зобов`язували його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та дотримуватися вимог Статутів Збройних Сил України, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, поважати бойові та військові традиції, поважати честь та гідність кожної людини, додержуватися правил ввічливості й поведінки військовослужбовців, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, додержуватися військової дисципліни, бути хоробрим та ініціативним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, виконувати розпорядок дня військової частини, додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство, діючи на порушення вище викладених вимог законодавства заподіяв легкі тілесні ушкодження іншому військовослужбовцю.

Так, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем строкової військової служби та проходячи її на посаді стрільця І відділення охорони І взводу роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 ,у військовому званні «солдат», 24.02.2021 близько 17 год. 50 хв., перебуваючи на другому поверсі в приміщенні казарми батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, всупереч встановленому порядку несення служби та в порушення вимог ст..ст.9,11,49,50,127,128 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», ст.ст.1-4 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», з метою утвердити свій авторитет, за відсутності відносин підлеглості, проявляючи явну неповагу до військового колективу, використовуючи як привід для застосування насильства виниклу між стрільцем І відділення охорони І взводу роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_7 та стрільцем І відділення охорони ІV взводу роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_8 суперечку, підійшов до ОСОБА_7 , який знаходився тоді є на другому поверсі приміщення казарми батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 та наніс йому удар внутрішньою стороною долоні правої руки в верхню щелепу зліва, вибивши 9 зуб на верхній щелепі зліва, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.406 КК України порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що заподіяло легкі тілесні ушкодження.

14 червня 2022 року потерпілий ОСОБА_7 у своїй заяві надав згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

15 червня 2022 року між прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону - ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 470, 472 КПК України. Угода складена у присутності захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 .

Згідно умов угоди обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.406 КК України визнав повністю і зобов`язався сприяти під час судового розгляду повному з`ясуванню інкримінуємого йому кримінального правопорушення.

Сторонами в угоді визначено та узгоджено міру покарання з урахуванням наявності обставин, які пом`якшують покарання - визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, беззастережне визнання винуватості, відсутність обставин, які обтяжують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого: за ч.2 ст.406 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, із іспитовим строком на 1 рік та покладенням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Заслухавши прокурора, який не заперечував проти затвердження вказаної угоди, обвинуваченого та його захисника, які просили затвердити дану угоду, суд приходить до висновку, що вказана угода відповідає положенням ст.472 КПК України, укладена стосовно злочину, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії нетяжких, внаслідок якого шкода завдана, зокрема правам та інтересам потерпілого, від якого отримано письмова згода прокурору на укладення ними даної угоди.

Потерпілий ОСОБА_7 у підготовче судове засідання не з`явився. Проте надіслав до суду заяву, в якій просить провести судове засідання без його участі, щодо затвердження судом угоди про визнання винуватості не заперечує.

При цьому, сторонам даної угоди зрозумілі положення ст.ст.394, 424 КПК України та обмеження у зв`язку з затвердженням вказаної угоди на досягнутих в ній умовах.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з частинами 2, 4, 5 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.406 КК України, яке згідно зі ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Угоду про визнання винуватості укладено між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором, за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 . Оскільки угоду укладено 15.06.2022, а статус обвинуваченого ним отримано 17.06.2022, з моменту реєстрації обвинувального акту в суді, відповідно до норм ст.293 КПК України. В угоді про визнання винуватості узгоджена сторонами міра покарання, передбачена санкцією ч.2 ст.406 КК України, зміст якої відповідає вимогам ст.472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Так, потерпілий ОСОБА_7 надав письмову згоду прокурору на укладення вищезазначеної угоди.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права та наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473, ч.4 ст.474 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердженні угоди судом.

Суд також переконався, що укладення угоди ОСОБА_4 є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону - ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, із іспитовим строком на 1 рік та покладенням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження немає.

Цивільний позов не заявлений, речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 374, 468, 469, 473, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 15 червня 2022 року, укладену між прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону - ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000007 від 25 лютого 2022 року.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.406 КК України та призначити йому покарання, узгоджене сторонами угоди:

- за ч.2 ст.406 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання звільнити з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу пробації; - повідомляти орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - періодично з`являтись для реєстрації до органу пробації.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Вирок може бути оскаржений, з урахуванням ч.4 ст.394 КПК України, до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1