КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 761/8811/22 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Провадження№11-сс/824/2335/2022 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 травня 2022 року, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, маючого перший (бакалаврський) рівень вищої освіти, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 травня 2022 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк дії ухвали про тримання підозрюваногоОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначено до 19 липня 2022 року включно.
Визначено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 124 050 (сто двадцять чотири тисячі п`ятдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
На підставі ч.5 ст.194 КПК України, у разі внесення застави покладено на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
1. не відлучатися за межі населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду (залежно від стадії кримінального провадження);
2. повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання (залежно від стадії кримінального провадження);
3. прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду (залежно від стадії кримінального провадження);
4. здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Визначено строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді обов`язків - 60 днів з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави у розмірі, визначеному судом.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та не справедливою.
Наведені слідчим ризики невиконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та вчинення ним інших дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України є надуманими і не відповідають обставинам справи та особі підозрюваного.
Також апелянт вказує на те, що пред`явлена ОСОБА_7 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, є необґрунтованою. Вагомі докази вчинення ним саме цього кримінального правопорушення відсутні. З наявних же доказів можна дійти висновку про наявність підстав для пред`явлення ОСОБА_7 підозри у вчиненні хіба що злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, що передбачає відповідальність за незаконне виготовлення та зберігання наркотичних речовин, їх аналогів та прекурсорів без мети збиту і є нетяжким злочином, санкція якого не передбачає позбавлення волі (і тому згідно з ч. 2 ст. 183 КПК України не передбачає можливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності доказів ухилення при застосуванні інших запобіжних заходів).
Крім того апелянт зазначає, що відповідно до наданих стороною захисту документів та показань допитаних в суді свідків, підозрюваний ОСОБА_7 :
- має постійне місце проживання у належній йому на праві спільної часткової власності квартирі АДРЕСА_2 ; має соціальний зв`язок з братом, ОСОБА_7 , який є одруженим, має дітей та стабільну роботу;
- позитивно характеризується знайомими, зокрема допитаним в судовому засіданні свідком ОСОБА_10 ;
- за показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , ОСОБА_7 має репутацію доброї, не схильної до агресії людини;
- не має судимостей, повідомлень про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень чи інших обраних щодо нього запобіжних заходів;
- займається спортом, зокрема поїздками на велосипеді; має вроджену хворобу слуху (не чує на одне вухо).
Також апелянт звертає увагу на те, що слідча суддя відмовила захисту у виклику та допиту свідка ОСОБА_11 , який прибув для дачі відповідних показань до суду (про що захисник повідомив суд) і міг повідомити про те, чим саме підозрюваний ОСОБА_7 заробляв на життя, оскільки був його близьким другом.
Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного та його захисника, щодо обставин викладених в апеляційній скарзі, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставин і просили про її задоволення, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, перевіривши, обговоривши та обміркувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, сторони захисту задоволенню не підлягає з таких підстав.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.
Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, за невстановлених обставин, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин.
Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.05.2022, ОСОБА_7 , за невстановлених обставин діючи умисно, незаконно придбав, у невстановленої в ході досудового слідства особи, особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс та психотропну речовину амфетамін, які приніс до місця постійного проживання у квартиру АДРЕСА_2 .
В подальшому, 20.05.2022, в період часу з 19 год. 55 хв. по 23 год. 13 хв., працівниками поліції проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_7 , під час якого у квартирі АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс та речовину, що схожа на психотропну речовину амфетамін, засоби для фасування та приладдя для зважування наркотиків, які ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав з метою збуту.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечного наркотичною засобу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
21.05.2022 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
21.05.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на наявність обґрунтованої підозри повідомленої ОСОБА_12 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яка підтверджується зібраними доказами у кримінальному провадженні а саме:
- протоколами допитів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які надали викривальні покази, щодо незаконної діяльності ОСОБА_7 ;
- протоколом обшуку від 20.05.2022, в ході якого за місцем проживання ОСОБА_7 виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб, психотропну речовину, прекурсори, приладдя для фасування і зважування, приладдя для виготовлення психотропної речовини, рідини для виготовлення психотропної речовини;
- протоколом обшуку від 20.05.2022, в ході якого в побутовій кімнаті, якою користується ОСОБА_7 , виявлено та вилучено прекурсори, рідини для виготовлення психотропної речовини;
- висновком судової експертизи, якою встановлено належність вилучених у ОСОБА_7 речовин до особливо небезпечного наркотичного засобу;
Також сторона обвинувачення послалась на те, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_7 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на волі може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно здійснювати вплив на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Наявність обґрунтованих ризиків вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування, та/або суду, незаконно здійснювати вплив на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, слідчий у клопотанні обумовлює тим, що підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення використовуючи найбільш не сприятливий для суспільства час, тяжкі обставини та умови в яких опинилось суспільство, що свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення та зухвалість злочинних дій підозрюваного, а також тяжкістю покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку встановлення судом його вини, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якого передбачає максимальне покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Враховуючи викладене, а також те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
23.05.2022 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 19 липня 2022 року включно
Також визначено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 124 050 (сто двадцять чотири тисячі п`ятдесят) гривень, з покладенням на останнього обов`язків у відповідності до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, які визначено даною ухвалою.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та всупереч доводам сторони захисту, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.
Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі "Соловей і Зозуля проти України" зазначено, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 , до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 , підозри.
Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "IlgarMammadovv. Azerbaijanп. 88", "Erdagozv. Turkeyп. 51", "Cebotariv. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".
Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його за дій ч. 2 ст. 307 КК України, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження, а тому доводи апеляційної скарги щодо відсутності у кримінальному провадженні доказів на підтвердження наявності ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, колегія суддів вважає передчасними.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та сумнівів не викликає.
Також, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження.
Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання слідчого.
Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.
Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та відомості про його особу, в їх сукупності.
З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.
На підставі зазначеного, слідчим суддею були враховані обставини справи в сукупності з особою підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів апеляційного суду в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим немає.
Таке обмеження права ОСОБА_7 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.
Доводи сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не доведено, а слідчим суддею не встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, наявність ризиків неправомірної поведінки підозрюваного, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.
При цьому, колегією суддів враховуються дані, які характеризують особу підозрюваного, зокрема і ті, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, тобто передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини. Однак з урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності застосування щодо ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.
Посилання апелянта на те, що слідча суддя відмовила стороні захисту у виклику та допиту свідка ОСОБА_11 , який прибув для дачі відповідних показань до суду, не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, з урахуванням того, що відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя, суд має право заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. Із зазначеної норми закону випливає, що суд має право заслухати будь-якого свідка, однак дана норма закону не зобов`язує слідчого суддю у беззаперечному заслуховуванні пояснень свідка, тобто допит свідка покладається на розсуд суду. При цьому слідчим суддею заслухано пояснення свідків сторони захисту ОСОБА_10 та ОСОБА_7 і дано їм оцінку з урахуванням обставин кримінального провадження.
Так, свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_7 добра та чуйна людина, що не схильна до агресії, крім того підозрюваний не схильний вчиняти тиск на інших людей. На уточнюючі запитання ОСОБА_10 відповів, що йому невідомо, чи вживав підозрюваний наркотики, при цьому вдома у підозрюваного наркотики він не бачив. Також розповів суду, що йому невідомо чи працює де-небудь підозрюваний, на які гроші існує останній він не знає.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що підозрюваний ОСОБА_7 це його рідний брат. Розповів, що за своїм характером підозрюваний порядний, спокійний, добрий чоловік, не схильний до того щоб на когось тиснути. Квартира на проспекті Георгія Гонгадзе це постійне місце проживання підозрюваного. Також вказував, що підозрюваний ОСОБА_7 має вроджені вади слуху. На уточнюючі запитання свідок пояснив, що йому невідомо чи вживав підозрюваний наркотики, крім того свідкові невідомо на які кошти живе підозрюваний та чим він займався в останні роки, водночас матеріальної допомоги свідок підозрюваному не надавав.
Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 травня 2022 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4