Провадження № 1-кс/686/7919/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно,

встановив:

31.08.2022 року на розгляд слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшло клопотання ОСОБА_3 про касування арешту на майно, у кримінальному провадженні №0000406 від 26.07.2022, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.11.2021 року на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 Київським МРЕВ-1 ДАІ ГУ УМВС 02.11.2004 року посилається на те, що підстава для накладення арешту відпала, так як 06.08.2022 дізнавачем прийнята постанова про закриття кримінального провадження.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про розгляд його клопотання повідомлений телефонограмою.

Водночас від прокурора Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_5 надійшла письмова позиція стосовно указаного клопотання, у якій вона висловився про те, що не заперечує проти задоволення клопотання та скасування арешту на зазначене майно.
Вивчивши й дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Встановлено, що 26.07.2022 року близько 06 год. 00 хв. працівниками ДПП УПП в Хмельницькій області по вул. Вінницьке шосе 23 у м. Хмельницький було зупинено автомобіль марки "Ауді" моделі "А4" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_3 , який пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , яке було вилучене як таке, що містило ознаки підробки.

26.07.2022 відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000406 з правовою кваліфікацією за ч.4 ст. 358 КК України.
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.07.2022 накладений арешт у кримінальному провадженні №0000406 від 26.07.2022 з тимчасовим позбавленням права відчуження, розпорядження та користування на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 Київським МРЕВ-1 ДАІ ГУ УМВС 02.11.2004 року.
Постановою заступника начальника сектору дізнання відділення поліції № 1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 06.08.2022 року указане кримінальне провадження №0000406 від 24.11.2021 закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

За змістом частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 1 протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.

Будь-яке втручання у те чи інше право особи право повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу, бо необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52), тобто іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98), оскільки у справі "Бакланов проти Росії" (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним, а у справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має не становити "особистий і надмірний тягар для особи".

Отже, гарантія від втручання з боку держави та інших (третіх) осіб у здійснення власником своїх повноважень, перешкоджання перспективі протиправного позбавлення власника його майна, недопустимість дій, які суперечать інтересам власника, можливість захисту зазначеного права становить зміст принципу недоторканності (непорушності) права власності.

За змістом положень ст.2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Окрім того, статтями 7,16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З матеріалів клопотання вбачається, що постановою заступника начальника сектору дізнання відділення поліції № 1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 06.08.2022 року указане кримінальне провадження №0000406 від 26.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення закрите за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

З урахуванням викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність подальшої потреби у застосуванні до указаного майна заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

З огляду на наведене, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.07.2022 року на тимчасово вилучене майно, а саме на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 Київським МРЕВ-1 ДАІ ГУ УМВС 02.11.2004 року у кримінальному провадженні №0000406 від 26.07.2022, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя