ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/516/22 Номер провадження 11-кп/814/1291/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2022 року м. Полтава

Суддя-доповідач Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 , у інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , на вирок Карлівського районного суду Полтавської області від 22 квітня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:
Цим вироком затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисника ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнано винуватим і засуджено за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України на 3 роки позбавлення волі без конфіскації майна.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, процесуальних витрат і речових доказів.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 , у інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , просить скасувати вирок Карлівського районного суду Полтавської області від 22 квітня 2022 року та направити кримінальне провадження до суду першої інстанції для здійснення подальшого судового розгляду з тих підстав, що в цьому провадженні докази під час досудового розслідування зібрані з порушенням вимог КПК України та мала місце провокація вчинення кримінального правопорушення.

Іншими особами вирок не оскаржено.

Перевіривши апеляційну скаргу на її відповідність вимогам КПК України, суддя-доповідач уважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за даною скаргою з таких підстав.

Частиною 4 ст.399 КПК України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

За змістом засади диспозитивності сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ч.1 ст.26 КПК України), а суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені до його повноважень цим Кодексом (ч.3 ст.26 КПК України).

З огляду на вказані положення, у випадку ініціювання сторонами вирішення правового спору між ними самостійно через укладення угоди в порядку, визначеному главою 35 КПК України, дії суду обмежуються відповідним бажанням сторін.

При цьому законодавець створює процесуальні запобіжники від можливої недобросовісності та зловживання процесуальними правами учасників судового розгляду, які з метою скасування вироку суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості можуть в апеляційній скарзі відмовитися від визнання обставин, які визнавалися ними під час судового провадження на підставі угоди.

Так, вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений обмеженим колом суб`єктів і з чітко визначених законом підстав, зазначених у ч.4 ст.394 КПК України.

Відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, захисник ОСОБА_3 у апеляційній скарзі порушує питання виключно про те, що докази під час досудового розслідування зібрані з порушенням КПК України та наявна провокація вчинення кримінального правопорушення. Тобто, суть доводів апелянта зводиться до скасування вироку місцевого суду на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 у зв`язку з невідповідністю доказів по справі вимогам кримінального процесуального закону, що не передбачено п.1 ч.4 ст.394 КПК України.

Між тим, з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення ОСОБА_4 наслідків укладення угоди, апеляційна скарга на зазначений вирок адвокатом не вносилась.

Таким чином, судове рішення суду першої інстанції оскаржено захисником на підставах, на яких воно не може бути ним оскаржено, а тому у відкритті провадження за поданою скаргою слід відмовити.

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя-доповідач апеляційного суду,

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 , у інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , на вирок Карлівського районного суду Полтавської області від 22 квітня 2022 року щодо ОСОБА_4 .

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня отримання її копії особою, яка її оскаржує.

Суддя-доповідач ОСОБА_2