ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2817/22 Справа № 210/1861/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6
захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7
засудженого(в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2022 року про відмову у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 81 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та застосувати до його підзахисного положення ст. 81 КК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що оскаржувана ухвала суду є незаконною, необгрунтованою та підлягає скасуванню. Вказує, що судом не було належним чином враховано характеризуючі дані стосовно засудженого, на підставі яких було направлено клопотання з виправної колонії про його умовно дострокове звільнення, оскільки засуджений довів своє виправлення.

Зазначає, що його підзахисний під час відбування покарання в КВК 80 отримав три заохочення, стягнень не має, а тому викладене свідчить про те, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та має право на застосування до нього умовно дострокового звільнення.

Оскаржуваною ухвалою суду відмовлено у задоволенні подання ДУ Криворізька виправна колонія №80 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 .

Обгрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції зазначив, що подання є передчасним, оскільки засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці на даний час не довів свого виправлення. Зазначено, що засуджений відбуває покарання за трьома вироками, зокрема за вчинення тяжких злочинів, за весь період відбування покарання не має жодного стягнення і має три заохочення, втім не вчинив належних і достатніх дій, спрямованих на доведення свого виправлення.

Також зазначено, що попри наявність позитивної характеристики засуджений не довів свого виправлення, а наявність трьох заохочень лише протягом 2021-2022 років, та відсутність стягнень вказує на несистематичний характер та непослідовність процесу його виправлення.

Заслухавши суддю-доповідача; засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, а ухвалу суду скасувати з зазначених у ній підстав та застосувати до засудженого умовно-дострокове звільнення; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її необґрунтованість, та просив ухвалу суду залишити без змін; дослідивши відомості та документи, що характеризують апелянта, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув подання виправної установи, дослідив необхідні матеріали провадження та особової справи і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що засуджений не довів свого виправлення, а тому не може бути звільнений умовно-достроково.
При цьому колегія суддів виходить з того, що відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Як вбачається із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, при цьому, будучи засудженим 22.11.2017 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, зі звільненням від його відбування з випробуванням, висловлену йому довіру не виправдав та вчинив нові злочини, що потягло призначення йому покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.12.2019 року, за яким він на даний час відбуває покарання, в тому числі за правилами ст. 71 КК України. При призначенні вказаного покарання було також враховано за правилами ч. 4 ст. 70 КК України ухвалений щодо ОСОБА_8 вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20.02.2019 року.

На думку колегії суддів, наведене свідчить про стійкість протиправної поведінки ОСОБА_8 , схильність його до вчинення корисливих злочинів та його підвищену соціальну небезпеку. За таких обставин виправлення обвинуваченого та досягнення щодо останнього мети кримінального покарання до повного його відбуття має беззаперечно підтверджуватись вагомими доказами, яких не вбачається.

Також матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_8 хоча і характеризується позитивно, стягнень не має, втім має лише три заохочення, застосовані до нього за короткий період часу, що безпосередньо передував зверненню з клопотанням про умовно-дострокове звільнення, а саме в період часу з 2021 року по 2022 рік при фактичному відбуванні покарання починаючи з 2019 року, що не може вважатися підтвердженням систематичності виправлення цього засудженого протягом всього строку відбування покарання.

Аналізуючи наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання, оскільки наявні в матеріалах відомості не свідчать про систематичний характер виправлення цього засудженого.

Також враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Крім того слід зазначати, що виправлення особи має підтверджуватися об`єктивними та вагомими доказами, втім у даному випадку такі відомості відсутні. Хоч засуджений і має три заохочення, проте несистемність їх отримання свідчить про те, що ОСОБА_8 вдавався до дій, що підтверджують його виправлення, не протягом усього строку відбування покарання, а почав їх лише напередодні виникнення можливості звернення з відповідним клопотанням у зв`язку з відбуттям 2/3 строку покарання.

Доводи апеляційної скарги захисника колегія суддів вважає неспроможними з огляду на те, що вони зводяться до переоцінки обставин справи і доказів та являють собою суб`єктивні міркування захисника щодо наявності та достатності передбачених законом підстав для звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання, з якими не можна погодитись зважаючи на вищенаведене, у зв`язку із чим колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 404, 405, 407, 539 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4