УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.04.2022 Справа №607/4680/22

Провадження 1кс/607/1568/2022
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання потерпілого ОСОБА_3 про скасування арешту майна (частково), накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 квітня 2022 року у справі №607/4302/22 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000390 від 28 березня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся ОСОБА_3 із клопотанням, в якому просив частково скасувати арешт на майно, який було накладено ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000390 від 28 березня 2022 року, на банківську картку «ПриватБанк» з номером НОМЕР_1 , в частині користуватися вказаним майном.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 подане клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, у ньому наведених.
Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, однак про день та час судового розгляду був повідомлений, що не перешкоджає слідчому судді вирішувати клопотання по суті.
Заслухавши пояснення заявника, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Арешт майна, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.
Так, вирішуючи питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За змістом ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 квітня 2022 року (справа № 607/4302/22, провадження №1кс/607/1442/2022) у кримінальному провадженні №0000390 від 28 березня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, накладено арешт на майно, а саме на вилучені 28 березня 2022 року під час огляду місця події речі, які належать потерпілому ОСОБА_3 , з поміж іншого на банківську картку «ПриватБанк» з номером НОМЕР_1 , яка поміщена у спецупакування №SUD2090834, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.
Як вбачається із змісту вказаної ухвали арешт накладений з метою забезпечення збереження речових доказів.
Водночас, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 пояснював, що позбавлення його можливості користуватися вищевказаною банківською карткою погіршує матеріальне становище заявника, адже він не зможе отримувати грошові кошти, які надходять на вказану картку, що і стало причиною його звернення з клопотанням про скасування арешту.
Абзацом 2 ч. 1 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В силу вимог ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160166, 170174 КПК України.
З огляду на приписи п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне володіння належним йому майном, що буде суперечити загальним засадам права власності, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Слідчим суддею враховано можливість виконати завдання щодо повного та всебічного з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, для виконання якого був накладений арешт, без застосованого вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.
Разом з тим, зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні ще триває, слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для скасування заборони відчуження арештованого майна та розпорядження ним, проте, з огляду на введення воєнного стану в Україні та статус заявника, який є потерпілим у кримінальному провадженні, не вбачає підстав для подальшої заборони користуватися вказаним майном.
Відтак, клопотання слід задовольнити, скасувати арешт (частково), накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 квітня 2022 року у справі №607/4302/22 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000390 від 28 березня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, набанківську картку «ПриватБанк» з номером НОМЕР_1 , в частині позбавлення ОСОБА_3 права користуватися вказаним майном.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання потерпілого ОСОБА_3 про скасування арешту майна (частково), накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 квітня 2022 року у справі №607/4302/22 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000390 від 28 березня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 квітня 2022 року у справі №607/4302/22 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000390 від 28 березня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на банківську картку «ПриватБанк» з номером НОМЕР_1 , в частині позбавлення ОСОБА_3 права користуватися вказаним майном.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 18 квітня 2022 року о 14 год. 30 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області ОСОБА_1