Справа № 352/338/18
Провадження № 1-кп/352/63/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000587 від 19.12.2017 р., про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого і жителя АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, згідно ст.89 КК України раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ч.2 ст.342 КК України,
в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків та вчинив опір працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків.

Злочини скоєно за наступних обставин.

18 грудня 2017 року у період часу з 21.00 год. до 22.00 год. працівники групи швидкого реагування Тисменицького відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області у складі старшого сержанта поліції ОСОБА_6 та капітана поліції ОСОБА_7 , перебуваючи на охороні громадського порядку по обслуговуванню Лисецько-Ямницької дільниці патрулювання на території Тисменицького району Івано-Франківської області, використовуючи патрульний автомобіль марки «СКС» н.з. НОМЕР_1 , здійснювали патрулювання автомобільної дороги обласного підпорядкування Р-20 із сполученням населених пунктів «Снятин-Тязів» по вул. Зузука в с. Сілець Тисменицького району Івано-Франківської області щодо профілактики та недопущення правопорушень.

Під час патрулювання та здійснення руху на 105 км даної автомобільної дороги при здійсненні руху від смт. Єзупіль Тисменицького району Івано-Франківської області старшим сержантом поліції ОСОБА_6 та капітаном поліції ОСОБА_7 було виявлено ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , які перебували в громадському місці у стані алкогольного сп`яніння та заважали руху транспортних засобів, рухаючись по проїзній частині дороги.

З метою припинення протиправних дій, проведення профілактичної бесіди та складання протоколу про адміністративне правопорушення поліцейські ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , перебуваючи у форменому одязі, використовуючи єдиний однострій з розпізнавальними знаками Національної поліції України, підійшли до ОСОБА_8 і ОСОБА_3 та з метою виконання функції охорони громадського порядку провели із ними профілактичну бесіду щодо недопущення протиправної поведінки та роз`яснення прав і обов`язків пішоходів при здійсненні руху в межах населеного пункту в темну пору доби.

Коли працівники поліції, перебуваючи біля службового автомобіля марки «СКС» н.з. НОМЕР_1 на узбіччі проїзної частини автомобільної дороги Р-20 105 км по вул. Зузука в с. Сілець Тисменицького району Івано-Франківської області, оформляли адміністративні матеріали на ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_3 , поводячи себе зухвало, не бажаючи виконувати законні вимоги працівників правоохоронного органу, діючи з умислом, спрямованим на вчинення злочинних дій щодо працівників поліції, пішов до місця свого постійного проживання по АДРЕСА_1 , де у приміщенні літньої кухні взяв сокиру, з якою повернувся до місця зупинки працівників поліції.
Усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та той факт, що поліцейський перебуває при виконанні службових обовязків та здійснює функції з охорони громадського порядку, обвинувачений підійшов до ОСОБА_7 , тримаючи у правій руці сокиру та висловлюючи невдоволення діями працівників поліції. Протиправні дії ОСОБА_3 були вчасно помічені поліцейським ОСОБА_7 , який правою рукою схопив робочу частину сокири, а ОСОБА_8 , у свою чергу припиняючи злочинні дії ОСОБА_3 , за руків`я вихопив у нього з руки сокиру та відкинув її на узбіччя.
Після цього ОСОБА_7 намагався застосувати до обвинуваченого спеціальний засіб наручники, одне робоче кільце яких зафіксував на правій руці обвинуваченого. Останній, діючи умисно, з метою протидії законним вимогам працівників правоохоронного органу, наніс удар правою рукою, на якій було зафіксоване кільце спеціального засобу, в лобно-тім?яну ділянку голови потерпілого.
Злочинними діями обвинуваченого потерпілому ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді глибокої подряпини в ділянці правої кисті та садна лобно-тім?яної ділянки зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень.
У цей час із салону службового автомобіля марки «СКС» н.з. НОМЕР_1 вийшов працівник поліції ОСОБА_6 , який спільно з поліцейським ОСОБА_7 намагалися припинити злочинні дії ОСОБА_3 . Останній, не припиняючи своїх умисних злочинних дій, на зауваження поліцейських не реагував та вчинив їм активну фізичну протидію опирався, відштовхував їх та не давав можливості працівникам поліції виконати їхні службові обов`язки, внаслідок чого поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 застосували до нього заходи фізичного впливу у вигляді загину рук за спину та спеціальний засіб наручники, після чого на місце події викликали слідчо-оперативну групу Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Обвинувачений у судовому засіданні повністю визнав свою вину у висунутому обвинуваченні і пояснив, що дійсно 18 грудня 2017 р. вечором він повертався з роботи разом з ОСОБА_9 , перебував у стані алкогольного сп`яніння. Коли працівники поліції затримали ОСОБА_10 і почали складати на нього адміністративний протокол, він розізлився, пішов додому та взяв сокиру, з якою повернувся до поліцейського ОСОБА_7 . Визнав, що спричинив потерпілому ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження та вчинив опір працівникам поліції при виконанні ними службових обовязків. Обвинувачений підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини вчинення злочинів, у скоєному щиро розкаявся.

У відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України дослідження фактичних обставин суд обмежив допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорювались, зокрема, доказів на підтвердження вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні злочинів знайшла своє підтвердження, а його неправомірні дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.345 КК України, оскільки він умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, та за ч.2 ст.342 КК України, оскільки він вчинив опір працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є нетяжкими злочинами, особу винного та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує наступні дані про особу обвинуваченого, а саме: раніше не судимий відповідно до вимог ст.89 КК України, за місцем проживання характеризується позитивно, за психіатричною та наркологічною допомогою не звертався, на відповідних обліках не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить його щире каяття. Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує також позицію потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має, у питанні призначення обвинуваченому покарання поклався на розсуд суду.

З урахуванням викладеного суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання за сукупністю злочинів у виді обмеження волі, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що продовжувався судом, слід залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. 368, 370 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.345, ч.2 ст.342 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.345 КК України у виді обмеження волі на строк один рік;

-за ч.2 ст.342 КК України у виді арешту на строк три місяці.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів один рік обмеження волі.

Речовий доказ сокиру з дерев`яним руків`ям, який зберігається в камері зберігання речових доказів ВП № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, знищити.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 14 год. 00 хв. 31 січня 2022 року, зарахувавши відповідно до вимог ч. 1, 5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку, шляхом подання апеляційної скарги через Тисменицький районний суд.

Суддя ОСОБА_11