ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2019/22 Справа № 210/1278/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Криворізької південної окружної прокуратури, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Дзержинського районного суду м Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 червня 2022 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, якою задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , ВСТАНОВИЛА:

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання захисника про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 .

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_8 відбуває покарання за вчинення особливо тяжких злочинів, при цьому питання про можливість застосування до засудженого ст.81 КК України розглядалось по відбуттю ним 3/4 строку покарання і цей строк настав лише у зв`язку із застосуванням до нього ч.5 ст.72 КК України (в попередній редакції).

Зазначає, що судом не взято до уваги те, що за час відбування покарання засуджений мав 7 стягнень.

Також матеріали, які б свідчили про сумлінне ставлення засудженого до праці, до суду не надавалися, оскільки згідно із довідкою про доходи засудженого ОСОБА_8 , він працював лише у травні-липні 2021 року, тобто 3 місяці.

Окрім того, наявність у засудженого 2 заохочень в ДУ Криворізька виправна колонія №80 за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці є обов`язком кожного засудженого відповідно до ч.3 ст.107, ч.5 ст.118 КВК України.

Стверджує, що за вироком суду засуджений ОСОБА_8 має заборгованість за позовом потерпілих, однак засуджений заходів щодо погашення цієї заборгованості не вживав.

Посилається на те, що судом не взято до уваги те, що 21.04.2022 року засудженому ОСОБА_8 на засіданні адміністративної комісії відмовлено у застосуванні ст.81 КК України, оскільки він не довів свого виправлення.

При цьому, невідбута засудженим частина покарання, яка складає 3 роки 7 місяців 5 днів, є значною, враховуючи зменшення строку покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

Захисником ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , подано заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в якому просить вказану апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.

Ухвалою Дзержинського районного суду м Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 червня 2022 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 .

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, оцінивши поведінку засудженого ОСОБА_8 за весь період відбуття покарання, матеріали особової справи, щоденник індивідуальної роботи із засудженим, характеристику, застосовані заохочення, відсутність діючих стягнень, суд дійшов висновку, що ОСОБА_8 своєю поведінкою та добросовісним ставленням до праці довів своє виправлення.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, думку засудженого та його захисника, які заперечували щодо задоволення вимог апеляційної скарги та просили ухвалу суду залишити без змін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Однак вказаних вимог кримінального закону суд першої інстанції не дотримався.
Так, за весь період відбування покарання засуджений мав 7 стягнень, які хоч і є погашеними, однак характеризують його поведінку протягом всього періоду відбування покарання.
Посилання суду на сумлінне ставлення ОСОБА_8 до праці, колегія суддів вважає необгрунтованим, оскільки з довідки про доходи засудженого вбачається, що він працював лише 3 місяці у 2021 році (а.п. 13), при цьому дані щодо його постійного залучення до праці відсутні.

Також, засуджений за вироком суду має позов, за яким, як зазначено в характеристиці засудженого, ОСОБА_8 лише має намір сплачувати, що не може свідчити про його виправлення, з урахуванням того, що він відбуває покарання з 15.02.2012 року.
При цьому, на переконання апеляційного суду, строк покарання, який відбув засуджений, є недостатнім для того, щоб впевнитися в тому, що він довів своє виправлення, оскільки до кінця строку відбуття покарання залишається досить тривалий проміжок часу, бо його кінець припадає на 18.01.2026 року.
Разом з цим, посилання прокурора на те, що 21.04.2022 року засудженому ОСОБА_8 на засіданні адміністративної комісії відмовлено у застосуванні ст.81 КК України, оскільки він не довів свого виправлення, не може бути взято до уваги, так як в матеріалах провадження такі відомості відсутні.
Колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення враховуються обставини за весь період перебування у виправній установі.
Заява ФОП ОСОБА_9 про можливе працевлаштування засудженого ОСОБА_8 не є безумовною підставою для його умовно-дострокового звільнення відповідно до ст.81 КК України.
За таких обставин, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_8 за весь період відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а тому у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 слід відмовити.
Відповідно до ч.1 ст.409 КПК України, підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала суду - скасуванню, а клопотання захисника ОСОБА_7 щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 - залишенню без задоволення як необгрунтованого.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Криворізької південної окружної прокуратури, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Дзержинського районного суду м Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 червня 2022 року задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 червня 2022 року щодо засудженого ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 - відмовити.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4