ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2250/22 Справа № 184/1989/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000183 від 05.08.2021 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2022 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Шолохове, Нікопольського району, Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції), -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2022 року ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 20 вересня 2022 року, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 780000 гривень.
Мотивуючи постановлене рішення суд, врахував те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні в стані алкогольного сп`яніння особливо тяжких злочинів, що потягло за собою настання смерті літньої жінки та за один з яких передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, у разі визнання його винуватим, особу обвинуваченого, який не одружений, не має утриманців, а тому немає міцних соціальних зв`язків, стан його здоров`я, а також стадію судового провадження, на якій свідки ще не допитані, дійшов висновку, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися і продовжують існувати, та більш м`які запобіжні заходи не зможуть їм запобігти, тому продовжив застосування виключного запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою змінити йому запобіжний захід на більш м`який, зокрема на домашній арешт.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги апеляційної скарги, обвинувачений посилається на невідповідність висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам справи та істотне порушення процесуального закону. Апелянт зазначає, що з наявністю ризиків його можливої поведінки, які вказані в оскаржуваній ухвалі, він не погоджується, з огляду на те, що покладені на нього процесуальні обов`язки, встановлені обраним раніше запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту за місцем його постійного проживання, він не порушував, що судом безпідставно не взіто до уваги.
Разом з цим, обвинувачений вказує, що за час його перебування під вартою протягом 10 місяців, всі необхідні процесуальні дії стороною обвинувачення проведені, а свідки допитані, тому, на думку апелянта, підстави для продовження йому виключного запобіжного заходу вже відсутні. З урахуванням викладеного, а також того, що вина його у цьому провадженні, є недоведеною, апелянт просить ухвалу скасувати та змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

Окрім цього, захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 надіслала доповнення до апеляційної скарги обвинуваченого, в яких вона підтримує апеляційну скаргу обвинуваченого, вважає ухвалу необґрунтованою та зазначає, що прокурором не доведено існування ризиків у провадженні та не надано достатніх доказів, що обвинувачений може впливати на свідків та переховуватись від суду. Також захисник вказує, що суд першої інстанції не дослідив та не надав належної оцінки особі обвинуваченого, а саме тому, що він має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, позитивну характеристику, працює і має постійне джерело доходу. До цього ж, зазначає, шо ОСОБА_5 вже протягом значного часу перебуває під вартою, тому, на думку захисника, апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню, а ухвала - скасуванню, оскільки наведені обставини свідчать про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора який заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського Суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Згідно зі ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Частиною 5 статті 199 КПК України, передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Цих вимог кримінального процесуального закону, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , суд першої інстанції дотримався в повній мірі.
Так, апеляційним судом встановлено, що в провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувають матеріали кримінального провадження, які внесено до ЄРДР за №0000183 від 05.08.2021, щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку застосування цього запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих обставин, що можуть перешкодити завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.
Колегія суддів вважає, що суд також, у відповідності до ст. 178 КПК України, належним чином врахував, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені особливо тяжких злочинів, за які, у разі визнання його винуватим, передбачено, зокрема покарання у виді довічного позбавлення волі, особу обвинуваченого, який не одружений, утриманців не має, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у провадженні, які підлягають допиту в судовому засіданні, не зменшились та продовжують існувати, та дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою й відсутність процесуальної можливості застосування менш суворого виду запобіжного заходу, зокрема й домашнього арешту, про що йдеться в апеляційній скарзі.
Враховуючи викладене, висновки суду про те, що у цій конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи обвинуваченого та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть сприяти уникненню ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованим.
Разом з цим, доводи сторони захисту про те, що ризики у провадженні є недоведеними, не заслуговують на увагу, оскільки ризики, вказані в ухвалі, судом встановлені та підтверджуються наявними у провадженнями доказами, відповідно до яких, ці ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Посилання скарги на те, що обвинувачений має позитивну характеристику, постійне місце проживання й те, що до його затримання він працював і мав постійне джерело доходу та намірів переховуватися від суду чи впливати на свідків не має, є неспроможними, оскільки всі ці обставини в сукупності не спростовують встановлених ризиків, та не є достатніми стримуючими факторами належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
При цьому, слід зазначити, що судом враховано положення ст. 182, 183 КПК України та застосовано до обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.
Отже, суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 та належно з`ясував всі обставини, які мають значення для вирішення цих питань.
При цьому, переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою, апеляційним судом не встановлено.
Колегія суддів зважає що, у цьому провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступлення від принципу поваги до особистої свободи, а також забезпечує не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала є вмотивованою і обґрунтованою, постановленою у відповідності до вимог закону й на підставі об`єктивно з`ясованих обставин провадження, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими й оціненими судом, та не убачає підстав для задоволення апеляційної скарги овбинуваченого.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4