Справа № 712/1178/22
Провадження №1-кс/712/1281/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2022 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
захисника ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:
Захисник ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, посилаючись на те, що ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.02.2022 задоволено клопотання старшого слідчого Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 про арешт майна, накладено арешт на мобільний телефон Iphone 8 plus I MEI НОМЕР_1 , ноутбук «Asus», серійний №А7 N0AS13351328A із зарядним пристроєм до нього, мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ НОМЕР_2 : ІМЕІ НОМЕР_3 , якими користується ОСОБА_5 .
Так, під час вирішення клопотання сторони обвинувачення про арешт цього майна ним наголошувалось, що ані прокурор ані слідчий не довели необхідності такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 КПК України.
Єдиним аргументом для арешту майна слідчий суддя визначив як наявність постанови слідчого про визнання телефонів і ноутбука речовими доказами.
Водночас сам факт існування постанови слідчого про визначення телефонів і ноутбука речовими доказами автоматично не доказує, що ці речі містять інформацію, яка встановлюється під час кримінального провадження.
Речовими доказами є матеріальні об`єкти: а) які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення; б) зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі: предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій; гроші; цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).
Таким чином, сторона обвинувачення має довести визначені ч. 1 ст. 98 КПК України обставини, в іншому випадку будь-які матеріальні об`єкти, де - юре і де - факто не можуть бути речовими доказами.
Хоче наголосити, що з моменту проведення обшуку, за яким було вилучено вказане майно, тобто з 01.02.2022 пройшло достатньо часу для організації стороною обвинувачення експертного (фахового) дослідження інформаційного змісту цих пристроїв.
Однак станом на день подачі цього клопотання з його клієнтами жодних слідчих дій не проводилось, таким чином є всі підстави вважати, що інформація, яка може бути використана як доказ в кримінальному провадженні, і яка могла міститися у телефоні або ноутбуці, відсутня, що в свою чергу обумовлює відсутність потреби в арешті цього майна.
Просить повністю скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.02.2022 на мобільний телефон Iphone 8 plus I MEI 581886, ноутбук «Asus», серійний №А7 N0AS13351328A із зарядним пристроєм до нього, мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ НОМЕР_2 : ІМЕІ НОМЕР_3 , якими користується ОСОБА_5 .
Захисник в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що відповідно до ухвали суду арешт накладений на майно, яке є речовими доказами в кримінальному провадженні та може мати істотне значення для подальшого проведення досудового розслідування. На даний час розслідування кримінального провадження не закінчено та тривають слідчі дії, а тому підстави для скасування арешту відсутні.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000170, відомості про яке 24.01.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що в ході досудового розслідування було встановлено, що до Черкаського районного управління ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення про те, що працівниками СБУ в Черкаській області отримано інформацію про те, що неповнолітній ОСОБА_7 причетний до скоєння кримінального правопорушення за ст. 259 КК України.
Під час розслідування злочину проведено санкціонований обшук у помешканні ОСОБА_5 та були вилучено вищевказане майно.
01.02.2022 року мобільний телефон Iphone 8 plus ІМЕІ НОМЕР_4 , ноутбук «Asus», серійний № А7 N0АS13351328A із зарядним пристроєм до нього, мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ НОМЕР_2 ; ІМЕІ НОМЕР_3 , якими користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано речовими доказами.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Постановою старшого слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 від 01.02.2022 року мобільний телефон Iphone 8 plus ІМЕІ НОМЕР_4 , ноутбук «Asus», серійний № А7 N0АS13351328A із зарядним пристроєм до нього, мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ НОМЕР_2 ; ІМЕІ НОМЕР_3 , якими користується ОСОБА_5 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000170.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2022 року накладено арешт на мобільний телефон Iphone 8 plus ІМЕІ НОМЕР_4 , ноутбук «Asus», серійний № А7 N0АS13351328A із зарядним пристроєм до нього, мобільний телефон « Samsung» ІМЕІ НОМЕР_2 ; ІМЕІ НОМЕР_3 , якими користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 передавши на зберігання Черкаському РУП ГУНП в Черкаській області.

В силу п. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно до п. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2022 року, при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що вилучене під час обшуку майно відповідає ознакам ст. 98 КПК України як предмети, які можуть зберігати на собі сліди правопорушення та містити інші відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що підлягають перевірці під час досудового розслідування за допомогою слідчих дій.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2022 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000170, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 січня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, залишити без змін.
Вищезазначеною ухвалою встановлено: «Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що слідчий довів, що на стадії досудового розслідування є наявність розумної підозри про існування ризику умисного знищення доказів, що може призвести до втрати значення речового доказу, як такого.
На початковій стадії досудового розслідування в даному кримінальному провадженні виправдана потреба в тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, з метою запобігання його відчуження.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст.132,170173 КПК України, наклав арешт на майно, вилучене 01 лютого 2022 року під час обшуку у квартирі АДРЕСА_1 , врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, судом першої інстанції не встановлено, не встановлено це і під час апеляційного перегляду.
Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вищезазначене майно, діяв у спосіб і у межах чинного законодавства, а тому доводи, які викладені в апеляційній скарзі стосовно незаконності і необґрунтованості ухвали слідчого судді, слід визнати непереконливими.»
Таким чином, підстави накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні, перевірялося колегією суддів Черкаського апеляційного суду, яка дійшла до висновку, що рішення районного суду є законним та обґрунтованим.
За таких обставин такий довід заявника не може бути підставою для скасування арешту.

На даний час, по кримінальному провадженню № 0000170 від 24.01.2022 триває досудове розслідування та проводяться слідчі дії.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Заявником не доведено факту необґрунтованості ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.02.2022 року та не доведено підстав, що відпала потреба у накладенні даного арешту.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Оскільки на час накладання арешту судом проведено детальний аналіз вищевказаних обставини кримінального провадження, крім того, кримінальне провадження № 0000170 від 24.01.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України не закрито, досудове розслідування триває, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання про скасування арешту майна не підлягає до задоволення за відсутністю для цього підстав, передбачених ст. 174 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1