Справа № 535/445/22
Провадження № 1-кп/535/96/22
ВИРОК
іменем України

28 червня 2022 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
розглянув у відкритому судовому засіданнікримінальне провадження № 0000538 від 13.05.2022 заобвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше судимого: -14 лютого 2022 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 в силу ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурораОСОБА_4
обвинуваченогоОСОБА_3 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
В першій декаді лютого 2022 року (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 , перебуваючи на законних підставах на території підприємства ПВКП «ПРУЖИНИ СЕРВІС» за адресою: Полтавська область, Полтавський район, смт Котельва, вул. Покровська, 21-Г; діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись в тому, що за його діями ні хто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу до виробничого приміщення від`єднав від електропечі та повторно вчинив крадіжку кабелю силового мідного чотирьох жильного 4х35 (ВВГнг) загальною довжиною 30 метрів вартістю 15 000,00 грн, який належить ОСОБА_5 . Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 15 000,00 грн.

Крім того, 16 лютого 2022 року (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 перебуваючи на законних підставах на території підприємства ПВКП «ПРУЖИНИ СЕРВІС» за адресою: Полтавська область, Полтавський район, смт Котельва, вул. Покровська, 21-Г, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу до виробничого приміщення від`єднав у електрощиті та повторно вчинив крадіжку кабелю силового мідного чотирьох жильного 4х25 (ВВГнг) загальною довжиною 40 метрів вартістю 15 000,00 грн, який належить ОСОБА_5 . Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 15 000 грн.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року затвердженого Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилини 24 лютого 2022 року, який Законом України про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 продовжено до 23 серпня 2022 року.

Так, в період дії воєнного стану в Україні, 16 березня 2022 року близько 07 год 30 хв ОСОБА_3 перебуваючи на законних підставах на території підприємства ПВКП «ПРУЖИНИ СЕРВІС» за адресою: Полтавська область, Полтавський район, смт Котельва, вул. Покровська, 21-Г, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись в тому, що за його діями ні хто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу до виробничого приміщення, повторно вчинив крадіжку кругляка ст.40х діаметром 505х800 вагою 180 кг, вартістю 37 980 гривень, полоси пружинної ст. 60 С2А розмірами 120 мм/20мм вагою 400 кг, вартістю 32 800 гривень, полоси пружинної ст. 60 С2А розмірами 14мм/90мм вагою 100 кг, вартістю 10 150 гривень, рихтовочної плити 2 шт. (250х400х100) вартістю 16 000 гривень, металобрухту (обрізки металу під час виробництва) загальною вагою 200 кг, вартістю 800 гривень, які належать ОСОБА_5 . Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 97 730,00 грн.

Так, в період дії воєнного стану в Україні, 26 березня 2022 року близько 07 год 30 хв ОСОБА_3 перебуваючи на законних підставах на території підприємства ПВКП «ПРУЖИНИ СЕРВІС» за адресою: Полтавська область, Полтавський район, смт Котельва, вул. Покровська, 21-Г; діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись в тому, що за його діями ні хто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу до виробничого приміщення від`єднав від двох електроплит та повторно вчинив крадіжку кабелю силового мідного чотирьох жильного 4х25 (ВВГнг) загальною довжиною 10 метрів вартістю 3 750,00 грн, який належить ОСОБА_5 . Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 3 750,00 грн.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися:

- у крадіжці, тобто таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України;

- у крадіжці, тобто таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану,суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, підтвердив факти і обставини його вчинення, так як це зазначено вище.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу. Вина обвинуваченого у вчиненні вище зазначених кримінальних правопорушень доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченим не оспорюються.

Повно, всесторонньо, об`єктивно проаналізувавши й оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у даному кримінальному провадженні, враховуючи, що дане провадження в цілому є справедливим, порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування допущено не було, та дотримуючись загальних засад кримінального провадження, суд дійшов висновку про обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 обвинувачення та доведеність стороною обвинувачення у ході судового розгляду його винуватості у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, на потерпілого.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося.

Отже, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченим не оспорюються.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Частиною шостою статті 368 КПК України визначено, що обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, які містяться у постанові від 27 листопада 2019 року (кримінальне провадження № 629/847/15-к) щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.
Каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.
Матеріали кримінального провадження містять дані на підтвердження того, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчинених злочинах та всі обставини, які ставляться йому у провину, щирий жаль з приводу цього, осуд своєї поведінки та бажання виправити ситуацію, яка склалася, і нести кримінальну відповідальність за вчинене.
Згідно висновків, які містяться у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (кримінальне провадження № 288/1158/16-к), під активним сприянням розкриттю злочину розуміють дії винної особи, спрямовані на надання органам досудового розслідування і суду допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, які ще не були відомі цим органам. Саме лише визнання власної винуватості під тиском зібраних доказів і підтвердження інформації, вже встановленої компетентними органами з інших джерел, не є активним сприянням розкриттю злочину.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження, у них міститься дані про повідомлення обвинуваченим ОСОБА_3 органу досудового розслідування обставин вчинення злочинів, які б не були встановлені ними на підставі показань свідків та інших доказів.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів обвинуваченим ОСОБА_3 , визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.
Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.
Положеннями статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Статтею 65 КК України визначені загальні засади призначення покарання, відповідно до яких суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

При цьому, враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
Верховний Суд у своїй постанові від 02 листопада 2021 року (справа № 750/5031/18, провадження № 51-2761км21) зазначив, що процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого судового рішення в цій частині. При цьому первинним етапом має бути оцінка ступеня тяжкості злочину, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Водночас, визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_3 суд бере до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, часткове повернення майна потерпілому та відсутність у нього претензій до обвинуваченого, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого та наслідків дій винного, який свою вину вчиненні злочинів, визнав повністю.

За таких обставин справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за частинами 2, 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкцій цих частин, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

При вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосувати ОСОБА_3 при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, суд крім даних про особу винуватого та обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, враховує число кримінальних правопорушень, які входять у сукупність, форму вини і мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків.

Отже, суд дійшов висновку про застосування принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до ст. 71 КК України, за таких обставин справи, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд до вказаного покарання приєднує частину невідбутого покарання за вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 14 лютого 2022 року.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому: гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).
З огляду на зазначене та з урахуванням обставин справи суд повертає власнику (законному володільцю) вилучене майно.

Відповідно до статей 124, 126 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З урахуванням вимог статей 176, 177, 200, 377 КПК України у суду відсутні підстави для зміни запобіжного заходу, у зв`язку з цим до набрання вироком законної сили суд залишає незмінним запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:
-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_3 визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш сувориму виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 14 лютого 2022 року та остаточно визначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити незмінним домашній арешт.

Речові докази по справі: металеву пластину довжиною 1 м 5 см, товщиною 14 мм та шириною 9 см.; металеву пластину довжиною 2 м 4 см, товщиною 20 мм та шириною 12 см; металевий кругляк довжиною 80 см, діаметром 5,5 см; частини електрокабелю мідного зі слідами обпалювання вагою 2 кг; частини електрокабелю мідного зі слідами обпалювання вагою 2 кг, які поміщені до кімнати зберігання речових доказівСПД № 1 ВП № 4 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області, - повернути власнику (законному володільцю).

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення в Полтавському НДЕКЦ МВС України експертиз № СЕ-19/117-22/6323-ТВ від 30.05.2022 у розмірі 1 372,96 грн;№ СЕ-19/117-22/6324-ТВ від 30.05.2022у розмірі 686,48 грн.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1