Справа №297/1005/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2022 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ФЕЙІР ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегове судове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000140 від 12 квітня 2022 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижні Ремети Берегівського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, працюючого комплектувальщиком ТОВ "АЯКС", неодруженого, несудимого, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України,-

встановив:
ОСОБА_5 , будучи достовірно обізнаним про введення на всій території України, згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 воєнного стану, а також проведення на підставі Указу Президента України №70/2022 від 24.02.2022 на території України мобілізації до Збройних Сил України, 29.03.2022, перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що на АДРЕСА_1 , після проходження медичного огляду військово-лікарської комісії, якою визнаний здоровим та придатним для несення служби, відмовився від отримання повістки на відправку з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 30.03.2022 о 10:00 год., з подальшим направленням до військової частини Збройних Сил України.

Таким чином, реалізуючи свій умисел, направлений на ухилення від призову під час мобілізації, будучи достовірно обізнаним про введення на всій території України із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 воєнного стану та проведення на території України мобілізації до Збройних Сил України та про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 30.03.2022 о 10:00 год., з подальшим направленням до військової частини Збройних Сил України, не маючи передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для відстрочки або підстав для непридатності для несення служби, ОСОБА_4 відмовився від отримання повістки на відправку до військової частини Збройних Сил України, до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув та про причини неявки у визначену дату та час не повідомив, тим самим ухилився від призиву на військову службу під час мобілізації.

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, тобто в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України визнав, та пояснив, що в березні 2022 року, точної дати та часу вже не пам`ятає, отримав повістку до військомату, та після проходження медичного огляду військово-лікарської комісії, якою був визнаний здоровим та придатним для несення служби, відмовився від отримання повістки на відправку з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з подальшим направленням до військової частини Збройних Сил України, та до такого не прибув, про прични свого неприбуття відповідний орган не повідомив. Ствердив, що був обізнаним про введення на всій території України з 24.02.2022 воєнного стану та проведення мобілізації до Збройних Сил України. Додав, що ухилився від призиву на військову службу під час мобілізації, оскільки проживає сам, має господарство, яке не має на кого залишити. У вчиненому розкаявся, обіцяв у майбутньому подібного не вчиняти.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з допитом обвинуваченого та дослідженням його характеризуючих даних. При цьому, судом учасникам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, передбаченого ст. 336 КК України, тобтов ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації є доведеною, а юридична кваліфікація його дій за зазначеною статтею, правильною.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом"якшують покарання обвинуваченого.
Те, що ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, у вчиненому розкаявся, є раніше не судимим (а.с. 29), за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 32), суд відповідно до ст. 66 КК України, враховує, як обставини, що пом`якшують його покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого в ході судового розгляду кримінального провадження не встановлено.
На підставі вищевикладеного, враховуючи особу винного та конкретні обставини справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ст. 336 КК України у виді позбавлення волі.
При цьому, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого в їх сукупності, та відсутність обставин, які б обтяжували його покарання, суд вважає можливим виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції його від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК України, вважає звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним в майбутньому нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Речові докази: довідку військово лікарської комісії від 29.03.2022, картку обстеження та медичного огляду від 29.03.2022 та акт про відмову в отриманні повідомлення від 29.03.2022, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження №0000140 від 12 квітня 2022 року, суд вважає на підставі п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили, - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався. Клопотань про обрання відносно останнього запобіжного заходу в ході судового розгляду кримінального провадження не надходило.

Керуючись ст. ст. 100, 368, 370, 374 КПК України, суд,-

засудив:
Визнати винним ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні за ст. 336 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення, та покласти на нього обов`язки згідно з п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Речові докази: довідку військово лікарської комісії від 29.03.2022, картку обстеження та медичного огляду від 29.03.2022 та акт про відмову в отриманні повідомлення від 29.03.2022, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження №0000140 від 12 квітня 2022 року, після набрання вироком законної сили, - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок оголошений і може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_6