ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3215/22 Справа № 225/1970/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000384 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2022 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, якому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 11 листопада 2022 року включно,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що він не вчиняв кримінальних правопорушень, в яких його обвинувачують.

Зазначає, що судовий розгляд цього кримінального провадження триває протягом 5 років, що свідчить про порушення вимог ст.28 КПК України.

Стверджує, що судом першої інстанції не були вивчені матеріали кримінального провадження, при цьому вказані прокурором та судом ризики є недоведеними.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2022 року ОСОБА_6 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 11 листопада 2022 року включно, також визначено заставу в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 248 100 грн.
Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, які ще не допитані, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, при цьому враховано особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень.
В апеляційній скарзі обвинувачений просив розглядати апеляційну скаргу за його участю, у зв`язку з чим, на електронну адресу ДУ Житомирська установа виконання покарань №8, в якій перебуває обвинувачений ОСОБА_6 , був направлений запит на забезпечення участі обвинуваченого в судовому засіданні в режимі відеоконференції, однак вказана установа на зв`язок з Дніпровським апеляційним судом не вийшла.
Колегія суддів вважає, що враховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна розглянути апеляційну скаргу обвинуваченого без його участі, беручи до уваги окремі складнощі, які виникають із повноцінною реалізацією положень кримінального процесуального законодавства в умовах воєнного стану та збройної агресії, з метою забезпечення стабільного функціонування системи кримінальної юстиції на час відсічі збройної агресії і належного реагування на випадки вчинення кримінально караних діянь у цих умовах, а також задля уникнення надмірного формалізму під час розгляду судом питання щодо запобіжного заходу та дотримання розумних строків судового розгляду.
Окрім того, від прокурорів - процесуальних керівників, захисника не надійшло клопотання про їх участь у розгляді провадження, у зв`язку з чим відповідно до ст.4221 КПК України розгляд апеляційної скарги проведено у відсутність обвинуваченого, захисника та прокурора.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги обвинуваченого підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно із ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.176 КПК України: - слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам; - запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Згідно із ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.3 ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Під час апеляційного розгляду ухвали суду першої інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання не були дотримані в повному обсязі.
Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває обвинувальний акт № 0000384 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді від 14.12.2017 року до обвинуваченого ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.
Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 13.09.2022 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.ст. 199, 331 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом правильно встановлена наявність ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, які ще не допитані, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, при цьому враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, а також особу обвинуваченого, який раніше судимий.
Водночас, відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Колегія суддів вважає, що стороною обвинувачення не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, зокрема такий як особисте зобов`язання, не здатний забезпечити в належному обсязі виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків, оскільки, обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, а тому ступінь ризиків є таким, що вказує на можливість для забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, що відповідає правовій позиції, викладеній у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», а також правовій позиції ЄСПЛ у рішенні від 12 січня 2012 р. у справі «Тодоров проти України», - «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».

Таким чином, враховуючи вагомість наявних доказів щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, тривалість його перебування під вартою, а також наявність введеного на території України воєнного стану, колегія суддів апеляційного суду, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу обвинуваченого необхідно задовольнити, ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання прокурора та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 11 листопада 2022 року, яке полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2022 року - задовольнити.
Ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2022 року щодо ОСОБА_6 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити частково.
Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід - особисте зобов`язання, що полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені обов`язки:

- прибувати до суду за викликом;
- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у кримінальному провадженні;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Строк дії ухвали визначити до 11 листопада 2022 року.
Копію ухвали направити на виконання до ДУ Житомирська установа виконання покарань №8 Міністерства юстиції України для звільнення ОСОБА_6 з-під варти.
Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуальних керівників в кримінальному провадженні Донецької обласної прокуратури.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4