Справа № 463/7381/21
Провадження № 1-кп/463/235/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2022 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові об`єднані в одне провадження обвинувальні акти у кримінальних провадженнях за № 0001229 від 23.06.2021 року, № 0001350 від 08.07.2021 року, № 0000006 від 20.07.2021 року, № 0000284 від 22.02.2022 року, № 0000491 від 02.05.2022 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Орджонікідзе Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судженого вироком Франківського районного суду м.Львова від 07.09.2022 року за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 22 червня 2021 року близько 12 год. 50 хв., знаходячись у приміщенні магазину «АТБ» ТзОВ «АТБ-МАРКЕТ», за адресою: м.Львів, вул.Личаківська,201, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, повторно, намагався таємно викрасти одну пляшку лікеру марки «Sheridans» об`ємом 0,5л., вартістю 444,70 гривень, однак, свого умислу довести до кінця не зміг з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівником охорони магазину.

Таким чином, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 22 червня 2021 року близько 11 год. 17 хв., знаходячись у приміщенні магазину «Продукти 1081» ТзОВ «АТБ-Маркет», за адресою: м.Львів-Винники, вул.Івасюка,2, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгового прилавку пляшку напою «Captan Morgan Original Spiced Gold 35%» об`ємом 0,7л., вартістю 251,20 гривень та шоколад торгової марки «Мілка» молочний з лісовими горіхами, вагою 300 грам, вартістю 75,90 гривень. Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв ТзОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду на загальну суму 327,12 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 22 червня 2021 року близько 12 год. 05 хв., знаходячись у приміщенні магазину «Продукти 1081» ТзОВ «АТБ-Маркет», за адресою: м.Львів-Винники, вул.Івасюка,2, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгового прилавку пляшку напою «Captain Morgan Black Spiced 40%» об`ємом 0,7л., вартістю 317,68 гривень та пляшку лікеру «Jim Beam Apple 32,5%» об`ємом 0,5л., вартістю 228,40 гривень. Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв ТзОВ «АТБ-Маркет» матеріальну шкоду на загальну суму 546,08 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 17 лютого 2022 року близько 21 год. 20 хв., знаходячись у приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ TBK «Львівхолод», за адресою: м.Львів, вул.Тершаківців,1, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгового прилавку набір віскі «OLD NO740% 0.7л + СОСА/2ШТ/1ШТ JACK DANIELS», вартістю 529,26 гривень. Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв ТзОВ TBK «Львівхолод» матеріальну шкоду на суму 529,26 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 15 лютого 2022 року в період часу з 15 год. 57 хв. до 15 год. 59 хв., знаходячись у приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ TBK «Львівхолод», за адресою: м.Львів, вул.Личаківська,209, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгового прилавку набір віскі «JACK DANIELS» 1 шт., вартістю 529,26 гривень, сосиски підкопчені «Традиція» 400 грам, 1 шт., вартістю 29,70 гривень, сардельки «Швейцарські з сиром» 1 шт., вартістю 133,87 гривень та шоколад «Мілка» з кокосом 2 шт., вартістю 27,44 гривень за одну штуку, які заховав під куртку, в яку був одягнутий. Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв ТзОВ TBK «Львівхолод» матеріальну шкоду на загальну суму 747,71 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 19 лютого 2022 року о 17 год. 12 хв., знаходячись у приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ TBK «Львівхолод», за адресою: м.Львів, вул.Личаківська,209, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгового прилавку набір віскі «JACK DANIELS» 1 шт., вартістю 529,26 гривень, який заховав під куртку, в яку був одягнутий. Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв ТзОВ TBK «Львівхолод» матеріальну шкоду на суму 529,26 гривень.

Таким чином, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, дав покази, які в повній мірі відповідають обставинам, викладених в обвинувальних актах. У вчиненому розкаюється та просить суд суворо не карати.

Представники потерпілих в судове засідання не з`явилися, подавши при цьому заяви про розгляд справи без їхньої участі.

Учасники процесу не заперечили щодо розгляду справи у відсутності потерпілих.

У зв`язку з наведеним та з врахуванням думки учасників процесу, розгляд справи проведено без участі представників потерпілих.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження, які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого йому обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Обвинувачений підтвердив позицію щодо обмеження обсягу дослідження доказів судом в порядку ч.3 ст.349 КПК України, добровільність його позиції та розуміння правових наслідків обмеження обсягу дослідження доказів судом.

Оцінюючі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, а тому його дії правильно кваліфіковано органами досудового розслідування за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України. Крім того, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, а тому його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.2 ст.185 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.
Згідно з вимогами КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.
При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи позицію сторони обвинувачення, відношення обвинуваченого до вчиненого, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, раніше неодноразово суджений за вчинення майнових злочинів, на диспансерному обліку з приводу наркологічного та психоневрологічного захворювання не перебуває, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе у виді реального покарання, а тому, йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, у відповідності до ч.1 ст.70 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим оскільки таке покарання відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, попередження нових кримінальних правопорушень, а також соціальної реабілітації.
Правових підстав для призначення обвинуваченому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання, тобто на підставі ст.69 КК України, чи застосування ст.75 КК України, враховуючи зазначені вище конкретні обставини в їх сукупності та дані про особу винного, суд не знаходить. Так описані вище дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, дають лише підстави для призначення покарання у мінімальних його межах, передбачених санкцією відповідної статті, у виді позбавлення волі, а не застосування ст.69 КК України, з урахуванням наявності в обвинуваченого судимості за злочини проти власності, що не зняті і не погашені, останній не зробив належних висновків і знову вчинив злочин.
Застосування інституту умовного звільнення (ст.75 КК України) до призначеного обвинуваченому покарання не сприятиме меті покарання та не буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Конкретні обставини справи свідчать, що досягнення мети покарання, яка полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його до кримінально-виконавчої установи закритого типу, неможливе без його реального відбування. Отже, суд дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання у виді позбавлення волі.
Відомості, які б спростовували даний висновок суду, відсутні, вибір заходу примусу та порядок його узгоджується із позицією сторони обвинувачення, висловленої у судових дебатах.
Крім цього, судом встановлено, що вироком Франківського районного суду м.Львова від 07.09.2022 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. А тому, на підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_4 слід призначити остаточне покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, враховуючи вирок Франківського районного суду м.Львова від 07.09.2022 року, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань.

13 травня 2022 року потерпілим ТзОВ ТВК «Львівхолод» подано цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.
Позивач ТзОВ ТВК «Львівхолод» просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 529,26 гривень матеріальної шкоди. Матеріальна шкода полягає у вартості товарів, які були викрадені обвинуваченим.
Крім того, 20 червня 2022 року потерпілим ТзОВ ТВК «Львівхолод» подано цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.
Позивач ТзОВ ТВК «Львівхолод» просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 1276,97 гривень матеріальної шкоди. Матеріальна шкода полягає у вартості товарів, які були викрадені обвинуваченим.
Прокурор в судовому засіданні позови підтримав повністю.
Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позови визнав.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи в частині цивільних позовів, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позови цивільного позивача у кримінальному провадженні підлягають до задоволення, з наступних підстав.
Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно положень ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до частин першої-третьої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.
Суд вважає, що дослідженими в судовому засіданні доказами винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено протиправну поведінку останнього, що підтверджується матеріалами кримінального провадження; встановлено наявність заподіяної матеріальної шкоди ТзОВ ТВК «Львівхолод».
Аналіз норм ЦК України щодо відшкодування шкоди з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14.
Разом з тим, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.
Таким чином, дослідивши матеріали цивільних позовів, суд вважає, що позовні вимоги потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди підлягають до задоволення, та з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ТзОВ ТВК «Львівхолод» слід стягнути 529,26 гривень та 1276,97 гривень відповідно матеріальної шкоди.
На момент ухвалення вироку обвинуваченому у вказаному кримінальному провадженні запобіжний захід не обирався.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішити, відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:
за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;
за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, з врахуванням вироку Франківського районного суду м.Львова від 07.09.2022 року, шляхом часткового складання покарань, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу зазначеного у вироку Франківського районного суду м.Львова від 07.09.2022 року, а саме з 09.08.2022 року.
Цивільний позов (у межах кримінального провадження за № 0000284 від 22.02.2022 року) Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-Виробнича Компанія «Львівхолод» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-Виробнича Компанія «Львівхолод» () матеріальну шкоду у розмірі 529,26 гривень (п`ятсот двадцять дев`ять гривень 26 копійок).
Цивільний позов (у межах кримінального провадження за № 0000491 від 02.05.2022 року) Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-Виробнича Компанія «Львівхолод» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-Виробнича Компанія «Львівхолод» () матеріальну шкоду у розмірі 1276,97 гривень (одна тисяча двісті сімдесят шість гривень 97 копійок).
Речові докази по справі: DVD-R диск з відеозаписами камер спостереження магазину «Рукавичка», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Личаківська,209; DVD-R диск з відеозаписами камер спостереження магазину «АТБ», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Личаківська,201; DVD-R диск з відеозаписами камер спостереження магазину «АТБ», що знаходиться за адресою: м.Львів-Винники, вул.Івасюка,2; DVD-R диск з відеозаписами камер спостереження магазину «Рукавичка», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Тершаківців,1, - залишити при матеріалах справи; одну пляшку лікеру марки «Sheridans» об`ємом 0,5л., яка передана на зберігання потерпілому TзOB «АТБ-Маркет» - залишити у його власності.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1