ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/333/22
Провадження № 1-в/210/65/22

"16" травня 2022 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

засудженого: ОСОБА_3 ,

захисника засудженого, - адвоката: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

представника адміністрації колонії: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції (дистанційного провадження), клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування в строк відбуття покарання час тримання під вартою, згідно ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року), -

В С Т А Н О В И В:

18 січня 2022 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло вищевказане клопотання, в котрому захисник засудженого ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_4 просить зарахувати засудженому в строк покарання термін тримання під вартою з 14 листопада 2020 року по 01 листопада 2021 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року).

Присутні у судовому засіданні засуджений та його захисник, кожен окремо клопотання підтримали з підстав та мотивів, викладених у ньому, просили суд його задовольнити.

Прокурор проти клопотання заперечував, вказуючи на те, що у засудженого відсутній термін попереднього ув`язнення, котрий підлягає зарахуванню в строк відбуття покарання за правилами ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року).

Представник адміністрації колонії вирішення даного питання залишив на розсуд суду.

Вислухавши пояснення засудженого, його захисника, прокурора та представника адміністрації колонії, вивчивши матеріали особової справи та надані до суду матеріали в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Так, 24 грудня 2015 року набрав чинності Закон України №838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)», та котрий втратив чинність з 21 червня 2017 року в силу набрання законної сили Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 червня 2017 року за №2046-VIII.

Згідно ст.72 ч.5 КК України, в редакції вказаного вище Закону, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року, за ст.185 ч.2 КК України, до покарання у вигляді 03 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 02 роки.

Вирок набрав законної сили 26 квітня 2016 року.

Злочини, за вчинення котрих ОСОБА_3 засуджено вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року, вчинено 07 та 08 червня 2015 року, тобто до втрати чинності Законом №838-VIII від 26 листопада 2015 року, однак з матеріалів справи вбачається, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження, не застосовувався.

В подальшому ОСОБА_3 засуджений вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2018 року, за ст.289 ч.2 КК України, до покарання у вигляді 05 років позбавлення волі, без конфіскації усього особисто йому належного майна. Строк покарання рахується з моменту затримання в порядку виконання вироку суду. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. Вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року, вирішено виконувати самостійно.

Злочин, за вчинення котрого ОСОБА_3 засуджено вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2018 року, вчинено 10 червня 2015 року, тобто до втрати чинності Законом №838-VIII від 26 листопада 2015 року, однак з матеріалів справи вбачається, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження, не застосовувався, що також підтверджується наявною в матеріалах справи копією довідки про судимості.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 березня 2019 року, вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2018 року, залишено без змін, та того ж дня він набрав законної сили.

14 листопада 2019 року ОСОБА_3 було затримано в порядку виконання вироку Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2018 року.

Постановою Верховного Суду від 18 березня 2020 року, ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 березня 2019 року, залишено без змін.

В подальшому ОСОБА_3 засуджено вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2021 року, за ст.ст.296 ч.1, 70 ч.4 КК України, до покарання у вигляді 05 років позбавлення волі, без конфіскації усього особисто йому належного майна. Строк покарання рахується з 14 листопада 2019 року. Зараховано в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 23 травня 2018 року по 20 липня 2018 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі. Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2019 року, в рамках кримінального провадження, за результатами розгляду якого було винесено вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2021 року, було вирішено питання про тимчасове залишення ОСОБА_3 за судом, у зв`язку із набранням законної сили вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2018 року, та приведенням його до виконання.

Таким чином, в рамках вказаного кримінального провадження у ОСОБА_3 також був відсутній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та на час його розгляду він вважався особою, котра вже відбуває покарання у вигляді позбавлення волі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року, вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2021 року, залишено без змін, та того ж дня він набрав законної сили.

Відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30 червня 1993 року, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Як вбачається з правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі №663/537/17 (провадження №13-31кс18) щодо застосування норми права, передбаченої ст.72 ч.5 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), згідно якої якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ст.72 ч.5 КК України в редакції Закону №838-VIII (пряма дія Закону №838-VIII).

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ст.72 ч.5 КК України в редакції Закону №838-VIII. В такому разі Закон №838-VIII має переважаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ст.5 ч.2 КК України не допускається.

Таким чином, судом встановлено, що у засудженого ОСОБА_3 відсутній термін попереднього ув`язнення, котрий підлягає зарахуванню у строк покарання за правилами ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року), а тому клопотання захисника засудженого задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, ст.72 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування в строк відбуття покарання час тримання під вартою, згідно ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року), - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом 07 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1