У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 вересня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу заявника ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга заявника ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що ним 19.08.2022 до Національного антикорупційного бюро України було подано заяву про кримінальне правопорушення, в порядку ст. 214 КПК України.

Вказує, що станом на 22.08.2022 року службовими особами Національного антикорупційного бюро України так і не внесено до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення, викладених у заяві, досудове розслідування не розпочате, витяг із ЄРДР заявнику не надіслано.

Заявник вважає, що має місце бездіяльність службових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення у строки передбачені ч.1 ст. 214 КПК України.

У судове засідання заявник не з`явився, проте 02.09.2022 подав до суду клопотання, у якому просив слідчого суддю розглянути скаргу за його відсутності.

У судове засідання по розгляду вказаної скарги представник НАБУ не з`явився. Від представника НАБУ ОСОБА_4 надійшли письмові пояснення, в яких зазначає, що просить судовий розгляд скарги проводити без участі представника НАБУ, проти скарги заперечує та просить у її задоволенні відмовити.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Слідчий суддя, врахувавши доводи скаржника, викладені у скарзі, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, одним з яких є захист особи, суспільства від кримінальних правопорушень.
Реалізація вказаних завдань здійснюється, з-поміж іншого, шляхом забезпечення кожному громадянину права на звернення до уповноважених органів з заявою про вчинене кримінальне правопорушення.
Зазначене право породжує відповідний обов`язок компетентних державних органів відреагувати на такі звернення у передбаченому законом порядку.
У силу ч.1 ст.9 КПК на керівника органу досудового розслідування, слідчого покладений обов`язок неухильно додержуватись вимог Кримінального процесуального кодексу.
Виходячи з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно з чч.1, 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
За змістом цієї норми, обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття, в даному випадку службових осіб Національного антикорупційного бюро України, уповноважених на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається, незалежно від того, чи відносяться розслідування фактів про повідомлені кримінальні правопорушення до територіальної юрисдикції або процесуальної компетенції органу, до якого надійшла заява чи повідомлення.
Так, слідчий суддя приходить до висновку, що обов`язок внести відомості до ЄРДР покладений саме на уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України, а не на керівника цього органу.
Крім цього, закон не покладає на заявника обов`язок з достовірністю наводити у заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення усі елементи складу злочину, достатньо даних про об`єктивні ознаки злочину.
Аналогічна правова позиція міститься в узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12 січня 2017 року №9-49/0/4-17.
Зокрема, згідно з цим Узагальненням, на відміну від процесуального порядку реагування на заяви та повідомлення про злочин, який було встановлено в КПК 1960 року, на даний час згаданий обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
З матеріалів, доданих до скарги вбачається, що 19.08.2022 ОСОБА_3 подав до НАБУ заяву про вчинення кримінального правопорушення за вихідним № 4763/19 від 19.08.2022, що підтверджується відміткою Національного антикорупційного бюро України з вх. № В-6554 від 19.08.2022. При цьому, на даний час відомості до ЄРДР не були внесені.
Вказана заява містить відомості про вчинення дій, які попередньо кваліфікуються заявником за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 384, ч. 1 ст. 385, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК України.
Таким чином, заява є повідомленням про кримінальне правопорушення, що зобов`язувало службових осіб НАБУ, уповноважених на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, внести необхідні відомості до ЄРДР.
Приймаючи до уваги, що із скаргою до суду звернулась особа, якій надано відповідне право, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про існування достатніх підстав для задоволення вказаної скарги в частині зобов`язання уповноваженої службової особи НАБУ внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_3 вихідний № 4763/19 від 19.08.2022 про вчинення кримінального правопорушення, надати заявнику витяг з ЄРДР.
Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
1-1) скасування повідомлення про підозру;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Водночас, згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Виходячи з викладеного, повноваження слідчого судді на стадії досудового розслідування кримінального провадження визначені лише кримінальним процесуальним законодавством України і, з урахуванням принципу верховенства права та відповідної практики Європейського суду з прав людини, не підлягають розширеному тлумаченню.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що у задоволенні вимог ОСОБА_3 щодо зобов`язання керівника ГПД НАБУ повідомити суд про виконання ним ухвали слідчого судді слід відмовити, оскільки чинним КПК передбачений порядок виконання вироку та ухвали суду, що не стосується повноважень та ухвали слідчого судді, яка постановлюється в порядку ст.ст. 303-307 КПК України, що унеможливлює задоволення скарги в цій частині.
Також слід зазначити, що наявність або відсутність конкретного складу злочину може бути встановлена слідчим в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, яке за заявою заявника зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань. Під час досудового розслідування слідчий зобов`язаний перевірити всі факти, викладені у заяві про вчинення злочину та визначити остаточну кваліфікацію кримінального правопорушення.
При цьому, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ч. 5 ст. 40 КПК України).
Всі встановлені обставини справи і повну кваліфікацію дій осіб, які будуть підозрюватись у вчиненні злочину (злочинів), слідчий може викласти лише в обвинувальному акті.
На стадії ж внесення в ЄРДР відомостей про злочин, короткий виклад обставин і попередня кваліфікація злочину визначаються суто особою, яка вносить відповідні відомості і ніхто не вправі вплинути на ці дії, які навіть не підлягають оскарженню слідчому судді.
За вимогами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді не віднесено визначення правової кваліфікації злочину.
При цьому, згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Таким чином, слідчий діє в межах своїх повноважень та проводить слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом.
За вказаних вище обставин, слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги в частині вручення ОСОБА_3 пам`ятки про процесуальні права і обов`язки потерпілого у кримінальних провадженнях слід відмовити, як передчасного.
Таким чином, скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись Конституцію України, ст.ст.2, 9, 40, 214, 303, 307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 , задовольнити частково.
Зобов`язати службову особу Національного антикорупційного бюро України, до компетенції якої входить внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не пізніше 24 годин після отримання копії ухвали внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення, зазначені в заяві про вчинене кримінальне правопорушення (в порядку ст. 55 КПК України) від 19 серпня 2022 року за вих. № 4763/19, поданої, ОСОБА_3 , що отримана Національним антикорупційним бюро України 19 серпня 2022 року та зареєстрована за № В-6554 та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1