ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурорівОСОБА_6 , ОСОБА_7

особи, щодо якої застосовані

примусові заходи медичного

характеру ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

законного представника ОСОБА_8 ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою законного представника особи, щодо якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8 - ОСОБА_10 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 листопада 2021 року, якою клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0001475 за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України щодо ОСОБА_8 - задоволене.

Застосовано до ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Копію ухвали направлено до КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня» ЧОР та до Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області - для виконання.

Вирішено долю речових доказів,

в с т а н о в и л а :

Згідно ухвали суду, ОСОБА_8 , 14.08.2021 близько 16:05 год., перебуваючи в приміщенні адміністративної будівлі Управління служби безпеки України в Черкаській області, що розташована за адресою: м. Черкаси, вул. Гоголя, 240, будучи позбавленим здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, внаслідок наявного психічного захворювання, ігноруючи встановлені в суспільстві загальноприйняті норми моралі та правила поведінки, з особливою зухвалістю, безпідставно, без будь-яких на те причин, силою увірвався через вхідні двері до адміністративної будівлі Управління СБУ в Черкаській області, що розташована за вищевказаною адресою та, перебуваючи в приміщенні адміністративної будівлі УСБУ в Черкаській області, почав висловлюватись нецензурною лайкою до працівників СБУ України, ігноруючи встановлені в суспільстві загальноприйняті норми поведінки, пошкодив шляхом демонстративного розірвання паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , тим самим грубо порушив громадський порядок та тимчасово припинив нормальну діяльність Управління служби безпеки України в Черкаській області.

Не погоджуючись з ухвалою суду законний представник особи, щодо якої застосовані примусові заходи медичного характеру - ОСОБА_10 звернулась із апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 листопада 2021 року та постановити нову ухвалу, якою необхідно відмовити у застосуванні щодо ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру та закрити кримінальне провадження.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги законний представник ОСОБА_10 зазначила, що одне з питань, яке суд повинен був встановити при застосуванні примусових заходів медичного характеру, відповідно до ст. 513 КПК України це чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи слід застосовувати до особи примусові заходи медичного характеру і які.

На думку апелянта, дії, які вчинив ОСОБА_8 не охоплюються ч. 1 ст. 296 КК України, а є адміністративним правопорушенням. Відповідно до ч. 1 ст. 296 КК України хуліганством є грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Відповідно до ст. 173 КУпАП дрібним хуліганством є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суд в ухвалі вказує, що ОСОБА_8 силою ввірвався через вхідні двері до адміністративної будівлі УСБУ в Черкаській області. Між тим, згідно показів свідка ОСОБА_11 « ОСОБА_8 почав стукати в двері адмінбудівлі СБУ. Коли йому відчинили двері, намагався пройти в середину».

Докази, які судом були досліджені в судовому засіданні свідчать про те, що дії ОСОБА_8 є дрібним хуліганством і не утворюють склад злочину, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України /відсутні такі ознаки як особлива зухвалість чи винятковий цинізм/.

Приймаючи рішення про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом, суд не звернув увагу на наступне.

Відповідно до ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, як один із видів примусових заходів медичного характеру.

На думку апелянта, місцевий суд не взяв до уваги, що в період з 14.08.2021 року до 18.10.2021 року ОСОБА_8 проходив стаціонарне лікування в КП «Черкаська обласна психіатрична лікарня». Відповідно до виписки з медичної карти хворого при виписці з лікарні ОСОБА_8 рекомендовано диспансерний нагляд лікаря-психіатра за місцем проживання та підтримуюче лікування.

Тобто, з урахуванням цього, суд першої інстанції мав можливість та повинен був застосувати до ОСОБА_8 надання амбулаторної психіатричної допомоги при умові наявності в його діях складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думки законного представника ОСОБА_8 - ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_9 , думку особи, щодо якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8 , які всі просили задовольнити апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_10 , міркування прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги законного представника ОСОБА_10 , вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга законного представника особи щодо якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8 ОСОБА_10 до задоволення не підлягає, а ухвала місцевого суду підлягає зміні в порядку вимог ч.2 ст.404 КПК України з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів апеляційного суду, місцевий суд у цілому дотримався зазначених вимог закону.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні суспільно - небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.296 КК України відповідає фактичним обставинам справи, обґрунтований перевіреними судом доказами, яким дана вірна юридична оцінка і на які суд посилається у вироку.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.1 ст.296 КК України, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння.

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні суспільно - небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, стверджується:

- даними показань у суді першої інстанції свідка ОСОБА_11 про те, що в суботу 14.08.2021 ОСОБА_8 почав стукати в двері адміністративної будівлі УСБУ. Коли йому відчинили двері, він намагався пройти в середину, але йому заважав турнікет. Вказаний громадянин виражався нецензурною лайкою. Йому запропонували зачекати поліцію, він погодився. Але потім почав все розкидати, а коли свідок попросив показати документи, ОСОБА_8 порвав свій паспорт, кинув і сказав, що він йому не потрібен. Після цього прибули працівники поліції і затримали правопорушника;

- даними протоколу огляду місця події від 14.08.2021 та додатками до протоколу, відповідно якого було оглянуто приміщення адміністративної будівлі за адресою: АДРЕСА_1 та вилучено дві банківські картки та грошові кошти;

- даними протоколу огляду предметів від 24.08.2021, а саме диску з відеозаписом з камер відеоспостереження приміщення УСБУ в Черкаській області;

- даними протоколів огляду предмету від 31.08.2021, а саме дисків з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських УПП в Черкаській області.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 327 від 09.09.2021 року у ОСОБА_8 на період часу, до якого відноситься інкриміноване йому правопорушення, відмічалися прояви хронічного психічного захворювання у формі шизофренії параноїчної форми з гострими психотичними ініціальними проявами, через що він не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. На теперішній час у ОСОБА_8 , виявляються прояви хронічного психічного захворювання у формі шизофренії параноїчної форми з гострими психотичними ініціальними проявами (термін спостереження менше одного року) з частковою неповною дезактуалізацією вербальних псевдогалюцинацій і параноїчного стану, процесуальними розладами мислення, характерними змінами емоційно - вольової сфери, некритичності, через що останній не може усвідомлювати свої дії та і керувати ними, не може правильно сприймати обставини, що мають значення по справі, не може самостійно приймати участь при проведенні слідчих дій і при розгляді справи в суді, і за своїм психічним станом через відмічені в клінічній картині галюцинаторно - маячні розлади, зміни емоційно - вольової сфери, появи некритичності, що становить пасивний тип суспільної небезпеки і може привести до скоєння суспільно - небезпечних дій, ОСОБА_8 потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом і лікування в примусовому порядку.

Отже, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.296 КК України доведене.

З матеріалів провадження вбачається, що зазначені докази були дослідженні судом у судовому засіданні у встановленому законом порядку.

Суд в ухвалі дав зазначеним доказам належну оцінку, обґрунтовано визнав їх достовірними та допустимими, так як вони отримані без суттєвих порушень прав і свобод людини, та оскільки вони об`єктивно та органічно узгоджуються між собою, то поклав їх в обґрунтування судового рішення.

За таких обставин, вимоги апеляційної скарги законного представника особи, щодо якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_10 про те, що необхідно, на її думку, скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 листопада 2021 року та постановити нову ухвалу, якою необхідно відмовити у застосуванні щодо ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру та закрити кримінальне провадження, оскільки дії, які вчинив ОСОБА_8 не охоплюються ч. 1 ст. 296 КК України, а є адміністративним правопорушенням, не підлягають до задоволення та спростовуються доказами наведеними в ухвалі суду першої інстанції з якими також погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Разом з тим, що стосується виду примусового заходу медичного характеру, застосованого щодо ОСОБА_8 , то колегія суддів апеляційного суду вважає необхідним його змінити у бік пом`якшення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:

1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;

3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;

4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що ОСОБА_8 потребує такого виду примусового заходу медичного характеру, як надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, тобто найлегшого виду примусових заходів медичного характеру.

При цьому, колегія суддів суду апеляційної інстанції враховує те, що місцевий суд не взяв до уваги, що в період з 14.08.2021 року до 18.10.2021 року ОСОБА_8 проходив стаціонарне лікування в КП «Черкаська обласна психіатрична лікарня». Відповідно до виписки з медичної карти хворого при виписці з лікарні ОСОБА_8 рекомендовано диспансерний нагляд лікаря-психіатра за місцем проживання та підтримуюче лікування.

Крім цього, відповідно до довідки КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради» від 10.03.2022 року за № 256/01-05 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звертався до лікаря-психіатра КНП «ЧОПНД Черкаської обласної ради» 01.11, 06.12.2021, 11.01.2022, 08.02.2022, 10.03.2022 і за результатами оглядів ОСОБА_8 надавались рекомендації по лікуванню саме і виключно в амбулаторних умовах.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, ч.2 ст.404, 405, 407, 419 КПК України, ст. 94 КК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу законного представника особи, щодо якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 листопада 2021 року змінити.

У порядку ч.2 ст.404 КПК України змінити вид примусового заходу медичного характеру з госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: