Справа № 147/271/22
Провадження № 1-кс/147/75/22
У Х В А Л А
іменем України

07 квітня 2022 року смт Тростянець

Слідчий суддя Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,
із секретарем ОСОБА_2 ,
за участю представника заявника ОСОБА_3 ,
розглянувши скаргу представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ відділення поліції №2 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 від 29 січня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000001 від 05 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.146 КК України,
в с т а н о в и в:
Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 04 квітня 2022 року звернувся до слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області з вищезазначеною скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ відділення поліції №2 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 від 29.01.2021 про закриття кримінального провадження №0000001 від 05.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.146 КК України, з тих підстав, що оскаржувана постанова ухвалена передчасно без з`ясування всіх обставин справи та всупереч вимогам закону. Зазначає, що слідчим не виконано вимог ухвали слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області; слідство органом досудового слідства щодо збирання доказів на підтвердження наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 14 ч 2 ст. 146 КК України не проводилось, чим недотримано вимог ст. 2 КПК України (завдання кримінального провадження) та принципів законності та верховенства права визначених ст. 7 КПК України; у оскаржуваній постанові від 29.01.2021 зазначено, що у кримінальному провадженні №0000001 від 05.01.2021встановлено відсутність складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, в той час як відомості в ЄРДР у кримінальному провадженні №0000001 від 05.01.2021 вносились за ст. 146 КК України.
ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав з підстав наведених у ній, просив її задоволити та скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження. Додатково повідомив, що слідчих дій щодо викладених у заяві ОСОБА_4 фактів, слідчим взагалі не було вжито. Зазначив, що всупереч вимог кримінального законодавства, слідчим не проводилось досудове розсліування за ст. 14 та ч. 2 ст. 146 КК України, як готування до кримінального правопорушення, натомість здійснювалось за ч. 1 ст. 146 КК України, як закінчений злочин, а висновок про відсутність складу кримінального правопорушення взагалі зроблено за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне вбивство. За таких обставин вважає, що оскаржувана постанова передчасна, суперечить вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.
Представник слідчого відділення відділення поліції №2 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області не з`явився, разом з тим 06.04.2022 на адресу суду надійшла заява начальника СВ відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 про розгляд скарги без його участі, в якій зазначив, що під час вирішення питання по суті скарги покладається на розсуд суду (вх. №1531/22 від 06.04.2022).
Відповідно до положень ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом, а згідно ч.3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
З огляду на це, слідчий суддя вважає за можливе розглянути вказану скаргу за відсутності представника органу досудового розслідування в порядку ч.3 ст. 306 КПК України.
Заслухавши заявника скарги, дослідивши скаргу та додані до неї письмові документи, а також матеріали кримінального провадження №0000001 від 05.01.2021 дійшла таких висновків.
Статтею 303 КПК України закріплено право певного кола осіб на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування. Зокрема, в п.3 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено право заявника оскаржити рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Зі змісту скарги та наданих на підтвердження доказів слідує, що копію постанови отримано заявником 04.04.2022, а скаргу до канцелярії суду скеровано 05.04.2022. Таким чином, строки оскарження постанови не є пропущеними. Жодних інших відомостей про отримання заявником чи його представником оскаржуваної постанови від 29.01.2021 раніше, як 04.04.2022, учасниками не надано, а слідчим суддею не встановлено.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ відділення поліції №2 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебувало кримінальне провадження внесене до ЄРДР 05.01.2021 за №0000001 по факту звернення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 146 КК України.
Вимогами ст.2 КПК України передбачено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до принципу публічності, закріпленого в ст.25 КПК України, слідчий зобов`язаний в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Статтею 91 КПК України передбачені обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, в тому числі: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
При проведенні досудового розслідування, після виконання вимог статті 91 КПК України, і встановлення вказаних обставин, досудове слідство визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих або негласних слідчих дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, яка виникла, не залишилась неперевіреною.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого приймається виключно у формі постанови. Постанова слідчого, прокурора складається з обов`язкових частин, передбачених ч. 5 ст. 110 КПК України, а саме з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду о соби, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Варто зазначити, що практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Якщо після дослідження всіх обставин кримінального провадження, та безпосереднього дослідження і оцінки показань, речей і документів, які стосуються цього кримінального провадження у їх сукупності, слідчим, прокурором встановлені підстави, передбачені ст. 284 КПК України, приймається рішення про закриття кримінального провадження.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим, до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому законом порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Частиною 2 ст.9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим СВ відділення поліції №2 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000001 від 05.01.2021, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
Незгода заявника із зазначеною постановою слугувала зверненню з цією скаргою до слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області.
Під час розгляду скарги, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до Ладижинського відділення поліції Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області із заявою про порушення кримінального провадження щодо громадянина ОСОБА_7 , в діях якого заявник вбачає склад злочину, передбаченого ч.1 ст. 14 та ч. 2 ст. 146 КК України (готування до викрадення малолітньої дитини).
Органом досудового слідства за цим фактом заявнику відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР.
Ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду від 30.12.2020 зобов`язано службових осіб Ладижинського відділення поліції внести відомості до ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 146 КК України.
05.01.2021 по заяві ОСОБА_4 поданої на адресу Ладижинського відділення поліції від 02.12.2020 на виконання ухвали слідчого судді Ладижинського міського суду від 30.12.2020 внесено відомості до ЄРДР за №0000001 від 05.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 146 КК України та розпочато досудове слідство.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови від 29.01.2021, досудовим розслідуванням встановлено, що 08.08.2010 ОСОБА_8 офіційно вийшла заміж за ОСОБА_4 і у них є спільна дитина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З жовтня 2012 року сім`я переїхала на постійне проживання до ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 де проживали до липня 2013. Пізніше родина переїхала проживати в службове приміщення надане ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 в якому спільно проживали до березня 2016 року, після погіршення стосунків вони стали проживати за різними адресами, а саме: ОСОБА_8 з донькою переїхала на проживання до батьків ОСОБА_4 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . У вересні 2016 року ОСОБА_8 та ОСОБА_4 розлучилися, однак ОСОБА_8 разом з дитиною залишились проживати в батьків колишнього чоловіка. У вересні 2019 року ОСОБА_8 орендувала квартиру в АДРЕСА_3 і хотіла туди переїхати з дитиною, проте батьки ОСОБА_4 дитині переїхати не дозволили і в подальшому бачитись дитині з матір`ю також заборонили. 16.10.2020 ОСОБА_8 вийшла заміж за ОСОБА_7 .
ОСОБА_8 неодноразово намагалася зустрітися з дитиною, однак ОСОБА_10 та ОСОБА_12 слухавки не беруть, при випадкових зустрічах на вулицях постійно тікають, свідком чого неодноразово був чоловік громадянки ОСОБА_8 ОСОБА_7 . 02.12.2020 ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_4 і запропонував йому зустрітися та поспілкуватися з приводу відносин між ОСОБА_8 та його сім`єю, а також спільною дитиною. Під час розмови ОСОБА_4 пообіцяв, що по приїзду з міста Києва, де він знаходиться на заробітках, вони обов`язково зустрінуться. З пояснень ОСОБА_7 випливає, що він під час розмови, в адресу ОСОБА_4 нецензурними словами не висловлювався, жодних погроз з його сторони не було, а тим паче розмов про викрадення дитини також не було. Через деякий час ОСОБА_7 дізнався, що ОСОБА_4 звернувся до поліції із заявою в якій зазначив, що під час розмови йому погрожував тим, що викраде дитину. 13.01.2021 ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 проходили поряд з будинком по вул. Петра Кравчика в м. Ладижин із сторони проїжджої частини по вулиці Будівельників в м. Ладижин в напрямку будинку АДРЕСА_4 (йшли до батьків ОСОБА_7 , які там проживають). Навпроти них йшла ОСОБА_10 із онукою ОСОБА_13 і побачивши їх почала тікати, забігши у хвіртку двору, що розташована навроти будинку АДРЕСА_5 . Побачивши їх Загородні вирішили наздогнати ОСОБА_10 з дитиною, щоб ОСОБА_8 поспілкувалася зі своєю донькою, тому ОСОБА_7 побіг за ними, в цей час ОСОБА_10 побігла вперед, а він наздогнав дитину та зупинив її, при цьому трохи припіднявши її, взявши руками під руки. В цей час ОСОБА_10 побачивши це повернулась до дитини схопила її двома руками обгорнувши повністю та почала тягнути до себе при цьому кричала та кликала на допомогу. Одразу до них підбігла ОСОБА_8 та почала говорити до дитини, що вона її любить та намагалася поспілкуватися, однак ОСОБА_10 продовжувала кричати про те, що дитину викрадають. ОСОБА_10 із дитиною на руках втекла до квартири АДРЕСА_6 де проживає донька ОСОБА_10 ОСОБА_14 . Як пояснив ОСОБА_15 будь-якого умислу на викрадення дитини у нього не було, лише хотів допомогти своїй дружині допомогти поспілкуватися з дитиною ОСОБА_9 . ОСОБА_8 зазначила, що на даний час в судах перебувають цивільні справи за її позовом про відібрання дитини у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та встановлення місця проживання дитини з матір`ю, а також цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_4 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.
В оскаржуваній постанові також зазначено, що про місце проживання дитини з кимось з батьків, ОСОБА_4 чи ОСОБА_8 необхідне лише рішення суду, якого на даний час немає.
Слідчий дійшов висновку, що з урахуванням встановлених слідством обставин в ситуації відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 146 КК України.
Враховуючи наведені вище обставини, слідчим суддею встановлено, що резолютивна частина оскаржуваної постанови щодо відсутності у кримінальному провадженні №0000001 від 05.01.2021 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, суперечить і не відповідає змісту її мотивувальної частини щодо відсутності у кримінальному провадженні №0000001 від 05.01.2021 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 146 КК України.
Як зазначалося вище, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000001 від 05.01.2021 вносились саме за ст. 146 КК України.
Також, варто зазначити, що обґрунтованими є доводи скаржника про те, що слідчим не виконано вимог ухвали слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області, оскільки слідство органом досудового розслідування щодо збирання доказів на підтвердження наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 14 та ч 2 ст. 146 КК України не проводилось, натомість проводилось за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України.
Згідно з ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 146 КК України, передбачено кримінальну відповідальність за готування до кримінального правопорушення щодо незаконного позбавлення волі або викрадення людини, що передбачає збирання доказів та підтвердження чи спростування саме обставин за цим складом кримінального правопорушення, як незакінчений злочин.
Стаття 146 КК України, передбачає кримінальну відповідальність за закінчений злочин викрадення людини або незаконне позбавлення волі та передбачає збирання доказів на підтвердження чи спростування саме обставин визначених цією статтею КК України.
Отже, враховуючи наведене, вбачається що з`ясування вказаних обставин та надання ним відповідної оцінки слідчим мають суттєве значення для повноти досудового розслідування і прийняття законного рішення про подальший рух кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, органу досудового розслідування необхідно взяти до уваги усі доводи скарги, на які кінцеве рішення слідчого, має містити вичерпні, аргументовані відповіді, без яких досудове розслідування не може вважатися повним та неупередженим, а процесуальне рішення за його результатами законним, обґрунтованим та належним чином вмотивованим.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що доводи, на які посилається заявник в скарзі є обґрунтованими, а тому постанова від 29.01.2021 про закриття кримінального провадження №0000001 від 05.01.2021 підлягає скасуванню, а скарга ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 - задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Скаргу представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ відділення поліції №2 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 від 29 січня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000001 від 05 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.146 КК України - задовольнити.
Постанову слідчого СВ відділення поліції №2 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 від 29 січня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000001 від 05 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.146 КК України - скасувати.
Матеріали кримінального провадження №0000001 від 05 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.146 КК України повернути до СВ відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали суду виготовлено о 08 год. 30 хв. 08 квітня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1