Справа № 524/8998/21
Провадження № 1-кс/524/2410/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001233 від 01.08.2021 року,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001233 від 01.08.2021 року, яке погоджене з прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 .

На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 01.08.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за фактом крадіжки, вчиненої повторно.

У ході досудового розслідування встановлено, що 31.07.2021року близько 20 години 09 хвилин ОСОБА_5 знаходився в приміщенні магазину «VipRose» за адресою: м.Кременчук, проспект Свободи 73Д, де побачив, що за прилавком квіткового магазину відсутня продавчиня, після чого в нього, повторно, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу, повторно, таємно, скориставшись тим, що продавчиня не спостерігає за його діями, викрав з шафи торгівельного прилавку (столу) грошові кошти в сумі

2 тисячі 400 гривень. В подальшому ОСОБА_5 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 2 тисячі 400 гривень.

Під час досудового розслідування встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
10.09.2021 року відповідно до вимог ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, шляхом вручення повідомлення про підозру близькому родичу дядькові ОСОБА_7 .

Слідчим неодноразово викликався ОСОБА_5 до Кременчуцького РУП для проведення слідчих дій у якості підозрюваного, але ОСОБА_5 виклики слідчого ігнорує, на виклики без поважних причин не з`являється. Доказів поважності неявки до слідчого для проведення слідчих дій не надано.

16.09.2021 року підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук, матеріали направлені до Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області для організації розшуку підозрюваного, кримінальне провадження № 0001233 від 01.08.2021 року зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст.280 КПК України.

14.10.2022 року постановою слідчого поновлено досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

14.10.2022 року постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у міжнародний розшук, виконання якого доручено уповноваженому підрозділу Національної поліції. Дана постанова направлена до Міжнародного поліцейського співробітництва ГУ НП в Полтавській області.

У ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 12.09.2021 року перетнув кордон України в напрямку Польщі, ПП перетину Устилуг, та на даний час не перетнув кордон України.

Обґрунтовуючи необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор зазначав, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у п.1 ч.1 ст. 177КПК України, а саме він переховується від органів досудового розслідування та суду та перешкоджає встановленню істини у кримінальному провадженні.
У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судове засідання не викликався, оскільки відповідно до постанови слідчого від 14 жовтня 2022 року, останній перебуває у міжнародному розшуку, отже відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, розгляд поданого клопотання здійснюється за відсутності підозрюваного.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною пятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно п. 3 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

З матеріалів клопотання постає, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 складено, погоджено з прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_8 10.09.2021 року та вручено близькому родичу дядькові ОСОБА_7 , тобто вжито всіх заходів для вручення у спосіб, передбачений чинним Кримінально-процесуальним кодексом України для вручення повідомлень.
Отже, на даний час ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001233 від 01.08.2021 року має процесуальний статус підозрюваного з дня складання повідомлення про підозру, а саме з 10.09.2021 року.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В пункті «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини.
В своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
В рішенні «Єлоєв проти України» ЄСПЛ вказує на те, що п. 4 ст. 5 Конвенції забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (також справа «Буткевічюс проти Литви»).
При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен врахувати вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_5 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).
Дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити ці правопорушення.
Таким чином, на даній стадії досудового розслідування наведені дані свідчать поза розумним сумнівом про причетність ОСОБА_5 до події вказаного кримінального правопорушення.
Слідчий суддя вважає, що прокурором та слідчим доведено також й наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки місце перебування підозрюваного ОСОБА_5 не відомо і він перебуває у міжнародному розшуку, що підтверджується постановою слідчого від 14.10.2022 року.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Так, згідно ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.
Таким чином, кримінальним процесуальним законом передбачено спеціальну процедуру вирішення питання, коли особу, щодо якої ставиться питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оголошено у міжнародний розшук та при вирішенні зазначеного питання законодавець вимагає дослідити обставини кримінального провадження та встановити наявність сукупності 2-х факторів: існування ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також оголошення підозрюваної особи в міжнародний розшук.
Як вбачається із матеріалів клопотання, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою за його відсутності, мотивуючи свої вимоги тим, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та тим, що місце знаходження ОСОБА_5 на теперішній час невідоме, оскільки він переховується від правоохоронних органів.
В матеріалах провадження наявні дані про те, що 12.09.2021 підозрюваний ОСОБА_5 згідно даних Державної прикордонної служби України, перетнув кордон України в пункті пропуску «Устилуг» (а.с.13) та до цього часу не повернувся, у зв`язку з чим, постановою слідчого від 16.09.2021 оголошений в державний розшук. 14.10.2022 року оголошений в міжнародний розшук (а.с.10-11).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.
Частиною 2 ст. 281 КПК України встановлено, що про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Враховуючи наведені правові норми та в результаті дослідження матеріалів клопотання та наявність відповідно оформленої постанови слідчого про оголошення підозрюваного у міжнародний розшук, слідчий суддя вважає доведеним факт оголошення підозрюваного ОСОБА_5 в міжнародний розшук, що в сукупності з наявними вищенаведеними ризиками, передбаченими ч. 1 ст.177 КПК України та у відповідності до положень вищезазначеного п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, є підставою для обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за його відсутності в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.
У такому разі, відповідно до положень ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 280-281, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001233 від 01.08.2021 року, - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів на період досудового розслідування.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання.
Відповідно до положень ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, прокурору по кримінальному провадженню №0001233 від 01.08.2021 року забезпечити доставку підозрюваного ОСОБА_5 до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1