УХВАЛА

14 червня 2022 року
м. Київ
справа № 177/1047/18
провадження № 51 - 4159 ск 19

Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року щодо нього,
встановив:
Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 20 квітня 2022 року касаційну скаргу засудженого залишено без руху у зв`язку

з недотриманням вимог пунктів 1, 4, 5 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) та надано строк для усунення зазначених в ній недоліків.
Водночас ОСОБА_4 було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого судом строку засуджений надіслав до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу, проте недоліків зазначених в ухвалі касаційного суду не усунув.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК);
2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК);
3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Тому, посилаючись на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК,

що є підставою для зміни чи скасування такого рішення, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухвали Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2021 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року, постановлених за результатами розгляду його заяви про перегляд вироку Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2019 року щодо нього за нововиявленими обставинами, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Так, перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайною (екстраординарною) процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, в ході якої суд не розглядає справу по суті, вона не є повторною апеляцією чи касацією та не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження й усунення суперечностей у доказах. Натомість суд на цій стадії лише надає оцінку доводам учасників судового провадження щодо наявності у кримінальному провадженні обставин, передбачених у ч. 2 ст. 459 КПК, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, а також щодо можливості впливу цих обставин на правильність судового рішення, яке належить переглянути.
Однак засуджений не наводить таких порушень закону, передбачених ст. 412 КПК, які, враховуючи особливості здійснення провадження за нововиявленими обставинами, вважалися б істотними та були підставою для скасування оскаржуваних судових рішень. При цьому ОСОБА_4 , всупереч вказівкам, викладеним в ухвалі Касаційного кримінального суду від 20 квітня 2022 року, наводить власну оцінку доказам та заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження

(ст. 411 КПК), що відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК не належить до повноважень суду касаційної інстанції.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Також касаційна скарга засудженого містить суперечності. В її прохальній частині

ОСОБА_4 порушує питання про скасування вироку Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2019 року та закриття кримінального провадження щодо нього. Натомість, в мотивувальній частині касаційної скарги, засуджений ОСОБА_4 вказує на незаконність, на його думку, ухвали Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2021 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року, постановлених за результатами розгляду його заяви про перегляд вироку Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2019 року за нововиявленими обставинами. Вказане позбавляє можливості встановити дійсну позицію засудженого щодо підстав звернення до Верховного Суду та результату касаційного розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
За таких обставин, касаційна скарга разом з усіма доданими до неї документами підлягає поверненню.
Враховуючи викладене і керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_3