ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.06.2022 року за № 0000633 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вілкове, Кілійського району Одеської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працюючого, розлученого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, -

встановив:
ОСОБА_4 18.05.2022 року завідома знаючи, що на території України відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_5 від 24.02.2022 №64/2022 (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX) та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ введено воєнний стан, Указом Президента України ОСОБА_5 від 14.03.2022 № 133/2022 та відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-ІХ від 03.03.2022 року, вчинив корисливий злочин при наступних обставинах.

Так, 18.05.2022 року приблизно о 15:57 годині, перебуваючи у магазині «Фокстрот» за адресою: м.Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 88/1, що належить ТОВ «ФТД-Ритейл» , де в останнього раптово виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, визначивши об`єктом свого злочинного посягання мобільний телефон марки «Samsung» S-22 Plus cерійний номер НОМЕР_1 у корпусі білого кольору вартістю 33249,92 гривень, який знаходився на торгівельному стелажі, закріплений на системі для запобігання крадіжкам.

Діючи з вказаною метою, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , переконавшись в тому, що його дії носять таємний характер та не помітні для оточуючих, скориставшись тим, що поряд відсутні продавці-консультанти, зняв мобільний телефон марки «Samsung» S-22 Plus cерійний номер НОМЕР_1 у корпусі білого кольору з системи для запобігання крадіжкам, після чого із викраденим майном покинув місце скоєння кримінального правопорушення чим спричинив матеріальний збиток ТОВ «ФТД-Ритейл» у розмірі 33249,92 гривень. В подальшому, ОСОБА_4 разом з викраденим майном, не бажаючи бути викритим та затриманим, з місця вчинення ним кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_4 спричинив матеріальний збиток ТОВ «ФТД-Ритейл» у розмірі 33249,92 гривень.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, не оспорюючи при цьому обставини злочину, які викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся, зазначивши, що на даний час він зробив для себе позитивні висновки та вирішив припинити злочинну діяльність.

Представник потерпілої юридичної особи будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження.

У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , доказів, що стосуються особи обвинуваченого та документів, що підтверджують заходи забезпечення кримінального провадження. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_4 дав суду показання, що дійсно він завідома знаючи, що на території України введено воєнний стан, 18.05.2022 року приблизно о 15:57 годині, перебуваючи у магазині «Фокстрот» за адресою: м.Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 88/1, переконавшись в тому, що його дії носять таємний характер та не помітні для оточуючих, скориставшись тим, що поряд відсутні продавці-консультанти, зняв мобільний телефон марки «Samsung» у корпусі білого кольору з системи для запобігання крадіжкам, після чого із викраденим майном покинув місце скоєння кримінального правопорушення. Викрадений телефон залишив за місцем свого проживання, а потім добровільно видав працівниками поліції.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, надані сторонами кримінального провадження, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Тому, суд з урахуванням того, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та продовжений і діє до наявного часу, вважає доведеною винність ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний корисливий злочин проти власності, який у відповідності до положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та проживання, має на утриманні одну малолітню дитину, дані щодо перебування на обліку у лікарів психіатра та нарколога відсутні, раніше не судимий.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_4 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі в межах мінімального строку покарання, передбаченого санкцією ч.4 ст.185 КК України.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі саме у мінімальних межах санкції частини статті повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання винному.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за вчинений злочин, судом враховується практика Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену Постанові від 28.05.2020 року (справа № 753/13972/17; провадження № 51-986км20), згідно якої Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 злочину, усвідомлення останнім протиправності своєї злочинної поведінки, його поведінку після вчинення злочину та щире каяття, відсутність до обвинуваченого претензій з боку потерпілого, дані про особу винного, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, заявив суду, що зробив для себе позитивні висновки та має намір виправитись і не вчиняти злочинів, що виглядало перед судом достатньо переконливо, має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових злочинів і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_4 саме такого виду покарання.

В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів, які визнані такими та долучені до матеріалів провадження постановою слідчого СВ ВП №2 ОРУП № 1, суд вирішує у відповідності до положень ст.100 КПК України, зокрема речові докази: ДВД-диск з відеозаписом з камер відеоспостереження з магазину «Фокстрот», слід залишити в матеріалах кримінального провадження, до якого він долучений, а мобільний телефон марки «Samsung» S-22 Plus 8/128 GB Phantom White, слід залишити у його законного власника.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі із випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази по справі:

-ДВД-диск з відеозаписом з камер відеоспостереження з магазину «Фокстрот», залишити в матеріалах кримінального провадження, до якого він долучений;

-мобільний телефон марки «Samsung» S-22 Plus 8/128 GB Phantom White, залишити у у його законного власника.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

27.07.2022

Єдиний унікальний номер справи: №522/8686/22
Номер провадження № 1-кп/ 522/2024/22
Головуючий суддя ОСОБА_1