Справа № 346/2844/21
Провадження № 11-кп/4808/269/22
Категорія ст.197 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в м. Івано-Франківську матеріали за апеляційними скаргами (далі АС) обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_10 і обвинуваченого ОСОБА_9 , на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 19 травня 2022 року про продовження щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 19 травня 2022 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 17 липня 2022 року включно щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187 КК.

Своє рішення суд мотивував тим, що обраний щодо обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке їм інкримінується, зокрема більш м`який, не пов`язаний із позбавленням волі, не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК, а тому вважав за необхідне продовжити обвинуваченим строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 19.05.2022 року обвинувачений ОСОБА_12 у вказаному провадженні не оскаржував.

Не погодившись з ухвалою суду, обвинувачений ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_10 подали АС, в яких зазначають, що висновки суду є недостатніми для продовження тримання останнього під вартою, так як вони не відповідають матеріалам кримінального провадження. Судом констатовано лише особливу тяжкість злочинів, продовження існування ризиків і висновок, що жоден інший більш м`який запобіжний захід ризикам запобігти не зможе, що, на думку апелянта, не виправдовує таке тривале тримання його під вартою. Орган державного обвинувачення не надав суду будь-яких ґрунтовних доказів спроб його переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків, потерпілих, тощо.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу Коломийського міськрайонного суду та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю та визначити йому обов`язки, передбачені ст. 194 КПК.

В поданій АС обвинувачений ОСОБА_8 також вважає, що оскаржувана ухвала суду про продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є такою, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, позаяк висновки суду не підтверджуються жодними доказами, і вони не досліджувались під час судового розгляду, також суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Просить скасувати або змінити щодо нього запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. Також просить прослухати звукозапис судового засідання суду першої інстанції та дослідити докази та обставини, які мають значення при застосуванні щодо нього запобіжного заходу.

В поданій АС обвинувачений ОСОБА_9 вважає, що оскаржувана ухвала Коломийського міськрайонного суду від 19 травня 2022 року є незаконною та необґрунтованою, яка підлягає скасуванню.

Просить ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 19 травня 2022 року скасувати та застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, або розглянути можливість визначення мінімального розміру застави, а саме не більше 80 розмірів прожиткового мінімуму для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_10 , які підтримали подані ними АС, та не заперечили проти задоволення АС обвинуваченого ОСОБА_9 , просять ухвалу суду скасувати та задовольнити апеляційні вимоги; пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 , який підтримав подану ним АС та не заперечив проти задоволення інших АС, просить задовольнити апеляційні вимоги; пояснення прокурора ОСОБА_7 , який вважає АС необгрунтованими, просить залишити їх без задволення, а ухвалу суду без зміни; перевіривши матеріали контрольного кримінального провадження та додані документи, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів вважає, що вони не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону суд в повній мірі дотримався.

Покликання обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_9 в поданих АС на те, що суд безпідставно продовжив щодо обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_9 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є необґрунтованими, виходячи із наступного.

Згідно положень ст. 197 КПК, строк тримання під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідуванням, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст. 199 цього ж Кодексу, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, відповідно до ст. 178 КПК, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При обґрунтуванні рішення про продовження строків тримання під вартою необхідно враховувати вимоги ст. 199 КПК, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою. ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Як вбачається із матеріалів справи, а саме 30.07.2021 року ухвалою суду задоволено клопотання прокурора та обрано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави. Також в ході проведення Коломийським міськрайонним судом підготовчого судового засідання було задоволено клопотання прокурора та обрано щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В подальшому судом вирішувалось питання щодо продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, зокрема, з огляду на те, що на даний час строк, на який було продовжено запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_9 спливає, а судове провадження не закінчилось, продовжують існувати наявні ризики, зазначені у статті 177 КПК, такі, як те, що обвинувачений ОСОБА_9 з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, у даному кримінальному провадженні; може вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому суд обґрунтовано вважав за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, оскільки інший запобіжний захід, зокрема більш м`який, про що просили обвинувачений та його захисник, не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК та неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 на даній стадії кримінального провадження інших більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони будуть недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обвинувачений ОСОБА_8 з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, у даному кримінальному провадженні; може вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому місцевий суд прийшов до обґрунтованого переконання про те, що обвинуваченому ОСОБА_8 слід продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, так як інший запобіжний захід, зокрема більш м`який, не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК.

Суд першої інстанції в повній мірі врахував особи обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також суспільну небезпечність вчинених кримінальних правопорушень.

Також на переконання суду, застосування більш м`якого запобіжного заходу, є недостатнім для забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків.

Доводи апелянтів про зміну щодо обвинувачених запобіжного заходу на інший, не пов`язаний із триманням під вартою, є безпідставним, позаяк вказане, не зможе на даному етапі судового розгляду в повній мірі нівелювати наявні ризики, а відтак не буде здатним і забезпечити дієвість даного кримінального провадження в суді.

Наведені вище дані у своїй сукупності підтверджують наявність ризиків і є достатніми підставами вважати про можливість обвинуваченого ухилятись від суду і, незаконно впливати на учасників провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тощо.

Під час апеляційного розгляду прокурором були в повній мірі доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК.

Також, при вирішенні питання про законність рішення суду першої інстанції про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів приймає до уваги, що кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, що обумовлює наявність певних особливостей та істотно відрізняє порядок перевірки судового рішення від аналогічних рішень суду, які ухвалені на стадії досудового розгляду кримінального провадження. Зокрема, на стадії судового розгляду кримінального провадження, такий стандарт доказування як «обґрунтована підозра» втрачає свою актуальність і при оцінці доказів повинен бути застосований критерій доведеності «поза розумним сумнівом», який випливає із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Однак, цей критерій може бути застосований тільки під час ухвалення остаточного судового рішення, яким буде розглянуто по суті та вирішено питання про визнання особи винною у вчинені злочину та призначення їй покарання. Намагання надати оцінку доказам, які були досліджені в результаті судового розгляду кримінального провадження до ухвалення остаточного судового рішення, може бути визнано сторонами як ознака упередженості суду та визнана правовою підставою для відводу складу суду.

Ризики, запобігання спробам яких є метою та підставами застосування запобіжних заходів, з моменту застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та продовжують існувати до теперішнього часу.

Таким чином, доводи апелянтів про те, що висновки суду є недостатніми для продовження тримання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під вартою, та те, що орган державного обвинувачення не надав суду будь-яких ґрунтовних доказів спроб їх переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілого та свідків, є безпідставними та необґрунтованими.

Окрім цього, тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу щодо обвинувачених, зважаючи на суспільний інтерес, який привелює над принципом поваги до свободи особистості з метою забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме прав людини та основоположних свобод та здоров`я людини, яка визнається в Україні найвищою соціальною цінністю згідно до ст.3 Конституції України, а тому виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК , відповідно до вимог кримінального процесуального закону, суд першої інстанції правильно задовольнив клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ..

Доводи в поданій АС захисника ОСОБА_10 про те, що він просить надати його підзахисному ОСОБА_8 можливість вступити до лав ЗСУ, із відповідною заявою він особисто звертався однак відповіді немає, є необґрунтованим та безпідставним на даному етапі, позаяк у положеннях ст. 616 КПК визначено чітко підстави та порядок скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або зміна запобіжного заходу з інших підстав.

Враховуючи вищевикладені обставини, ухвала Коломийського міськрайонного суду від 19 травня 2022 року про продовження строку тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 постановлена з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

За таких обставин, АС обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_9 не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_9 , залишити без задоволення, а ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 травня 2022 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 без зміни.

Ухвала оскраженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5