Справа № 947/3068/22
Провадження № 1-кп/947/646/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2022 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000032 від 10.01.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одесі, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Так, 10.01.2022 року, близько о 10:45 годин, ОСОБА_6 знаходився в холі «Стоматологічної поліклініки №3», що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 86-а, де на дивані побачив мобільний телефон марки «Asus ZC 553 RL Zenfone 3 Max» в корпусі сірого кольору, з імеі: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

У цей час, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та в якості предмета свого злочинного посягання визначив мобільний телефон марки «Asus ZC 553 RL Zenfone 3 Max» в корпусі сірого кольору, з імеі: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , який, що належить потерпілій ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання

ОСОБА_6 , діючи умисно з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, впевнившись,що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «Asus ZC 553 RL Zenfone 3 Max» в корпусі сірого кольору вартістю 2 500 гривень.

Виконавши всі дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна,

ОСОБА_6 разом з вищевказаним мобільним телефоном, який належить потерпілій ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального проступку зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Даним кримінальним проступком ОСОБА_5 спричинено матеріальний збиток на загальну суму 2 500 гривень.
Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні визнав повністю свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при обставинах викладених в обвинувальному акті, а саме: 10.01.2022 року, близько о 10:45 годин, він знаходився в холі «Стоматологічної поліклініки №3», що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 86-а, де таємно викрав мобільний телефон марки «Asus» який лежав на дивані, з яким з місця вчинення злочину зник. У скоєному щиро кається, просив суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_6 та дослідженням матеріалів характеризуючи його особу.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, суд, приходить до висновку, що винаОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.1 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинувачений ОСОБА_6 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачений ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачений ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи обставини які пом`якшують покарання, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, публічно вибачився перед потерпілою за скоєне, відсутність обставин які обтяжують покарання, та реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та йому слід призначити покарання, передбачене санкцією статті кримінального закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, у виді обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.
Крім того, призначення покарання обвинуваченого ОСОБА_6 з застосуванням вимог ст. 75 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Потерпіла ОСОБА_5 заявила цивільний позов стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на її користь моральну шкоду у розмірі 50 000 гривень, обґрунтування цивільного позову викладені в письмовому вигляді.

Згідно ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
В обґрунтування розміру моральної шкоди потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 зазнала душевних страждань, погіршення здоров`я, у зв`язку з викраденням її телефону на якому зберігалася особиста інформація, номера телефонів та відео родини, але внаслідок дій обвинуваченого їх було знищено. Крім того, потерпіла була дуже вражена цинічною поведінкою обвинуваченого після того як він викрав її телефон, та спокійно спостерігав як вона хвилюється, та страждає з приводу крадіжки телефону, він її не пожалів і телефон не повернув. Так до теперішнього часу вона знаходиться в стресовому стані, її стан здоров`я не нормалізувався, втратила душевний спокій з приводу втрати відеозаписів на яких її покійний батька звертається до родини.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.
Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно до п. 31 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 02.07.2004 р. Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів роз`яснено судам, що при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди за позовом потерпілого суди повинні керуватися відповідними положеннями ЦК України та роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (зі змінами, внесеними постановою від 25.05.2001р. № 5).
Крім того, слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, кожен при вирішенні суперечок про його цивільні права і обов`язки має право на справедливий і відкритий розгляд в перебігу розумного терміну судом, встановленим законом. При цьому застосовується практика Європейського суду з прав людини в національному судочинстві, як інструмент функціонування Конвенції, яка є частиною національного законодавства.
Згідно частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав потерпіла, характер немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення і т. ін.), враховує стан здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її житті та інші обставини.
На підставі ст.ст.23, 1167 ЦК України, оскільки протиправними, винними діями обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_5 завдано моральної шкоди, яка полягала у душевних стражданнях внаслідок крадіжки її телефону та знищення особистої інформації, що порушило її звичайний уклад життя, то з урахуванням характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань потерпілої, суд вважає що сума у 5 000 грн. у відшкодування моральних страждань потерпілої ОСОБА_5 , які належить стягнути на її користь з обвинуваченого ОСОБА_6 є такою, що ґрунтується на засадах розумності, виваженості та справедливості, а також є домірною глибині емоційних страждань потерпілої ОСОБА_5 .
Процесуальні витрати відповідно до ст. 124 КПК України по справі відсутні.
Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 128,129,349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази - мобільний телефон марки «Asus ZC 553 RL Zenfone 3 Max» в корпусі сірого кольору, з імеі: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , вважати повернутим за належністю потерпілій ОСОБА_5 .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_6 моральної шкоду у розмірі 50 000 гривень, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 моральну шкоду у розмірі 5 000 гривень.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1