ВИРОК
Іменем України

07.09.2022 року Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

провівши судове засідання у розгляді кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002377 від 18.07.2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.Бабин, Заставнівського р-ну, Чернівецької обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою, АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Галицького районного суду м. Львова від 05.11.2019 року за ч.2 ст.186 КК України на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим , поглинути покарання, призначене вироком Галицького районного суду від 11.12.2017 року та остаточно призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років і 3 (трьох) місяців позбавлення волі
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України

за участю обвинуваченого ОСОБА_5 .-
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_5 , раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не встав та знову вчинив кримінальне правопорушення. Так, 17.07.2017 року близько 23:30 год., ОСОБА_5 , перебуваючи на перехресті вулиць Кульпарківська-Житомирська, у м.Львові, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, не приховуючи наміру протиправного заволодіння майном, підбіг до потерпілої ОСОБА_6 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, а саме своєю правою рукою почав душити потерпілу за шию, а лівою рукою відкрито заволодів її жіночою сумкою в якій знаходились наступні речі, а саме: мобільний телефон марки «Nокіа», в корпусі чорного кольору, вартістю 600 грн., після чого почав бігти в сторону вул. Зв`язкової у м. Львові.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.186 КК України визнав повністю та пояснення надав аналогічні, викладеним в обвинувальному акті. Щиро розкаявся у вчиненому. Просить суворо не карати. Визнав заявлений цивільний позов.

Потерпіла ОСОБА_6 в судові засідання не з`являвся, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить прийняти до спільного розгляду заявлений цивільний позов. Відтак на підставі ст.55 КПК України та відповідно до ч.1 ст.325 КПК суд ухвалює рішення про завершення судового розгляду у відсутності потерпілої.
Представник потерпілої в судовому засіданні підтримав заявлений цивільний позов, просить такий задовольнити.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється та наданими в судовому засіданні поясненнями.

З врахуванням вимог ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, враховуючи згоду учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, оскільки ОСОБА_5 відкрито викрав чуже майно (грабіж), поєднане з насильством, яке
не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчиненого повторно.
Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із вимог статтей 50, 65 КК України щодо призначення покарання та з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи , - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, його наслідки, характер інкримінованого кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, дані про особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставини, які пом`якшують обвинуваченій покарання, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують обвинуваченому покарання, відповідно до ст. 67 КК України - відсутні.

Враховуючи викладені вище обставини та вимоги статтей 65, 68 КК України, дані про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_5 у межах санкції статті, за якою кваліфіковано вчиненені ним злочини у виді позбавлення волі. На думку суду, таке покарання буде достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, суд враховує, що вироком Галицького районного суду м. Львова від 05.11.2019 року у справі №461/8677/17 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді 4 (чотири роки) і 3 (три) місяці позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 , поглинути покарання, призначене вироком Галицького районного суду від 11.12.2017 року та остаточно призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років і 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 , поглинути покарання, призначене вироком Галицького районного суду від 05.11.2019 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі.
Окрім цього, потерпіла ОСОБА_6 звернулась до суду у відповідності до положень ст.128КПК України з цивільним позов в обґрунтування якого зазначає наступне. Просить стягнути з відповідача ОСОБА_5 на її користь відшкодування завданої потерпілій матеріальної шкоди в розмірі 11063,52 ( одинадцять тисяч шістдесят три ) грн. 52 коп. В обґрунтування цивільного позову потерпіла зазначає, що від дій обвинуваченого внаслідок насильства потерпіла ОСОБА_6 зазнала матеріальної шкоди. Розмір завданої їй відповідачем майнової шкоди (матеріальних збитків) становить суму в розмірі 11063,52 грн. 52 коп., що підтверджуються фіскальними та товарними чеками. Від завданого насильства в неї різко погіршилося здоров`я, одержала серйозні зміни мови, слуху, зору, має порушення рівноваги і пам`яті.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно з ч.2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явили цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно з ст. 22 ЦК України, особі, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
При вирішенні питання щодо задоволення позову пред`явленого до ОСОБА_5 , суд виходить із положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України, зокрема обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Судом встановлено, що матеріальна шкода завдана внаслідок вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення за обставин викладених в обвинуваченні, тому сумнівів у добровільності визнання цих обставин не вбачається, також врахована позиція обвинуваченого, який позовні вимоги потерпілого визнав в частині завданих матеріальних збитків.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 11 063 (одинадцять тисяч шістдесят три гривні) грн. 52 коп. матеріальної шкоди.
Долю речових доказів вирішити у відповідності вимог ст.100 КПК України:
мобільний телефон марки «Nокіа» ІМЕІ НОМЕР_1 , що переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити потерпілій.
Керуючись 349, 368, 370, 373, 374 , ч.15 ст. 615 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 , поглинути покарання, призначене вироком Галицького районного суду від 05.11.2019 року та остаточно призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років і 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Цивільний позов задоволити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 11 063 (одинадцять тисяч шістдесят три гривні) грн. 52 коп. матеріальної шкоди.
Речовий доказ: мобільний телефон марки «Nокіа» ІМЕІ НОМЕР_1 , що переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити потерпілій.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з дотриманням вимог статті 349 КПК України.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1