Провадження по справі № 1-кп/752/457/22
В И Р О К
іменем України

"26" липня 2022 р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

провівши у відкритому судовому засіданні розгляд кримінального провадження, данні про яке 30.12.2018 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0011739, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черневе Глухівського району Сумської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, що має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_14 ,

захисника ОСОБА_15 ,

встановив:
29.12.2018 ОСОБА_4 та ОСОБА_14 , будучи малознайомими один одному та пов`язані службовими відносинами, перебували у ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: м. Київ, пр. Ак. Глушкова, 1, на території НК «Експоцентр Україна», де разом із колегами святкували новорічні свята. О 2 год., перебуваючи поруч із закладом, між ними виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_4 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень невизначеного ступні тяжкості, діючи умисно на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс ОСОБА_14 не менш чотирьох ударів правою рукою в область щелепи та лобної ділянки зліва, тим самим спричинив тілесні ушкодження у вигляді закритої травми лицьового черепу - перелом нижньої щелепи в ділянці кута справа, яке визнано тілесним ушкодженням середнього ступеню тяжкості, а також трьох саден в лобній ділянці зліва, на спинці носа у верхній третині, в проекції лобного горбка справа, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, суд визнає винуватими ОСОБА_4 у вчинені умисного середній тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою, наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Тобто, суд визнає винуватим ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

ОСОБА_4 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні фактично не визнав. Не заперечував, що події відбувалися після святкування корпоративу поруч із рестораном « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Його колеги були на підпитку, але всі поводили себе спокійно окрім ОСОБА_14 , який був п`яним та чіплявся до інших. ОСОБА_14 був йому малознайомим, до цього у них не було ніяких відносин та конфліктів. Він мав намір поїхати додому та вийшов з приміщення ресторану, чекав таксі, але у них із ОСОБА_14 виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_14 намагався його вдарити, але він зміг уникнути удару та у відповідь наніс ОСОБА_14 один удар кулаком правої руки в область щелепи зліва. ОСОБА_14 схопив його за капюшон на одязі та відірвав його. Після чого вони разом повалилися на підлогу та під час падіння він ще один раз його вдарив. Після того, як підвелися, він наніс ще один удар ОСОБА_14 у обличчя. Їх розтягнули присутні поруч чоловіки, але крові на потерпілому він не бачив, можливо тому, що буле погане освітлення. Не заперечує, що завданий ним удар міг привести до перелому щелепи потерпілого, але вважає, що захищався від протиправної поведінки ОСОБА_14 . Щодо відшкодування шкоди пояснив, що у телефонному режимі намагався з`ясувати питання щодо відшкодування шкоди, але ОСОБА_14 пред`явив суму у розмірі 5 тис. доларів США, яку він вважає необґрунтованою.

За результатами судового розгляду, під час якого було допитано обвинуваченого, потерпілого, свідків сторони обвинувачення, досліджені письмові докази сторони обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, оцінивши досліджені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до наступного.

Обставини, за яких потерпілий ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження доводяться показаннями потерпілого, свідків та висновками експерта, а також частково показаннями самого обвинуваченого.

Так, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_14 надав показання про те, що 29.10.2018 після робочого для з колективом, з яким відпрацював незначний час, поїхав відпочивати до ресторану, який знаходився на території ВДНХ. Наприкінці святкування, вийшов на вулицю та побачив, як раніше наглядно відомий йому ОСОБА_16 , агресивно поводиться щодо оточуючих, зокрема кричить на співробітників. Він підійшов до нього та запропонував повернутися до приміщення ресторану, але у відповідь ОСОБА_17 наніс йому декілька ударів кулаками у щелепу, від чого він впав на підлогу. Після того як підвівся, ОСОБА_17 наніс ще декілька ударів в обличчя. Від ударів відчув біль, його обличчя було у крові. Відійшов з місця подій та до нього підійшов охоронець, який викликав швидку допомогу, з якою приїхала поліція. У лікарні на «Дружбу Народів» його оглянули, встановили діагноз перелом щелепи та наклали шини. Він носив їх більше ніж три тижні. Цей час не міг нормально вживати їжу, не працював. Не пригадує, хто був свідком того, як ОСОБА_16 наносив йому удари. Заперечує, що завдавав удари обвинуваченому.

Свідок ОСОБА_18 надала суду показання в яких зазначила, що 28-29.12.2018 перебувала з колегами у ресторані на території ВДНХ. Серед них був ОСОБА_19 , якого знала, як особу, яка мала несерйозне ставлення до роботи. Вони разом працювали у треніг-центрі. ОСОБА_16 також був із ними, але характеризує його як колегу лише з позитивної сторони, ніяких конфліктних ситуацій із ним не пов`язує. Колектив святкував, всі вживали спиртні напої, але поводили себе адекватно. Через деякий час ОСОБА_20 почав обговорювати дівчат із колективу, що призвело до конфліктної ситуації між ним та ОСОБА_17 , а саме словесну перепалку. Самого конфлікту вона не бачила, але про події їй стало відомо від керівника відділу.

Свідок ОСОБА_21 надала суду показання в яких зазначила, що 28-29.12.2018 їх колектив святкував у ресторані новорічні свята. В певний момент, перебуваючи на вулиці поруч із приміщенням ресторану, ОСОБА_19 спровокував конфлікт із ОСОБА_22 . Після чого між ними почалася «потасовка», але безпосереднім свідком подій, які відбувалися між обвинуваченим та потерпілим на вулиці поруч із рестораном, вона не була. Пригодує, як чоловіки були на підлозі та їх рознімали присутні. Хто саме рознімав, не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_23 надала суду показання, аналогічні за змістом показанням свідка ОСОБА_21 . Зазначила, що їх колектив проводив корпоративну вечірку, наприкінці якої, коли вона оплачувала рахунок, побачила, що на вулиці відбувається бійка між ОСОБА_24 та ОСОБА_25 . Пригадує, що на обличчях обох була кров та присутні чоловіки їх рознімали.

Від допиту свідка ОСОБА_26 сторона обвинувачення відмовилася.

Окрім вищезазначеного, в обґрунтування винуватості ОСОБА_4 , сторона обвинувачення надала письмові документи, за наслідками дослідження яких судом встановлено наступне.

Відомості до ЄРДР за № 0011739 були внесені 30.12.2018 на підставі даних рапорту інспектора чергової частини Голосіївського УП ГУНП у м. Києві від 30.12.2018, який зареєстрований у ЖЄОЗП за № 90127, про те, що за наслідками здійснення виїзду поліцейськими чергової частини на телефонний виклик 30.12.2018 о 01 год. 16 хв. біля ресторану Хей-Лофт був виявлений потерпілий ОСОБА_14 , який перебував з ознаками алкогольного сп`яніння та мав на обличчі видимі тілесні пошкодження. (а.с. 38,41)

Досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні розпочато за доручення начальника СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві від 30.12.2018 та доручено слідчому ОСОБА_27 , про що свідчать данні відповідних доручення та повідомлення (а.с. 39,40).

З довідки №1546, виданої 30.12.2018 лікарем травматологом Київської міської клінічної лікарні №2, встановлено, що на наслідками огляду 30.12.2018 о 2 год. ОСОБА_14 , останньому встановлено діагноз травматичний перелом нижньої щелепи в області кула праворуч та підборіддя, садна м`яких тканин обличчя. Проведено рентгенограму та шинування (а.с. 42).

15.01.2019 у ОСОБА_14 відібрана заява про те, що 30.12.2018 о 01 год. наглядно знайомий ОСОБА_28 наніс йому тілесне ушкодження, перебуваючи поруч із рестораном «Хей Лофт» на території Експоцентру у м. Києві (а.с. 43).

Згідно висновку експерта №042-965-2019 від 22.05.2019, у основу якого були покладені висновки експертного дослідження №041-107-2019 від 17.01.2019, проведеного на підставі безпосереднього огляду ОСОБА_14 та медичної документації, зокрема і довідки від 30.12.2018, двох рентгенівських знімків, встановлено, що у ОСОБА_14 при зверненні 30.12.2018 о 2 год. за медичною допомогою були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої травми лицьового черепу - перелому нижньої щелепи в ділянці кута справа та трьох саден в лобній ділянці зліва, на спинці носа у верхній третині, в проекції лобного горбка справа. Садна віднесені до легкого тілесного ушкодження, а перелом до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило розлад здоров`я на строк понад 21 добу. Всі тілесні ушкодження визнані такими, що не мають ознаки небезпеки для життя, а їх характер та морфологія свідчать про те, що вони утворилися 30.12.2018 внаслідок чотирикратної травмуючої дій тупого (тупих) предмету (предметів). Їх поява від падіння потерпілого з вертикального положення тіла на площину виключена з посиланнями на локалізацію та характер ушкоджень (а.с. 44-59).

Данні слідчого експерименту, проведеного 15.01.2019 під час досудового розслідування за участі потерпілого відповідають показанням ОСОБА_14 щодо способу спричинення йому тілесних ушкоджень (а.с. 60-65).

Аналізуючи вищезазначені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вони є достатніми та переконливими доказами, що доводять винуватість ОСОБА_4 в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, причиненому ОСОБА_14 .

Показання обвинуваченого в частині того, що він захищався він неправомірних дій потерпілого, суд вважає такими, що надані з метою уникнення відповідальності та є способом захисту. Окрім того, суд враховує, що ОСОБА_4 не заперечував, що конфліктна ситуація із потерпілим мала місце та він завдав декілька ударів рукою в область щелепи ОСОБА_29 , від яких міг відбутися перелом щелепи.

Показання обвинуваченого та свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_21 з приводу того, що ОСОБА_14 спровокував конфлікт, не можуть свідчити про те, що ОСОБА_14 вчинялися протиправні дії щодо ОСОБА_4 , що могло би виправдати удари, нанесені в область голови потерпілого.

При обранні покарання ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу, згідно яких обвинувачений одружений, має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, за місцем реєстрації характеризується позитивно, раніш не судимий. За слів офіційно не працевлаштований.

Обставин, що пом`якшують та/або обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Вищезазначене у сукупності із наслідками, дає суду підстави для призначені обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.122 КК України. При цьому суд, не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого, який свою винуватість у вчинені інкримінованих йому дій фактично не визнав, потерпілому добровільно шкоду не відшкодував, у вчиненому та наслідках не розкаявся. Суд вважає призначене покарання необхідним і достатнім для виправлення, перевиховання ОСОБА_4 і та попередження вчинення ним нових злочинів.

Витрати на проведення експертизи відповідно до вимог ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази відсутні. Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. 370, 371, ч.2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня прибуття і постановлення на облік у виправному центрі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи №042-2965-2019 від 22.05.2019 в розмірі 1796,90 грн. (Одна тисяча сімсот дев`яносто шість грн. 90 копійок).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його оголошення, обвинуваченим - з дня отримання його копії.

Суддя ОСОБА_1