Справа № 541/1426/22
Провадження № 1-кп/541/182/2022
У Х В А Л А

11 серпня 2022 року

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 11.05.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000254 по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень кваліфікованих по ч.2 ст. 127, ст. 128, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст.185 КК України, та ОСОБА_10 по ч. 2 ст. 127 КК України,

в с т а н о в и в:

У зв`язку із оголошенням перерви в судовому розгляді, прокурор подав письмові клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених.

Клопотання мотивоване наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливістю переховуватися обвинуваченими від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, вчиняти інші дії з метою перешкоджання кримінальному провадженню.

Захисники просили відмовити у задоволенні клопотання, застосувати більш м`які запобіжні заходи. Свої заперечення вони мотивували тим, що ризики, на які посилається прокурор, не доведені, саме обвинувачення є необґрунтованим, а їх підзахисні мають міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання. До затримання, ОСОБА_9 перебував у складі територіальної оборони Миргорода з наступного дня з моменту початку військового вторгнення Росії на територію України, а тому запобіжний захід у виді домашнього арешту в повній мірі забезпечить виконання обов`язків покладених на них Кримінальним процесуальним кодексом та судом.

Захисник ОСОБА_7 в обґрунтування клопотання про зміну запобіжного заходу вказав, що ОСОБА_9 на даний час відшкодував всі збитки заподіяні потерпілим і вони звернулись до суду із заявами про зміну запобіжного заходу саме ОСОБА_9 , що вказує про відсутність ризику впливу обвинуваченого на потерплих.

Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у своїх виступах підтримали думку захисників та заявили клопотання про зміну їм запобіжного заходу на домашній арешт.

З`ясувавши думку учасників провадження щодо заявленого клопотання, вивчивши матеріали провадження у межах заявлених клопотань, суд приходить до наступного.

Частиною 3 ст. 331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

З обвинувального акту вбачається, що обвинувачені обвинувачуються у вчиненні рядку кримінальних правопорушень, які відповідно до класифікації передбаченої статтею 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, покарання за які Кримінальним кодексом України передбачено у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років позбавлення волі. Окрім того злочини які інкриміновані обвинуваченим мають підвищену суспільну небезпеку, так як вчинялись шляхом посягання на здоров`я та життя людей.

Суд при прийнятті рішення бере до уваги висновки Європейського суду з прав людини, згідно з яким суворість передбаченого покарання та наявність судимостей є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, та те що тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Оцінивши в сукупності вказані обставини, суд вважає, що обвинувачені можуть переховуватись від суду з метою уникнути постановлення остаточного рішення по справі, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть бути спів мірними з метою усунення даного ризику. В зв`язку із тим, що в ході судового провадження не допитані всі свідки, що вказує на наявність ризику впливу будь-кого з обвинувачених на вказаних осіб, що може істотно вплинути на об`єктивність встановлення обставин судом. Тому суд приходить до переконання про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи мету застосування запобіжного заходу, яка полягає в забезпеченні виконанні обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, встановлення судом існування ризиків, які були підставою для обрання запобіжного заходу обвинуваченим, суд приходить до переконання, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для виконання завдань кримінального судочинства, визначених ст. 2 КПК України, буде недостатнім. Тому вважає що підстав для зміни обвинуваченим запобіжного заходу на більш м`який немає, отже необхідно продовжити строк дії обраного запобіжного заходу на 60 днів, задовольнивши клопотання прокурора та відмовивши у задоволенні клопотань про зміну запобіжних заходів з тримання під вартою на домашній арешт.

Керуючись ст. 331 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_11 про продовження обвинуваченому строку тримання під ватрою.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів з дня постановлення даної ухвали до 09.10.2022 року включно.

Відмовити у задоволенні клопотань захисника, адвоката ОСОБА_7 про заміну запобіжного заходу обвинуваченим з тримання під вартою на домашній арешт.

Ухвала набирає законної сили негайно.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

СуддяОСОБА_1