Справа № 405/1490/22
1-в/405/155/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Кропивницький клопотання засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого; раніше судимого:
1.19.02.2001 Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст. 206, ст. 46-1 КК України до 01 року позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 01 рік та сплатою штрафу у розмірі 170 гривень;
2.07.07.2003 Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.1 ст. 309, ст. 75 КК України до 01 року позбавлення волі, з іспитовим строком на 01 рік;
3.15.03.2004 Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.1 ст. 185 КК України до сплати штрафу у розмірі 700 гривень;
4.18.05.2005 Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.1 ст. 309, ст. 75 КК України до 02 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 02 роки;
5.06.03.2006 Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 186, ст. 70, ст.71 КК України до 04 років 06 місяців позбавлення волі. Звільнений 08.07.2009 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на 10 місяців 04 дні за ухвалою Ленінського районного суду м. Полтава від 30.06.2009;
6.03.12.2009 Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст. 186, ч. 1 ст. 69, ч.1 ст.71 КК України до 04 років 06 місяців позбавлення волі. Звільнений 03.12.2012 по відбуттю строку покарання;
7.04.07.2013 Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.1 ст. 357, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст.70 КК України до 02 років обмеження волі. Звільнений 31.12.2014 по відбуттю строку покарання;
8.19.05.2015 Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст. 185, ст. 75 КК України до 02 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 01 рік;
9.25.04.2017 Автозаводським районним судом м. Кременчук Полтавської області за ч.2 ст. 186, ст. 75 КК України до 04 років 06 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком на 03 роки;
10.по теперішній справі засуджений: 08.11.2017 Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України до 04 років 11 місяців позбавлення волі, -
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
встановив:
засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.
Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність засудженим поведінкою та ставленням до праці свого виправлення на протязі всього часу відбування покарання.
Представник ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» залишив вирішення клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 за № 9-Я-20, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно положень ч. 2, п.2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом, за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.
В судовому засідання встановлено, що вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 08.11.2017 ОСОБА_5 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано частину невідбутого покарання за попереднім вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 25.04.2016 за ч.2 ст.186 КК України, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 04 роки 11 місяців (а.о.с. 1-2, Т.1 ч.1).
Початок строку покарання 08.11.2017, кінець строку 08.10.2022. На момент розгляду клопотання засуджений відбув 04 роки 05 місяців 24 днів строку покарання, призначеного судом за вчинення кримінальних правопорушень, один з яких відноситься до категорії тяжких злочинів. На момент розгляду клопотання залишилося до відбуття 05 місяців 05 днів.
З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 14.11.2017. За час перебування в УВП порушень встановленого режиму утримання не допускав. Заохочень не мав. З 20.09.2018 відбуває покарання в Кропивницькій ВК (№ 6). За час перебування в установі характеризується негативно, допустив 11 (одинадцять) порушень встановленого порядку відбування покарання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи а.о.с. 31, 40, 50, 59, 97, 145, 154, 166, 173, 184). Стягнення виражалися у порушенні ПВР та вилученні заборонених речей, за що даний засуджений отримав догани, суворі догани та був 3 рази поміщений до ДІЗО. Останні шість стягнень не зняті та не погашені у встановленому законом порядку. Стосовно скоєного злочину розкаюється, але робить це з метою отримати поблажливість. Міру покарання призначену судом вважає надто суворою. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості. Не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, може вступати в суперечки. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. На даний час не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставився з розумною ініціативою, виконував ремонтні роботи на відділенні, а саме фарбував підлогу, склив вікна, білив стіни житлових секцій, за що був 2 (два) рази заохочений правами начальника установи за сумлінну поведінку та ставлення до праці ( а.о.с. 109, 114 Т.1). З 02.09.2020 по 16.06.2021 даний засуджений навчався в Кропивиницькому навчальному центрі (№ 6) за спеціальністю «Верстатник широкого профелю» II розряду (свідоцтво НОМЕР_1 ). Проявляв добросовісне ставлення до навчання, систематично відвідував заняття, мав сумлінну поведінку, за що був 1 (один) раз заохочений правами начальника установи (а.о.с. 129). Намагається не допускати порушень вимог пожежної безпеки. Бере участі у виховних заходах, які проводяться в установі. Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія», але особистого прагнення для її реалізації не проявляє. Згідно вироку суду позову не має. Виконавчих листів до установи не надходило. Підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов, побачень, отримує посилки- передачі. Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку установи не перебуває. Відповідно до оцінки вчинення повторного кримінального правопорушення засуджений має середній рівень (а.с. 9-10).
Також з особової справи засудженого вбачається, що на засіданні адміністративної комісії Кропивницької ВК (№6) розглядалося питання зміни невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, де ОСОБА_7 було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення (протокол № 15 від 16.07.2020, а.о.с. 56-63, Т.2 ч.2).
На засіданні адміністративної комісії Кропивницької ВК (№6) розглядалося питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, де ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення (протокол № 10 від 07.05.2020, а.о.с. 102, Т.2 ч.2). З характеристики від 07.05.2020 вбачається, що засуджений ОСОБА_5 характеризується негативно: стосовно скоєного злочину розкаюється, але робить це з метою отримати поблажливість; міру покарання, призначену судом, вважає надто суворою; передбачені законом вимоги персоналу установи не виконує; уникає виконання робіт з благоустрою установи, перекладає їх виконання на інших засуджених, участі у виховних заходах, які проводяться в установі, не приймає; участі у роботі самодіяльних організацій не бере, соціально-корисну активність в їх організації та роботи не проявляє; бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія», але особистого прагнення для її реалізації не проявляє (а.о.с. 104, Т.1 ч.2).
На засіданні адміністративної комісії Кропивницької ВК (№6) розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення, де ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення (протокол № 04 від 25.02.2021, а.о.с. 119, Т.2 ч.2). З характеристики від 25.02.2021 вбачається, що засуджений характеризується в цілому позитивно: отримав два заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці та навчання, почав навчатися в Кропивницькому навчальному центрі №6, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою; стосовно скоєного злочину розкаюється, міру покарання, призначену судом, вважає справедливою; дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом; бере участь у виховних заходах, які проводяться в установі, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія» (а.о.с. 121, Т.1 ч.2).
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Однак, клопотання засудженого ОСОБА_5 та матеріали особової справи останнього за № 9-Я-20 не містять достатніх відомостей про те, що засуджений на протязі усього часу відбування покарання приймає активну участь у суспільному житті в установі виконання покарань та сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинені кримінальні правопорушення, що свідчить про те, що останній не довів свого виправлення.
При оцінці поведінки засудженого, суд відмічає, що засуджений за час відбування покарання одинадцять разів порушував встановлений порядок відбування покарання, порушення виражалося у зберіганні заборонених речей, відсутності на ранковій перевірці, за навішенні спального місця, не виконанні команди «підйом», не вихід на вечірню перевірку, порушення розкладу дня, за що засуджений отримував догани, суворі догани, 14 діб ДІЗО та 5 діб ДІЗО. При цьому, 5 останніх стягнень не погашені та не зняті у встановленому законом порядку. Така поведінка засудженого за більший проміжок відбування покарання не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказувала на те, що засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ч.1 ст. 118 КВК України засуджені до позбавлення волі повинні працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Адміністрація зобов`язана створювати умови, що дають змогу засудженим займатися суспільно корисною оплачуваною працею.
Згідно наданих суду довідок засуджений згідно п. 5 ст. 118 КВК України залучався до двохгодинних відпрацювань без оплати праці по благоустрою місць позбавлення волі та за весь час відбування покарання (04 роки 05 місяців 25 днів) відпрацював всього 78 годин (а.с. 11). Відомості про працевлаштування засудженого відсутні.
Суд бере до уваги те, що засуджений протягом строку відбування покарання три рази заохочувався за сумлінну поведінку та ставлення до праці та навчання, з 02.09.2020 по 16.06.2021 даний засуджений навчався в Кропивиницькому навчальному центрі (№ 6) за спеціальністю «Верстатник широкого профелю» II розряду (свідоцтво НОМЕР_1 ), однак зміна його поведінки, що було підставою для заохочення, відбувалась напередодні виникнення у нього права на отримання заохочувальної норми, а саме - розгляду питання про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
З урахуванням сукупності викладених обставин, суд вважає, що засуджений, який раніше відбував покарання у виді позбавлення волі за умисні корисливі злочини, в тому числі і тяжкі, до погашення або зняття судимості знову вчинив умисні кримінальні правопорушення, за які його було засуджено до позбавлення волі, відбувши більше 2/3 строку покарання, призначеного останньому судом за умисні корисливі кримінальні правопорушення, один з яких відноситься до категорії тяжких злочинів, не має саме тієї поведінки та ставлення до праці, які б свідчили про можливість застосування до нього такого заохочувального заходу, як умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, процес виправлення та перевиховання ОСОБА_5 не є стабільним та послідовним.
За таких обставин, судом не встановлено необхідних та достатніх підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 положень статті 81 КК України, а отже, в задоволенні клопотання останнього слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
постановив:
в задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Копію ухвали суду направити до ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» для вручення засудженому ОСОБА_5 .
Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали

Суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_8