Єдиний унікальний номер 205/2445/22
Провадження №1-в/205/171/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2022 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю

прокурора - ОСОБА_3

представника ДВК89 - ОСОБА_4

захисника адвоката - ОСОБА_5

засудженого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому виїзному засіданні в приміщенні ДУ «Дніпровська ВК №89 клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого, про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває подання начальника ДУ «Дніпровська ВК №89» на засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення останнього від відбування покарання на підставі ст.81 КК України.

ОСОБА_6 засуджений вироком Сватівського міськрайонного суду Луганської області від 12.03.2012 року за п.1 ч.2 ст.115 КК України до чотирнадцяти років позбавлення волі.

Початок строку: 22.05.2011 року Кінець строку: 16.07.2024 року.

Станом на 24 червня 2022 року засуджений відбув більше 3/4 строку покарання. За час відбування покарання в ДВК №89 засуджений характеризується посередньо, непрацевлаштований у зв`язку із хворобою, проходить курс лікування в Спеціалізованій туберкульозній лікарні при державній установі «Дніпровська виправна колонія (№89)». За час відбування покарання має заохочення та дисциплінарні стягнення.

У своєму клопотанні засуджений ОСОБА_6 просить звільнити його умовно-достроково, оскільки він своєю поведінкою довів своє виправлення, має заохочення, після звільнення зобов`язується продовжити курс лікування та не вчиняти кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 своє клопотання підтримав, та просив суд звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково, посилаючись на те, що він давно вже став на шлях виправлення та довів своє виправлення сумлінним ставленням до праці, адже під час відбування покарання, до захворювання, постійно працював електриком і надалі планує працювати після закінчення лікування, а також зазначив, що він не порушував режиму відбування покарання та переглянув свої життєві погляди, в майбутньому планує жити чесним життям та займатися суспільно-корисною працею.

Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 просив звільнити його підзахисного умовно-достроково, оскільки останній своєю поведінкою довів своє виправлення, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, вину у скоєному злочині усвідомив та щиро кається.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечував проти звільнення засудженого ОСОБА_6 умовно-достроково від подальшого відбування покарання, посилаючись на передчасність такого звільнення, оскільки засуджений має дисциплінарні стягнення, то вбачається, що засуджений не став на шлях виправлення та своєю поведінкою у повній мірі не довів свого виправлення.

Представник ДВК №89 відніс вирішення питання щодо застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на розсуд суду.

Дослідивши матеріали подання та матеріали особової справи, заслухавши представника ДУ «Дніпровська ВК №89», засудженого, захисника, враховуючи думку прокурора, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України - призначене покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання, суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє та професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Сватівського міськрайонного суду Луганської області від 12.03.2012 року за п.1 ч.2 ст.115 КК України до чотирнадцяти років позбавлення волі.

Як вбачається з довідки про стягнення та заохочення, за час відбуття покарання засуджений має дев`ять заохочень та три дисциплінарні стягнення, які на теперішній час погашені.

З 01.04.2022 року проходить курс лікування в Спеціалізованій туберкульозній лікарні при державній установі «Дніпровська виправна колонія (№89)», до лікування ставиться задовільно, вимоги лікарів виконує. За час відбування покарання режим відбування покарання не порушує. Належним чином приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно.

Окрім того, суд звертає увагу на поведінку засудженого ОСОБА_6 під час відбування покарання, а саме на його ввічливість та тактовність як по відношенню до адміністрації установи виконання покарань та і до інших засуджених, його участь у програмах диференційованого виховного впливу за темою «Правова просвіта» та «Підготовка до звільнення».

Крім того, з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_6 вбачається, що від початку відбування покарання до направлення його на лікування у зв`язку з захворюванням, засуджений працював та сумлінно виконував покладені на нього обов`язки.

Сукупність встановлених судом обставин вказує на наявність позитивних зрушень у свідомості засудженого ОСОБА_6 , що, у свою чергу, дозволяє дійти висновку, що засуджений ОСОБА_6 не лише став на шлях виправлення, але й належною поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.

З огляду на те, що в ході розгляду клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від покарання не було встановлено обставин, які негативно характеризують засудженого та вказують на те, що останній не усвідомив свою поведінку та не довів своє виправлення, суд вважає доводи прокурора про неможливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення такими, що не можуть бути покладені в основу судового рішення за результатами розгляду подання.

Крім того, при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 суд враховує, що ОСОБА_6 засуджений вперше, вину у вчиненому злочині визнає, висловлює розкаяння та усвідомлення свої вчинків та їх наслідків, а також вік ОСОБА_6 , якому на день розгляду клопотання виповнилося шістдесят шість років, тривалість відбутого строку покарання, а також незначний залишок невідбутого строку покарання, який із чотирнадцяти років позбавлення волі складає два роки та двадцять два дні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_6 заслуговує на умовно-достроково звільнення від подальшого відбуття покарання, оскільки останній за час відбування покарання має дев`ять заохочень та три стягнення, тим самим засуджений ОСОБА_6 продемонстрував позитивні зрушення в своїй свідомості та контролю поведінки, своєю сумлінною поведінкою довів своє виправлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 371, 372, 537-539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України - задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково звільнити від подальшого відбуття покарання, призначеного йому вироком Сватівського міськрайонного суду Луганської області від 12.03.2012 року на невідбутий строк 2 (два) роки та 22 (двадцять два) дні.

На ухвалу можуть бути подані апеляції до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1