Справа №592/4504/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/347/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - домашній арешт
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 липня 2022 року, якою було відмовлено у застосуванні відносно ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту, -

ВСТАНОВИЛА:

У кримінальному провадженні № 0000145 від 06.06.2019 року, яке перебуває в провадженні Сумського РУП ГУНП в Сумській області, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 367, ч.1 ст.242 КК України.

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки передбачені законом, з мотивів того, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 367, ч.1 ст.242 КК України, а також існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК, а саме: незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

19 липня 2022 року ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та зобов`язано підозрюваного ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 або до іншого слідчого з групи слідчих, до прокурора Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_6 або до іншого прокурора з групи прокурорів, до Ковпаківського районного суду м. Суми.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій оскаржувану ухвалу слідчого судді просив скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та обрати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту з 20.00 по 07.00 годину та покласти на нього ряд обов`язків, передбачених п.1, 2, 3, 4 ч.5 ст.194 КПК України.

Прокурор стверджував, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження..

Вказував, що під час розгляду клопотання слідчий суддя не надав належної оцінки обґрунтованості ризиків, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 знаходячись на волі, вчинив тяжкий злочин, санкція статті КК України якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 2 до 5 років.

Зазначав, що судом не враховано, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України підтверджений тим, що ОСОБА_7 , з метою уникнення відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, може в подальшому переховуватися від органу досудового розслідування та/ або суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 2 до 5 років.

Вказував, що суд не надав належної оцінки наявності ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив злочин з корисливих спонукань, а тому може продовжити злочинну діяльність.

Крім того, зазначав, що судом належним чином не враховано, що інші більш м`які запобіжні заходи, крім домашнього арешту, не можуть бути застосовані до підозрюваного, виходячи з наступного:

- запобіжний захід особисте зобов`язання не може бути обраний відносно ОСОБА_7 , так як його особистість не заслуговує на довіру та підстав вважати, що останній буде виконувати покладені на нього обов`язки, в слідства не має;

- запобіжний захід особиста порука не може бути застосована до ОСОБА_7 , так як відсутні особи, які можуть виступити в ролі поручителів, які забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та забезпечать належну його поведінку;

- запобіжний захід застава не може бути застосований до ОСОБА_7 , оскільки грошові кошти отримані злочинним шляхом можуть бути використані у якості застави.

До початку апеляційного розгляду від прокурора ОСОБА_6 надійшла заява, в якій він просив провести судовий розгляд без його участі. Від ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_9 також надійшли заяви про розгляд апеляційної скарги без їх участі. Крім цього ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_9 подали клопотання про закриття апеляційного провадження.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу прокурора у відсутність учасників судового розгляду та без фіксування судового засідання технічними засобами, що узгоджується з вимогами ч.4 ст.405 КПК України.

Тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Відповідно до вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий або прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримано.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час слідчим суддею з`ясовано питання про те, чи підтверджується для застосування саме такого запобіжного заходу наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав, передбачених ст.177 КПК України.

При цьому, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя встановив, що підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час немає, оскільки попри наявність обґрунтованої підозри та заявлених стороною обвинувачення ризиків, слідчий, прокурор довели обставини, передбачені п.1 ч.1 ст.194 КПК України, але не довели обставини, передбачені п.п.2,3 ч.1 ст.194 КПК України.

Заявлені у клопотанні слідчого ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Отже, з огляду на наведене, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який також зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Разом з цим, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя обґрунтовано поклав на нього передбачені ч.5 ст.194 КПК України, обов`язки.

Колегія суддів погоджуються з таким рішенням слідчого судді та вважає, що органом досудового розслідування не доведено суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного ОСОБА_7 на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів. Не доведено даних обставин і прокурором під час апеляційного розгляду.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_7 саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та ст.5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді особистого зобов`язання, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та належним чином мотивував своє рішення.

В апеляційній скарзі прокурор стверджував, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та суд належним чином не врахував ні наявності заявлених стороною обвинувачення ризиків ні того, що інший більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, з чим колегія суддів погодитись не може, оскільки вказане виступало предметом дослідження суду першої інстанції.

Щодо тверджень прокурора про те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів, один з яких є тяжким, вчинений з корисливих мотивів, особа ОСОБА_7 , на думку прокурора, не заслуговує на довіру, він не має осіб, які б виступили в якості поручителів, у разі застосування відносно нього запобіжного заходу у виді особистої поруки та до ОСОБА_7 не можна застосувати запобіжний у виді застави, оскільки грошові кошти отримані злочинним шляхом не можуть бути використані у якості застави, то до них колегія суддів відноситься критично, оскільки прокурором не вказано того, яким чином ці доводи впливають на правильність висновку слідчого судді про те, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

Щодо заявлених ОСОБА_7 та його захисником адвокатом ОСОБА_9 клопотань про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора в зв`язку з припиненням у ОСОБА_7 статусу підозрюваного, завершенням досудового розслідування врученням обвинувального акту, переходу до стадії судового провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.417 КПК України Суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Вичерпний перелік підстав для закриття кримінального провадження, передбачений ст. 284 КПК України, серед них відсутні підстави, зазначені ОСОБА_7 та його захисником в клопотаннях про закриття апеляційного провадження, тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення даних клопотань.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до переконання, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи про порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження й під час апеляційного розгляду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.07.2022 року, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги прокурора, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 липня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора на цю ухвалу - без задоволення.

Відмовити ОСОБА_7 та його захиснику ОСОБА_9 в задоволенні їх клопотань про закриття даного кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4