Справа №949/1314/22
Провадження №1-кс/949/187/22
У Х В А Л А

11 жовтня 2022 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № №0000155 від 08 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Дізнавач СД Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучені під час огляду місця події 07 жовтня 2022 року автомобіль марки «Cadillac» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , речовину рослинного походження зовні схожу на наркотичний засіб канабіс та 5 (п`ять) упаковок лікарського препарату «Лірика», володільцем яких є ОСОБА_5 з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання старший дізнавач зазначає, що 07 жовтня 2022 року до ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення ОСОБА_6 про те, що на блокпосту в с. Рудня Сарненського району Рівненської області під час огляду автомобіля марки «Cadillac» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження зовні схожу на канабіс.
Того ж дня, в ході огляду місця події на ділянці автодороги Городище - Рівне Старокостянтинів, на блокпосту поблизу с. Рудня Сарненського району Рівненської області, було виявлено і вилучено автомобіль марки «Cadillac» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , поліетиленовий пакет з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору зовні схожу на наркотичний засіб канабіс та 5 (п`ять) упаковок медичного препарату «Лірика».

Водночас у клопотанні старший дізнавач посилається на пояснення ОСОБА_5 , який пояснив, що 06 жовтня 2022 року в м. Рівне, він придбав наркотичний засіб канабіс та 5 пачок таблеток лірика. Вказані речі він мав завести своєму троюрідному брату ОСОБА_7 , який працює прикордонником та зараз знаходиться в с. Вербівка Сарненського району. Під час того, коли він керував належним йому автомобілем марки «Cadillac» з державним номерним знаком НОМЕР_1 його зупинили на блок посту в с. Рудня та при перевірці знайшли вказаний наркотичний засіб та таблетки.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «Cadillac» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , належить ОСОБА_8 жителю АДРЕСА_1 .

У клопотанні дізнавач вказує, що вилучені об`єкти є речовими доказами у кримінальному провадженні, мають суттєве доказове значення у даному кримінальному провадженні, оскільки є підстави вважати, що вилучена подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, ззовні схожа на наркотичний засіб канабіс, відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено на території України, а тому є предметом кримінального правопорушення, а 5 (п`ять) упаковок медичного препарату «Лірика», відпускається суворо по лікарському рецепту і має у своєму складі основну діючу речовину прегабалін, яка викликає залежність, а отже міг бути отриманий незаконним шляхом. При цьому, автомобіль марки «Cadillac» з державним номерним знаком НОМЕР_1 є засобом вчинення кримінального правопорушення, так як слугував для перевезення наркотичного засобу.

З метою збереження речових доказів, так як вилучене майно може бути відчужене власником та використане в подальшій протиправній діяльності, а також для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного правопорушення, ставить питання про накладення арешту на вилучене майно.

У судове засідання дізнавач ОСОБА_3 не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить задоволити.

Володілець вилученого майна ОСОБА_5 у судове засіданні не з`явився, хоча викликався на розгляд даного клопотання своєчасно та належним чином. Причини неявки не повідомив.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, якими дізнавач та прокурор обґрунтовують його доводи, приходить до наступного висновку.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000155 вбачається, що 08 жовтня 2022 року внесено до ЄРДР відомості про те, що 07 жовтня 2022 року до ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення ОСОБА_6 про те, що на блокпосту в с. Рудня Сарненського району під час огляду автомобіля марки «Cadillac» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження зовні схожу на канабіс.
З протоколу огляду місця події від 07 жовтня 2022 року вбачається, що місцем огляду є частина автодороги Городище - Рівне Старокостянтинів, поблизу с. Рудня Сарненського району Рівненської області, де на блокпосту було виявлено автомобіль марки «Cadillac» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , поліетиленовий пакет з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору зовні схожу на наркотичний засіб канабіс та 5 (п`ять) упаковок медичного препарату «Лірика». По закінченню огляду, вказаний автомобіль був вилучений та залишений на зберіганні на території ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, а наркотичний засіб, який упаковано до спеціального пакету «Національна поліція України» №WAR0031572 та 5 (п`ять) упаковок лікарського препарату «Лірика», які упаковано до спеціального пакету «Національна поліція України» №WAR1625753, було передано до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області.
Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст.ст. 170 - 173 КПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Вказаний перелік є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає.

Як вказує у клопотанні дізнавач, накладення арешту на автомобіль марки «Cadillac» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , речовину рослинного походження зовні схожу на наркотичний засіб канабіс та 5 (п`ять) упаковок лікарського препарату «Лірика», необхідно з метою збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 84 КПК України, речові докази є одним із процесуальних джерел доказів.

Так, постановою дізнавача СД ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 від 08 жовтня 2022 року, автомобіль марки «Cadillac» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , речовину рослинного походження зовні схожу на наркотичний засіб канабіс та 5 (п`ять) упаковок лікарського препарату «Лірика», визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000155.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, на підставі наданих ініціатором клопотання матеріалів, повинен з`ясувати обставини, визначені ч. 2 ст. 173 КПК України, а саме:

1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Отже, дізнавач у клопотанні наголосив, що є всі підстави вважати, що вилучений транспортний засіб є засобом вчинення кримінального правопорушення, а речовина рослинного походження зовні схожа на наркотичний засіб канабіс та 5 (п`ять) упаковок лікарського препарату «Лірика» є предметами вчинення кримінального правопорушення, а тому для досягнення повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування, доцільним буде арештувати вилучене майно.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Отже, в матеріалах клопотання наведені об`єктивні дані, які підтверджують, що вилучений автомобіль марки «Cadillac» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , відповідає критеріям ст. 98 КПК України, та є доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, що підтверджується змістом клопотання та наданими матеріалами, такими як рапорт, витяг з ЄРДР, протокол огляду місця події, пояснення особи, у володінні якої знаходиться даний транспортний засіб, та постанови про визнання та приєднання речових доказів.

Окрім того, згідно диспозиції ч. 1 ст. 309 КК України кримінальна відповідальність, передбачена за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.
Об`єктивна сторона аналізованого кримінального правопорушення включає перелік альтернативних форм злочинної поведінки, а саме незаконні: виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.
Отже, із змісту клопотання вбачається, що дізнавач вказує саме на таку форму злочинної поведінки, як перевезення і зазначений транспортний засіб був засобом вчинення кримінального правопорушення, який може бути використаний як доказ.
На переконання слідчого судді, зазначене в клопотанні майно, підпадає під ознаки майна передбаченого ст.98 КПК України, відповідно до тієї фабули, яка зазначена у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному проваджені, а отже на цій стадії потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права фактичного володільця майном ОСОБА_5 .
В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали клопотання свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Також, слідчий суддя звертає увагу, що згідно практики ЄСПЛ втручання у власність (користування) це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату. Таке втручання є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес. Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема: законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).
За таких обставин вважаю, що відповідно до ст. 170 КПК України, на підставі наданих дізнавачем матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі зазначені в ч. 2 ст. 173 КПК України, з метою збереження зазначеного майна, недопущення його втрати, досягнення дієвості кримінального провадження та досягнення повноти, всебічності та неупередженості по кримінальному провадженні, існують правові підстави для накладення арешту на майно, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, яке визнано речовим доказом, є необхідним та достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети швидкого, повного, неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків.
Також слід враховувати, що норми ч. 4 ст. 173 КПК України передбачають, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, які визначені у п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України, а саме: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя також повинен врахувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Об`єднаного Королівства»). Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Стаття 1 Протоколу Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забороняє будь-яке невиправдане втручання у право власності державних органів.
За таких обставин, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, враховуючи вказану у клопотанні правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження з метою досягнення дієвості кримінального провадження приходить до висновку, що існують правові підстави для накладення арешту на автомобіль марки «Cadillac» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , наркотичний засіб канабіс та 5 (п`ять) упаковок лікарського препарату «Лірика» із забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися цим майном до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України.

На думку слідчого судді, такий вид обтяження буде сприяти завданням арешту майна у кримінальному провадженні та відповідатиме вимогам охорони фундаментальних прав інших осіб. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання дізнавача СД Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000155 від 08 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - задоволити.

Накласти арешт на тимчасово вилучені під час огляду місця події 07 жовтня 2022 року автомобіль марки «Cadillac» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , речовину рослинного походження зовні схожу на наркотичний засіб канабіс та 5 (п`ять) упаковок лікарського препарату «Лірика», володільцем яких є ОСОБА_5 з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького
районного суду Рівненської області ОСОБА_1 .