Провадження № 1-кп/127/402/17

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2022 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
за участю прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченої ОСОБА_9 ,
захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду у м. Вінниці кримінальне провадження №00000268 по обвинуваченню
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Вишевиця Радомишльського району Житомирської області, громадянки України, з вищою освітою, перебуваючої у цивільному шлюбі, тимчасово не працюючої, перебуває у декретній відпустці, яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2013 р.н. та 2020 р.н., адреса проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3, 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_9 умисно, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом обману та зловживання довірою, використовуючи відносини з ОСОБА_11 , шляхом повідомлення останньому неправдивої інформації про те, що вона працює у Вінницькому обласному управлінні Національного банку України і має можливість проводити короткострокові фінансові операції з метою отримання прибутку у виді відсотків, протягом травня 2012 року, вона час від часу в м. Вінниці брала у ОСОБА_11 різні суми коштів, без будь-якого документального оформлення, які через певний проміжок часу повертала разом з відповідними сумами відсотків. У результаті чого між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 склались довірливі відносини один до одного. У подальшому ОСОБА_11 , будучи впевненим у вигідності надання ОСОБА_9 коштів для проведення короткострокових фінансових операції з метою отримання прибутку у виді відсотків, на підставі довірливих відносин один до одного та впевненості у добропорядності намірів останньої щодо повернення коштів, в липні 2012 року на території Муніципального ринку, що в м. Вінниці по вул. Липовецькій, передав ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 78 479 доларів США, що еквівалентно 611 296,64 гривень (згідно офіційного курсу Національного банку України долара США до української гривні станом на 30 липня 2012 року). ОСОБА_9 взяті на себе зобов`язання не виконала, оскільки ніякі фінансові операції з коштами ОСОБА_11 не проводила, та не маючи наміру повертати грошові кошти, розпорядилася ними на свій власний розсуд, чим завдала останньому матеріальної шкоди загальну на суму 611 296,64 гривень. Згідно закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік», вказані збитки у 600 разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
Крім того, ОСОБА_9 умисно, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом обману та зловживання довірою, використовуючи дружні та довірливі відносини із ОСОБА_12 , шахрайським шляхом заволоділа її грошовими коштами.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 будучи протягом тривалого часу знайомою з ОСОБА_12 , шляхом повідомлення останній неправдивої інформації про те, що вона працює у Вінницькому обласному управлінні Національного банку України і має можливість проводити короткострокові фінансові операції з метою отримання прибутку у виді відсотків, що є легальним та безпечним способом забезпечення, протягом травня-червня 2012 року час від часу в м. Вінниці отримувала від ОСОБА_12 різні суми коштів, без будь-якого документального оформлення, які через певний проміжок часу повертала разом з відповідними сумами відсотків. У результаті чого між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 склались довірливі відносини один до одного. У подальшому ОСОБА_12 , будучи впевненою у вигідності надання ОСОБА_9 коштів для проведення короткострокових фінансових операції з метою отримання прибутку у виді відсотків, на підставі довірливих відносин один до одного та будучи впевненою у добропорядності намірів останньої щодо повернення коштів, в червні 2012 року у м. Вінниці біля приміщення Вінницького обласного управління Національного банку України, що в м. Вінниці по вул. Соборній, передала ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 14 000 доларів США, що еквівалентно 111 895 гривень (згідно офіційного курсу Національного банку України долара США до української гривні станом на 30 червня 2012 року). ОСОБА_9 взяті на себе зобов`язання не виконала, оскільки ніякі фінансові операції з коштами ОСОБА_12 не проводила та не маючи наміру повертати грошові кошти, розпорядилася коштами на свій власний розсуд, чим завдала останній у матеріальної шкоди на суму 111 895 грн. Згідно закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік», вказані збитки у 100 разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
Крім того, ОСОБА_9 умисно, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом обману та зловживання довірою використовуючи дружні та довірливі відносини із ОСОБА_13 , шахрайським шляхом заволоділа його грошовими коштами.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 будучи протягом тривалого часу знайомою із ОСОБА_13 , шляхом повідомлення останньому неправдивої інформації про те, що вона працює у Вінницькому обласному управлінні Національного Банку України і має можливість проводити короткострокові фінансові операції з метою отримання прибутку у виді відсотків, які є легальними та безпечними способами забезпеченнями, протягом червня 2012 року, час від часу в м. Вінниці отримувала від ОСОБА_13 різні суми грошей без будь-якого документального оформлення, які через певний проміжок часу повертала разом з відповідними сумами відсотків. У результаті чого між ОСОБА_13 та ОСОБА_9 склались довірливі відносини один до одного. У подальшому ОСОБА_13 , будучи впевненим у вигідності надання ОСОБА_9 коштів для проведення короткострокових фінансових операції з метою отримання прибутку у виді відсотків, на підставі довірливих відносин один до одного та будучи впевненим у добропорядності намірів останньої, щодо повернення коштів, в період з 25 по 30 червня 2012 року у м. Вінниці передав ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 28 000 доларів США, що еквівалентно 223 790 гривень (згідно офіційного курсу Національного банку України долара США до української гривні станом на 30 червня 2012 року). ОСОБА_9 , заволодівши грошовими коштами ОСОБА_13 , умисно не виконала взятих на себе зобов`язань та не маючи на меті проводити короткострокові фінансові операції, кошти не повернула та розпорядилася ними на свій власний розсуд, чим завдала останньому матеріальної шкоди на суму 223 790 гривень. Згідно закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік», вказані збитки у 250 разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
Крім того, ОСОБА_9 умисно, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом обману та зловживання довірою, використовуючи дружні та довірливі відносини з ОСОБА_14 , шахрайським шляхом заволоділа його грошовими коштами.
Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_9 , будучи знайомою із ОСОБА_14 , шляхом повідомлення останньому неправдивої інформації про те, що вона працює у Вінницькому обласному управлінні Національного банку України і має можливість проводити короткострокові фінансові операції з метою отримання прибутку у виді відсотків, протягом червня-липня 2012 року час від часу в м. Вінниці отримувала від ОСОБА_14 різні суми грошей, без будь-якого документального оформлення, які через певний проміжок часу повертала разом з відповідними сумами відсотків. У результаті чого між ОСОБА_14 та ОСОБА_9 склались довірливі відносини один до одного. У подальшому ОСОБА_14 , будучи впевненим у вигідності надання ОСОБА_9 коштів для проведення короткострокових фінансових операції з метою отримання прибутку у виді відсотків, на підставі довірливих відносин один до одного та будучи впевненим у добропорядності намірів останньої щодо повернення коштів, наприкінці липня 2012 року у м. Вінниці по вул. Фрунзе, біля буд. 52, передав ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 15 000 доларів США, що еквівалентно 119 895 гривень (згідно офіційного курсу Національного банку України долара США до української гривні станом на 30 липня 2012 року) та 522 464 гривні. ОСОБА_9 взяті на себе зобов`язання не виконала, оскільки ніякі фінансові операції з коштами ОСОБА_14 не проводила та не маючи наміру повертати грошові кошти, розпорядилася коштами на свій власний розсуд, чим завдала останньому матеріальної шкоди на загальну суму 642 359 гривень. Згідно закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік», вказані збитки у 600 разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
Крім того, ОСОБА_9 умисно, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом обману та зловживання довірою використовуючи дружні та довірливі відносини з ОСОБА_15 , шахрайським шляхом заволоділа її грошовими коштами.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 будучи знайомою із ОСОБА_15 , шляхом повідомлення останній неправдивої інформації про те, що вона працює у Вінницькому обласному управлінні Національного банку України і має можливість проводити короткострокові фінансові операції з метою отримання прибутку у виді відсотків, протягом червня-липня 2012 року, час від часу в м. Вінниці отримувала від ОСОБА_15 різні суми грошей без будь-якого документального оформлення, які через певний проміжок часу повертала разом з відповідними сумами відсотків. У результаті чого між ОСОБА_15 та ОСОБА_9 склались довірливі відносини один до одного. У подальшому ОСОБА_15 , будучи впевненою у вигідності надання ОСОБА_9 коштів для проведення короткострокових фінансових операції з метою отримання прибутку у виді відсотків, на підставі довірчих відносин один до одного та будучи впевненим у добропорядності намірів останньої, щодо повернення коштів, наприкінці липня 2012 року біля приміщення Вінницького обласного управління Національного банку України що в м. Вінниці по вул. Соборній, передала ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 51 000 доларів США, що еквівалентно 407 643 гривень (згідно офіційного курсу Національного банку України долара США до української гривні станом на 30 липня 2012 року). ОСОБА_9 взяті на себе зобов`язання не виконала, оскільки ніякі фінансові операції з коштами ОСОБА_15 не проводила, та не маючи наміру повертати грошові кошти, розпорядилася ними на свій власний розсуд, чим завдала останній матеріальної шкоди на загальну суму 407 643 гривні. Згідно закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік», вказані збитки у 600 разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
Крім того, ОСОБА_9 умисно, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом обману та зловживання довірою використовуючи дружні та довірливі відносини із ОСОБА_16 , шахрайським шляхом заволоділа її грошовими коштами.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 будучи знайомою із ОСОБА_16 , шляхом повідомлення останній неправдиву інформацію, про те, що вона працює у Вінницькому обласному управлінні Національного банку України і має можливість проводити короткострокові фінансові операції з метою отримання прибутку у вигляді відсотків, протягом червня 2012 року час від часу в м. Вінниці брала у ОСОБА_16 різні суми грошей, без будь-якого документального оформлення, які через певний проміжок часу повертала разом з відповідними сумами відсотків. У результаті чого між ОСОБА_16 та ОСОБА_9 склались довірливі відносини один до одного. У подальшому ОСОБА_16 , будучи впевненою у вигідності надання ОСОБА_9 коштів для проведення короткострокових фінансових операції з метою отримання прибутку у виді відсотків, на підставі довірливих відносин один до одного та будучи впевненим у добропорядності намірів останньої, щодо повернення коштів, в липні 2012 року в будинку АДРЕСА_2 , передала ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 30 000 доларів США, що еквівалентно 239 790 гривень (згідно офіційного курсу Національного банку України долара США до української гривні станом на 30 липня 2012 року) та 40 000 гривень. ОСОБА_9 , взяті на себе зобов`язання не виконала, оскільки ніякі фінансові операції з коштами ОСОБА_16 не проводила та не маючи наміру повертати грошові кошти, розпорядилася коштами на свій власний розсуд, чим завдала останній у матеріальної шкоди на загальну суму 279 790 гривень. Згідно закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік», вказані збитки у 250 разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
Крім того, ОСОБА_9 умисно, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом обману та зловживання довірою використовуючи дружні та довірливих відносини із ОСОБА_17 , шахрайським шляхом заволоділа її грошовими коштами.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 будучи знайомою із ОСОБА_17 , шахрайським шляхом реалізовуючи злочинний намір, повідомила ОСОБА_17 неправдиву інформацію про те, що вона працює у Вінницькому обласному управлінні Національного банку України і має можливість проводити короткострокові фінансові операції з метою отримання прибутку у виді відсотків, але для цього їй необхідні грошові кошти та запропонувала ОСОБА_17 надати їй грошові кошти. ОСОБА_17 будучи впевненою у вигідності надання ОСОБА_9 коштів для проведення короткострокових фінансових операції та будучи впевненим у добропорядності намірів останньої, в липні 2012 року, у АДРЕСА_3 , передала останній грошові кошти у сумі 11 500 доларів США, що еквівалентно 91 919, 50 гривень (згідно офіційного курсу Національного банку України долара США до української гривні станом на 30 липня 2012 року). ОСОБА_9 , взяті на себе зобов`язання не виконала, оскільки ніякі фінансові операції з коштами ОСОБА_17 не проводила та не маючи наміру повертати грошові кошти, розпорядилася коштами на свій власний розсуд, чим завдала останній матеріальної шкоди на суму 91 919 гривень. Згідно закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік», вказані збитки у 100 разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
Крім того, ОСОБА_9 умисно, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом обману та зловживання довірою використовуючи дружні та довірливих відносини з ОСОБА_18 , шахрайським шляхом заволоділа її грошовими коштами.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 будучи знайомою із ОСОБА_18 , шляхом повідомлення останній неправдивої інформації про те, що вона працює у Вінницькому обласному управлінні Національного банку України і має можливість проводити короткострокові фінансові операції з метою отримання прибутку у виді відсотків, протягом червня-серпня 2012 року час від часу в м. Вінниці отримувала від ОСОБА_18 різні суми коштів без будь-якого документального оформлення, які через певний проміжок часу повертала разом з відповідними сумами відсотків. У результаті чого між ОСОБА_18 та ОСОБА_9 склались довірливі відносини один до одного. У подальшому ОСОБА_18 , будучи впевненою у вигідності надання ОСОБА_9 коштів для проведення короткострокових фінансових операції з метою отримання прибутку у виді відсотків, на підставі довірливих відносин один до одного та будучи впевненим у добропорядності намірів останньої, щодо повернення коштів, в середині липня 2012 року у м. Вінниці передала ОСОБА_9 грошові кошти у загальній сумі 15 000 гривень. ОСОБА_9 , взяті на себе зобов`язання не виконала, оскільки ніякі фінансові операції з коштами ОСОБА_18 не проводила, та не маючи наміру повертати грошові кошти, розпорядилася ними на свій власний розсуд, чим завдала останній у матеріальної шкоди на суму 15 000 гривень.
Крім того, ОСОБА_9 умисно, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом обману та зловживання довірою використовуючи дружні та довірливі відносини з ОСОБА_19 , шахрайським шляхом заволоділа її грошовими коштами.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 з метою заволодіти грошовими коштами ОСОБА_19 , повідомляла останній неправдиву інформацію про те, що вона працює у Вінницькому обласному управлінні Національного Банку України і має можливість проводити короткострокові фінансові операції з метою отримання прибутку у виді відсотків. ОСОБА_19 , будучи впевнена у вигідності надання ОСОБА_9 коштів для проведення короткострокових фінансових операції з метою отримання прибутку у виді відсотків, на підставі довірливих відносин та будучи впевненим у добропорядності намірів останньої, щодо повернення коштів, в м. Вінниці, передала своїй знайомій ОСОБА_15 кошти в сумі 10 000 доларів США, що еквівалентно 79 930 гривень (згідно офіційного курсу Національного банку України долара США до української гривні станом на 30 липня 2012 року), яка разом із своїми коштами, наприкінці липня 2012 року, біля приміщення Вінницького обласного управління Національного банку України що в м. Вінниці по вул. Соборній, передала ОСОБА_9 для проведення короткострокових фінансових операції. ОСОБА_9 , взяті на себе зобов`язання не виконала, оскільки ніякі фінансові операції з коштами ОСОБА_19 не проводила та не маючи наміру повертати грошові кошти, розпорядилася ними на свій власний розсуд, чим завдала останній матеріальної шкоди на загальну суму на загальну суму 79 930 гривень. Згідно закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік», вказані збитки у 100 разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
Крім того, ОСОБА_9 умисно, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом обману та зловживання довірою використовуючи дружні та довірливі відносини із ОСОБА_20 , шахрайським шляхом заволоділа її грошовими коштами.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 з метою заволодіти грошовими коштами ОСОБА_20 , повідомляла останній неправдиву інформацію про те, що вона працює у Вінницькому обласному управлінні Національного банку України і має можливість проводити короткострокові фінансові операції з метою отримання прибутку у виді відсотків. ОСОБА_20 , будучи впевнена у вигідності надання ОСОБА_9 коштів для проведення короткострокових фінансових операції з метою отримання прибутку у виді відсотків, на підставі довірливих відносин та будучи впевненим у добропорядності намірів останньої, щодо повернення коштів, наприкінці липня 2012 року в АДРЕСА_4 , через свого родича ОСОБА_21 , передала ОСОБА_9 кошти в сумі 6 000 доларів США в присутності ОСОБА_19 та ОСОБА_15 , що еквівалентно 47 958 гривень (згідно офіційного курсу Національного банку України долара США до української гривні станом на 30 липня 2012 року), для проведення короткострокових фінансових операції. ОСОБА_9 , взяті на себе зобов`язання не виконала, оскільки ніякі фінансові операції з коштами ОСОБА_20 не проводила та не маючи наміру повертати грошові кошти, розпорядилася ними на свій власний розсуд, чим завдала останній матеріальної шкоди на загальну суму 47 958 грн. Згідно закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік», вказані збитки у 100 разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 визнала вину та щиро розкаялась у вчинених нею кримінальних правопорушеннях, а також надала суду пояснення, які повністю відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті.
Зокрема, ОСОБА_9 пояснила, що навесні 2012 року до неї у м. Вінницю, де вона вже тоді проживала разом зі своїм чоловіком, приїхали раніше знайомі їй ОСОБА_22 зі своїм товаришем. У спільній розмові їй запропонували можливість легко заробити кошти за рахунок міжбанківських коливань вартості валюти. Оскільки на той час ОСОБА_9 із чоловіком збирали кошти на власне житло, якого до того у них не було, вона вирішила спробувати та передала вказаним особам готівкою трохи більше однієї тисячі доларів США із власних заощаджень. Через кілька днів грошові кошти їй повернули та додатково сплатили у виді відсотків понад 70 % від попередньої суми коштів. Як зазначила ОСОБА_9 , вказані особи запропонували їй і в майбутньому за бажанням передавати їм грошові кошти для можливості отримання значних відсотків за рахунок валютних махінацій на міжбанківських торгах.
Обвинувачена пояснила суду, що вона вирішила скористатись запропонованою можливістю, маючи на меті заробити кошти на власне житло для своєї родини. З цією метою, вона через своїх знайомих та родичів, почала поширювати інформацію про можливість заробляти таким чином значні грошові кошти, не докладаючи ніяких зусиль та нічим не ризикуючи. Аби викликати більшу довіру до своїх слів, ОСОБА_9 розповідала всім потерпілим по даному кримінальному провадженню неправдиву інформацію про те, що вона є співробітником регіонального відділення Національного банку України. Саме з цією метою, частину зустрічей із потерпілими, під час яких вони передавали готівкові кошти ОСОБА_9 , остання призначала у центрі міста Вінниці навпроти входу до регіонального відділення Національного банку України у Вінницькій області, а потім робила вигляд, що повертається туди на роботу.
За вказаних обставин, зловживаючи довірою своїх знайомих і родичів, ОСОБА_9 отримала протягом періоду з травня по серпень 2012 року грошові кошти як в доларах США, так і в національній валюті України, у сумах та місцях, що відповідають вказаним у обвинувальному акті, від наступних потерпілих: ОСОБА_14 , ОСОБА_20 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_23 , ОСОБА_19 .
Протягом вказаного періоду, ОСОБА_9 передавала кошти потерпілих ОСОБА_22 , а останній перших кілька разів повертав їй отримані ним суми та дійсно виплачував відсотки у великих розмірах, при цьому ОСОБА_9 частину грошових коштів, які виплачувались у виді відсотків, залишала собі та витрачала на власний розсуд. Таким чином ОСОБА_9 , поширюючи неправдиву інформацію та зловживаючи довірою потерпілих, продовжувала збирати з них грошові кошти та обіцяла повернути їх з відсотками за рахунок видуманої нею схеми начебто участі у міжбанківських торгах.
Коли у серпні 2012 року почались перші випадки неповернення їй грошових коштів, які належали потерпілим, ОСОБА_9 продовжувала запевняти потерпілих у тому, що все гаразд та далі збирала кошти. При цьому, як обвинувачена пояснила суду, вона сподівалась, що все владнається і вона зможе повернути гроші та сама заробити кошти на житло, тому отримані від потерпілих розпоряджалась на власний розсуд, а саме і деякі передавала на Київ своїм знайомим.
Після того, як потерпілі звернулись до поліції з приводу вчинення нею шахрайських дій, вона за рахунок власних заощаджень частково повернула потерпілим їхні грошові кошти, однак основні суми не змогла, оскільки ОСОБА_22 та його знайомий, яким вона передавала грошові кошти потерпілих, перестали виходити на зв`язок, а в подальшому заперечували свою участь у даній схемі.
Заявлені до неї цивільні позови потерпілих ОСОБА_9 визнала у повному обсязі, взяла на себе обов`язок погашати їх після того, як вийде із декретної відпустки по догляду за своєю малолітньою донькою та влаштується на роботу.
Обвинувачена зазначила, що щиро кається у вчиненому, просила врахувати, що в неї на утриманні знаходиться двоє малолітніх дітей, тому суворо її не карати та не позбавляти волі.
Також просила суд, при призначенні покарання врахувати, що на її утриманні наразі перебуває двоє малолітніх дітей, з якими вона проживає у орендованій квартирі, а її чоловік наразі служить у лавах Збройних Сил України. Обвинувачена просила не карати її суворо та не позбавляти волі.
Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_10 в судовому засіданні просив суд врахувати пом`якшуючі обставини при призначенні покарання ОСОБА_9 , а також висловився з приводу погодженої із своєю підзахисною позиції з приводу закриття кримінального провадження по частині епізодів, строки давності по яких, відповідно до ст. 49 КК України закінчились. З урахуванням позиції обвинуваченої, яка щиро розкаялась, частково відшкодовувала шкоду потерпілим, захисник просив звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_19 пояснила суду, що із обвинуваченою її познайомила спільна подруга ОСОБА_15 , яка також є потерпілою по даному провадженню. ОСОБА_9 їй відрекомендували як співробітницю місцевого відділення Національного банку України у м. Вінниці із офісом по вул. Соборній, яка за рахунок своїх зв`язків, може класти грошові кошти на рахунки НБ України і через короткий час повертати їх із значними відсотками. Потерпіла кілька разів була присутньою при спільних розмовах ОСОБА_15 із обвинуваченою, під час яких останній передавались готівкові грошові кошти. Спочатку, як вказала потерпіла ОСОБА_19 , невеликі суми в доларах США ОСОБА_9 дійсно повертала їй зі значними відсотками, однак в подальшому не повернула близько 10 тисяч доларів США, пояснюючи проблемами у центральному офісі. Начебто для вирішення вказаних проблем вона особисто їздила до м. Києва, однак кошти у повному обсязі потерпілій так і не були повернуті. Тому вона і звернулась до правоохоронних органів. Заявлений цивільний позов потерпіла підтримала у повному обсязі. Щодо міри покарання обвинуваченій покладалась на розсуд суду.
Потерпіла ОСОБА_15 пояснила суду, що із ОСОБА_9 її влітку 2012 року познайомила спільна знайома ОСОБА_23 , яка відрекомендувала обвинувачену як працівницю регіонального відділення Національного банку України у Вінницькій області. В подальших розмовах сама ОСОБА_9 розповідала потерпілій про свою роботу у НБ України та казала, що незабаром вона має очолити вказане регіональне відділення. Оскільки і обвинувачена, і ОСОБА_23 запевнили потерпілу, що ніяких ризиків дана валютна операція не несе, вона передала ОСОБА_9 без письмових розписок на той час першу частину грошових коштів. Після того, як кошти їй були повернуті із відсотками, потерпіла кілька разів передавала обвинуваченій власні грошові кошти, а всього близько 5-7 раз протягом літа 2012 року. Однак у серпні 2012 року ОСОБА_9 у телефонній розмові повідомила про проблеми та неможливість повернення коштів. Загальна сума, яку їй не повернула обвинувачена складає 72 тисячі доларів США. В подальшому, вході розмови із обвинуваченою, остання погодилась та написала загальну розписку на всю суму боргу. Заявлений цивільний позов потерпіла ОСОБА_15 підтримала у повному обсязі, з приводу міри покарання покладалась на думку суду.
Допитаний потерпілий ОСОБА_14 пояснив суду, що із обвинуваченою його познайомила ОСОБА_23 , відрекомендувавши її як свою колишню однокласницю, яка наразі працює у місцевому відділенні Національного банку України та завдяки своїй посаді й зв`язкам, має можливість за короткий час прокручувати на міжбанківських торгах значні суми коштів, заробляючи таким чином великі відсотки. Такі самі пояснення потерпілий почув згодом і від самої ОСОБА_9 , яка його запевнила у безпеці запропонованої схеми. Потерпілий вказав суду, що він особисто кілька разів передавав обвинуваченій готівкові гроші у простих пакетах, при цьому зустрічі обумовлювались неподалік від місця розташування Вінницького обласного відділення НБ України по вул. Соборній, де як запевняла ОСОБА_9 , вона працювала. Коли наприкінці серпня 2012 року ОСОБА_9 повідомила його про неможливість повернення йому коштів, він змусив останню написати йому розписку про обов`язок повернення власних коштів та обіцяних відсотків на загальну суму 600 тис. грн. Заявлений цивільний позов потерпілий підтримав у повному обсязі.
Аналогічні покази в судовому засіданні надали потерпілі ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 . Потерпілі зазначили суду, що із обвинуваченою ОСОБА_9 вони знайомились через своїх спільних знайомих та родичів, які в подальшому також виявились потерпілими по даній справі. Всім їм ОСОБА_9 була рекомендована знайомими та самою обвинуваченою як впливова працівниця місцевого відділення НБ України, яка може із використанням своїх службових повноважень класти готівкові кошти на рахунки НБ України, і таким чином за короткі проміжки часу заробляти значні відсотки. При цьому обвинувачена пояснювала таку можливість за рахунок міжбанківської курсової різниці на валюту. Наприкінці літа ОСОБА_9 повідомила потерпілим про неможливість повернення коштів, не пояснивши точно причину. Після цього з`ясувалось, що ОСОБА_9 ніколи не працювала у жодному структурному підрозділі Національного банку України. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до правоохоронних органів.
Всі заявлені цивільні позови були підтримані потерпілими у повному обсязі.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 пояснив суду, що у липні 2012 року він познайомив свою дружину ОСОБА_20 потерпілу у даній справі, із обвинуваченою ОСОБА_9 , з якою його у свою чергу познайомила колега по роботі ОСОБА_15 . Після того, як ОСОБА_9 назвалась працівницею НБ України та розповіла їм із дружиною про можливість швидко та легко заробити кошти, вони погодились. Кошти обвинуваченій передавала особисто його дружина, яка на той час була ФОП та мала власні заощадження. В подальшому зі слів дружини, свідку стало відомо про проблеми із поверненням грошей, оскільки як повідомила ОСОБА_9 , всі гроші «зависли на Києві». Загалом ОСОБА_9 заборгувала його дружині близько 6 тисяч доларів США.
Свідок ОСОБА_25 повідомив суду, що він є чоловіком обвинуваченої. Починаючи з 2011 року вони проживають у зареєстрованому шлюбі у м. Вінниці, а до того його дружина жила у м. Києві, де працювала у комерційному банку. Свідок зазначив, що про всі обставини, за яких його дружина шахрайським способом заволоділа коштами потерпілих йому стало відомо вже наприкінці літа 2012 року, коли до них почали телефонувати незнайомі йому люди та вимагати повернення якихось коштів. З пояснень дружини йому стало також відомо, що вказану схему організували колишні її колеги по роботі у м. Києві, а вона добровільно погодилась приймати участь, оскільки сподівалась, що кошти будуть повернуті, і натомість, вона зможе непогано заробити на даній схемі. Всіх деталей свідок не знає, однак повідомив суду, що вони самі втратили 70 тисяч грн., а також брали кредити у банках з метою хоча б частково повернути потерпілим їх кошти.
Свідок ОСОБА_26 пояснив суду, що протягом 2010 2012 років він працював у КБ «Даніель» у м. Києві спільно із ОСОБА_9 , після чого вона звільнилась із банку та переїхала у інше місто. Свідок заперечив свою участь у грошових махінаціях спільно із ОСОБА_9 та вказав, що він її з 2012 року більше не бачив та не спілкувався.
Крім зізнавальних показань обвинуваченої ОСОБА_9 , вина обвинуваченої у скоєнні інкримінованих їй кримінальних правопорушень підтверджується й іншими доказами, що були досліджені у судовому засіданні.
Згідно колективної заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.11.2012 ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 просили прийняти міри до ОСОБА_9 , яка запропонувала приймати участь у банківських операціях Національного банку (міжбанківські торги) за винагороду у вигляді відсотків з внесеної суми. Кілька разів проводила операції з грошима та повертала надану даними особами грошові кошти з відсотками. Після 05.07.2012 надані ОСОБА_9 грошові кошти не були повернені потерпілим. Також в даній заяві заначені суми наданих ОСОБА_9 грошових коштів: ОСОБА_17 11 500 доларів США, ОСОБА_11 76 000 доларів США, ОСОБА_16 - 30 000 доларів США та 40 000 гривень, ОСОБА_12 14 000 доларів США, ОСОБА_13 28 000 доларів США, ОСОБА_18 15 000 гривень.
Судом досліджено копію розписки від 29.11.2012 згідно якої ОСОБА_9 отримала у ОСОБА_27 грошові кошти в сумі 76 000 доларів США та зобов`язується їх повернути до 01.03.2013.
Судом досліджено заяву ОСОБА_15 від 12.10.2012, яка зареєстрована в УДСБЕЗ УМВС України у Вінницькій області 01.11.2012 року, згідно якої ОСОБА_15 просить притягнути до відповідальності ОСОБА_9 , яка незаконно заволоділа коштами ОСОБА_15 в сумі 72 000 доларів США.
Згідно копії розписки від 28.08.2012 ОСОБА_9 отримала у ОСОБА_15 грошові кошти в сумі 72 000 доларів США та зобов`язується їх повернути до 01.09.2012.
Згідно заяви ОСОБА_19 від 04.10.2012, яка зареєстрована в УДСБЕЗ УМВС України у Вінницькій області 01.11.2012 року, згідно якої ОСОБА_19 просить притягнути до відповідальності ОСОБА_9 , яка незаконно заволоділа її коштами в сумі 10 000 доларів США.
Згідно заяви ОСОБА_20 від 18.09.2012, яка зареєстрована в УДСБЕЗ УМВС України у Вінницькій області 21.09.2012 року, згідно якої ОСОБА_20 просить притягнути до відповідальності ОСОБА_9 , яка незаконно заволоділа її коштами в сумі 6 000 доларів США.
Судом досліджено копію розписки згідно якої ОСОБА_9 отримала у ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 522 464 гривень та 15 000 доларів США та зобов`язується їх повернути до 30.08.2012.
Згідно повідомлення управління Національного банку України у Вінницькій області від 18.10.2012 № 17-008/3590, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в управлінні раніше не працювала та не працює на час надання відповіді.
Відповідно до записів копії трудової крижки ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працювала в ТОВ «Комерційний банк «Даніель» з 17.09.2007 року на посаді спеціаліста відділу валютного контролю та неторгових операцій управління міжбанківських операцій департаменту міжбанківських операцій та яка була звільнена 16.09.2011 за власним бажанням.
Згідно відповіді управління Національного банку України у Вінницькій області №5/5006 від 14.12.2012 офіційний курс гривні, встановлений Національни банком України, до 100 доларів США становив: 30.07.2012 799,3000 грн; 30.06.2012 799,2500 грн.
Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0000533, внесено відомості до ЄРДР 29.01.2015 за ч. 2 ст. 190 КК України в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000268 було встановлено, що ОСОБА_9 з метою заволодіти грошовими коштами ОСОБА_20 в сумі 6 000 доларів США, повідомляла останній неправдиву інформацію про те, що вона працює у Вінницькому обласному управлінні Національного банку України у має можливість проводити короткострокові фінансові операції з метою отримання прибутку у вигляді відсотків.
Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0000537, внесено відомості до ЄРДР 28.01.2015 за ч. 2 ст. 190 КК України в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000268 було встановлено, що ОСОБА_9 з метою заволодіти грошовими коштами ОСОБА_19 в сумі 10 000 доларів США, повідомляла останній неправдиву інформацію про те, що вона працює у Вінницькому обласному управлінні Національного банку України у має можливість проводити короткострокові фінансові операції з метою отримання прибутку у вигляді відсотків.
Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0000534, внесено відомості до ЄРДР 29.01.2015 за ч. 2 ст. 190 КК України в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000268 було встановлено, що ОСОБА_9 з метою заволодіти грошовими коштами ОСОБА_18 в сумі 15 000 доларів США, повідомляла останній неправдиву інформацію про те, що вона працює у Вінницькому обласному управлінні Національного банку України у має можливість проводити короткострокові фінансові операції з метою отримання прибутку у вигляді відсотків.
Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0000531, внесено відомості до ЄРДР 29.01.2015 за ч. 2 ст. 190 КК України в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000268 було встановлено, що ОСОБА_9 з метою заволодіти грошовими коштами ОСОБА_12 в сумі 14 000 доларів США, повідомляла останній неправдиву інформацію про те, що вона працює у Вінницькому обласному управлінні Національного банку України у має можливість проводити короткострокові фінансові операції з метою отримання прибутку у вигляді відсотків.
Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0000535, внесено відомості до ЄРДР 29.01.2015 за ч. 2 ст. 190 КК України в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000268 було встановлено, що ОСОБА_9 з метою заволодіти грошовими коштами ОСОБА_17 в сумі 11 500 доларів США, повідомляла останній неправдиву інформацію про те, що вона працює у Вінницькому обласному управлінні Національного банку України у має можливість проводити короткострокові фінансові операції з метою отримання прибутку у вигляді відсотків.
Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0000538, внесено відомості до ЄРДР 28.01.2015 за ч. 2 ст. 190 КК України в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000268 було встановлено, що ОСОБА_9 з метою заволодіти грошовими коштами ОСОБА_14 в сумі 15 000 доларів США, повідомляла останній неправдиву інформацію про те, що вона працює у Вінницькому обласному управлінні Національного банку України у має можливість проводити короткострокові фінансові операції з метою отримання прибутку у вигляді відсотків.
Судом також досліджено постанову про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 28.01.2015.
Згідно протоколу огляду предметів від 25.01.2015 встановлено, що в приміщенні кабінету №206 по вул. Хмельницьке шосе 9 у м. Вінниці проведено огляд блокнота, наданого громадянкою ОСОБА_9 та виявлено наступне. Блокнот чорного кольору із синьою паперовою вставкою із надписом «Note Book». Відкривши блокнот, на першій сторінці нанесенні надписи фіолетового кольору наступного змісту: «Довідка 75427 $ + 28000 $ 72527 $, витала базар 26000 $, Саша 28000 $ - 10000-». На другій сторінці нанесений запис «Довідки друг 6000 $ 15%». На третій сторінці зображений надпис: ОСОБА_29 10500 $ -20 Є - 500 Є». На четвертій сторінці зображено напис «Света 3500 $ - 1000 $, мама Свети 12000 $. Потапова 20000, 5000, АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , 40000, 700$ Саша, 347464, 15000 $». На п`ятій сторінці зображено напис «Таня 30000= 9000= 4000$ - 5000/ Ніла 6000=7000=200. Подруга Светланиної мами 102000=200 $ 150Є». Даний блокнот оглянутий також судом в судовому засіданні.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Суд вважає, що всі досліджені в ході судового розгляду докази, які підтверджують винуватість обвинуваченої, є належними та допустимими та були отримані у рамках закону.
Дослідивши зібрані та досліджені у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень доведена повністю.
До такого висновку суд дійшов дослідивши усі обставини скоєння кримінальних правопорушень, показання потерпілих, свідків, які повністю узгоджуються між собою та з іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Зокрема, судом враховано та прийнято зізнавальні покази обвинуваченої ОСОБА_9 , які є правдивими та такі які відповідають фактичним обставинам справи. ОСОБА_9 в судовому засіданні розповіла суду, що вона дійсно навесні 2012 року погодилась на пропозицію ОСОБА_22 та його знайомого, заробити кошти за рахунок міжбанківських коливань вартості валюти. Вона передала вказаним особам готівкою трохи більше однієї тисячі доларів США із власних заощаджень. Через кілька днів грошові кошти їй повернули та додатково сплатили у виді відсотків понад 70 % від попередньої суми коштів. Оскільки вказані особи запропонували їй в майбутньому за бажанням передавати їм грошові кошти для можливості отримання значних відсотків за рахунок валютних махінацій на міжбанківських торгах, вона вирішила скористатись запропонованою можливістю, та через своїх знайомих та родичів, почала поширювати інформацію про можливість заробляти таким чином значні грошові кошти, не докладаючи ніяких зусиль та нічим не ризикуючи. З метою викликати більшу довіру до своїх слів, ОСОБА_9 розповідала всім потерпілим по даному кримінальному провадженню неправдиву інформацію про те, що вона є співробітником регіонального відділення Національного банку України. З цією метою, частину зустрічей із потерпілими, під час яких вони передавали готівкові кошти ОСОБА_9 , остання призначала у центрі міста Вінниці, а саме навпроти входу до регіонального відділення Національно банку України у Вінницькій області, а потім робила вигляд, що повертається туди на роботу. За вказаних обставин, зловживаючи довірою своїх знайомих і родичів, ОСОБА_9 отримала протягом періоду з травня по серпень 2012 року грошові кошти в доларах США та в національній валюті України, у сумах та місцях, що відповідають вказаним у обвинувальному акті. Протягом вказаного періоду, ОСОБА_9 передавала кошти потерпілих ОСОБА_22 , який кілька разів повертав їй отримані ним суми та дійсно виплачував відсотки у великих розмірах, при цьому ОСОБА_9 частину грошових коштів, які виплачувались у виді відсотків, залишала собі та витрачала на власний розсуд. Таким чином ОСОБА_9 , поширюючи неправдиву інформацію та зловживаючи довірою потерпілих, продовжувала збирати з них гроші та обіцяла повернути їх з відсотками за рахунок видуманої нею схеми начебто участі у міжбанківських торгах. В подальшому ОСОБА_9 вирішила використати кошти потерпілих на власний розсуд, не повернувши їм ні отримані грошові кошти, ні обіцяні відсотки. Після чого потерпілі звернулись із заявами про вчинення щодо них громадянкою ОСОБА_9 шахрайських дій.
Допитані в судовому засіданні потерпілі підтвердили обставини при яких вони передавали грошові кошти ОСОБА_9 з метою отримання відсотків за рахунок міжбанківських коливань вартості валюти. Потерпілі зазначали, що вони були впевнені що ця схема діє, по рекомендації знайомих передавали ОСОБА_9 грошові кошти, оскільки володіли інформацією, що обвинувачена є особою, яка працює у відділенні Національного банку України та має доступ до здійснення таких операцій. Обвинуваченій ОСОБА_9 грошові кошти частина потерпілих передавали під розписки, а частина на довірливих відносинах.
Покази потерпілих повністю узгоджуються із показами самої обвинуваченої.
Покази свідка ОСОБА_24 також узгоджуються з показами обвинуваченої щодо отримання нею та не повернення грошових коштів його дружини ОСОБА_20 в сумі шість тисяч доларів США.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину минуло п`ять років.
Згідно ст. 12 КК України, інкриміновані ОСОБА_9 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 190 КК України є нетяжкими злочинами. Нетяжким злочином є передбачене Кримінальним кодексом України діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
З матеріалів справи вбачається, що кримінальні правопорушення, які були вчинені ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 190 КК України, а саме по епізодах заволодіння грошовими коштами ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 були вчинені з травня по серпень 2012 року, тобто з моменту їх вчинення на час розгляду справи минуло понад 5 років.
На підставі вимог ч. 2 ст. 49 КК України, суд дослідив матеріали кримінального провадження та встановив, що ОСОБА_9 не ухилялася від органів досудового розслідування та суду.
З урахуванням того, що з моменту вчинення останнього кримінального правопорушення минуло понад 5 років, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 190 КК України по епізодах заволодіння грошовими коштами ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 підлягають закриттю в зв`язку із закінченням строку давності, встановленого ст. 49 КК України.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_9 по епізодах заволодіння грошовими коштами ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 на підставі ст. 49 КК України зі звільненням останньої від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьєта Сассі проти Франції», п.52).
Відповідно до вимог статті 377 КПК України, суд здійснює судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення та відповідно до обвинувального акту.
Аналізуючи та оцінюючи обставини справи, показання обвинуваченої та всі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_9 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому її дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене у особливо великих розмірах; за ч. 3 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно у великих розмірах; за ч. 4 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно у особливо великих розмірах.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_9 , у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, а також враховано особу обвинуваченої, яка раніше не судима.
Згідно характеристики сільського голови Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області від 06.11.2012 ОСОБА_9 проживала на території Вишевицької сільської ради в с. Вишевиці. За час проживання поводила себе скромно, користувалась повагою серед сусідів, жителів села, одружена, дітей не мала.
Відповідно до довідки КЗ ВОНД «Соціотерапія» № 2747-м від 12.12.2012 громадянка ОСОБА_9 на диспансерному наркологічному обліку в даному закладі не перебуває.
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , яке видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області 12.12.2013 року вказано, що матір`ю є ОСОБА_9 , а батьком є ОСОБА_25 .
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_2 , яке видано Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 03.11.2020 року вказано, що матір`ю є ОСОБА_9 , а батьком є ОСОБА_25 .
Судом досліджено копію посвідчення, виданого Управлінням особового складу штабу командування Повітряних Сил Збройних сил України серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_25 , безтерміново, як учаснику бойових дій.
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_4 , ОСОБА_25 приймав участь в період з 27.09.2014 по 06.11.2014 в антитерористичній операції в м. Краматорськ.
Суд також приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_9 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та часткове добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_9 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
За приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
В рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому, навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Роблячи такий прогноз суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою».
Загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
При призначенні покарання суд враховує конкретні обставини кримінального провадження, за яких вчинено діяння, а також дані про особу ОСОБА_9 , яка раніше не судима, визнала свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, щиро розкаялася, частково відшкодувала шкоду потерпілим, разом з тим відсутні обставини, що обтяжують покарання. Крім того, враховано наявність міцних соціальних зв`язків, перебування на утриманні двох малолітніх дітей 2013 та 2020 року народження. Тому суд дійшов висновку що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі і особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, передбачених в особливій частині цього Кодексу. Вчинення злочину з корисливих мотивів у чинному законодавстві про кримінальну відповідальність розуміється бажання винного одержати внаслідок вчинення злочину матеріальні блага для себе чи інших осіб, одержати або зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат, досягти іншої матеріальної вигоди, тощо.
Згідно статті 77 КК України передбачено, що у разі звільнення від відбування основного покарання з випробуванням, особі можуть бути призначені додаткові покарання за винятком лише конфіскації майна, призначення якої у такому випадку виключається.
Відтак, ОСОБА_9 за вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, додаткове покарання у виді конфіскації майна не може бути призначене.
Вирішуючи у порядку ст. ст. 127-129 КПК України заявлені цивільні позови до ОСОБА_9 потерпілими ОСОБА_19 в сумі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень, ОСОБА_15 в сумі 1 300 000 (один мільйон триста тисяч) гривень, ОСОБА_16 в сумі 795 990 ( сімсот дев`яносто п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто) гривень, ОСОБА_13 в сумі 700 000 (сімсот тисяч) гривень, ОСОБА_11 в сумі 1 988 376 (один мільйон дев`ятсот вісімдесят вісім тисяч триста сімдесят шість) гривень, ОСОБА_18 в сумі 18 000 (вісімнадцять тисяч) гривень, ОСОБА_17 в сумі 275 000 (двісті сімдесят п`ять тисяч) гривень, ОСОБА_12 в сумі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень про стягнення на користь потерпілих завданої злочином матеріальної шкоди, суд приймає до уваги положення ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України, відповідно до яких особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, а також те, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Положення частини 1 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 6 цієї ж статті, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 218 ЦК України зазначено, що заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.
Обвинувачена ОСОБА_9 заявлені до неї цивільні позови визнала повністю, зазначивши, що не заперечує повертати в подальшому потерпілим грошові кошти, якими вона заволоділа.
Свої позовні вимоги про стягнення моральної шкоди потерпілі у даному кримінальному провадженні обґрунтовують тим, що внаслідок шахрайських дії ОСОБА_9 їм була завдана саме матеріальна шкода в розмірі, зазначеному у цивільних позовах.
Відтак, виходячи з принципів виваженості, розумності й справедливості, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , є такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.
Цивільний позов ОСОБА_16 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 18 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 р. "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз`яснюється, що за змістом ст. 552, ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті. Відтак з урахуванням положень статті 625 ЦК України індекс інфляції не застосовується до суми боргу в іноземній валюті. Відтак суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_16 підлягає задоволенню в сумі 279 790 гривень без нарахування індексу інфляції.
З урахування того, що суд прийшов до переконання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, цивільні позови ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 про відшкодування ОСОБА_9 шкоди завданої кримінальним правопорушенням необхідно залишити без розгляду.
Суд вважає за необхідне, відповідно до положень ч. 7 ст. 128 КПК України, роз`яснити потерпілим, що особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_9 в межах даного кримінального провадження не обирався.
Процесуальні витрати в межах даного кримінального провадження відсутні.
Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 49, 59, 65, 66, 75, 76, 77, 190 КК України, ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України закрити.
Визнати винуватою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 190 КК України та призначити їй покарання:
-за ч. 3 ст. 190 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
-за ч. 4 ст. 190 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_9 покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_9 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку - з 17.06.2022.
Цивільні позови ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 залишити без розгляду, та роз`яснити потерпілим їх право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.
Цивільні позови ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_15 матеріальну шкоду в сумі 1 300 000 (один мільйон триста тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_13 матеріальну шкоду в сумі 700 000 (сімсот тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду в сумі 1 988 376 (один мільйон дев`ятсот вісімдесят вісім тисяч триста сімдесят шість) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_16 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_16 матеріальну шкоду в сумі 279 790 (двісті сімдесят дев`ять тисяч сімсот дев`яносто) гривень.
Речові докази по кримінальному провадженню №00000268, а саме:
- блокнот чорного кольору із синьою паперовою вставкою із надписом «Note Book» залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя-доповідач:

Судді: