Справа № 946/1828/22
Провадження № 1-кс/946/915/22
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2022 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю: представника скаржника адвоката ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 у справі №946/1828/22 (провадження №1-кс/946/827/22) за заявою ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000182,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_5 знаходиться справа №946/1828/22 (провадження №1-кс/946/827/22) за клопотанням ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000182.
18.03.2022 ОСОБА_4 надала суду заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_5 у розгляді справи №946/1828/22 (провадження №1-кс/946/827/22) за клопотанням ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000182.
У заяві про відвід судді ОСОБА_5 , ОСОБА_4 зазначила, що 17.03.2022 під час розгляду клопотання про арешт майна - так званого «порому "Кислицький"» нею, ОСОБА_4 , було заявлено клопотання про виклик та допит у судовому засіданні свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Правовою підставою для внесення такого клопотання були положення ч. 4 ст. 172 КПК України, яке закріплює право потерпілої ОСОБА_4 за її ініціативою заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про арешт майна. Проте у слідчого судді ОСОБА_5 , не зважаючи на встановлений юридичний факт використання (експлуатації) ОСОБА_6 так званого «порому "Кислицький"» на підставі підроблених документів, не виникло бажання проявити належну ініціативу, виконати завдання кримінального судочинства, захистити права потерпілих та усунути явну й гостру небезпеку використання судом, слідчими та прокурорами підроблених документів під час судового слухання щодо клопотання про арешт майна (так званого «порому "Кислицький"»). У зв`язку з чим, її представником було подано до суду клопотання про виклик та допит свідків у судовому засіданні.Так, у судовому засіданні з питань розгляду клопотання про арешт майна на порядку денному постали наступні питання: 1) Питання законності використання ОСОБА_6 так званого «порому "Кислицький»; 2) Питання припинення використання підроблених документів на так званий «пором "Кислицький»; 3) Питання припинення використання так званого «порому " ІНФОРМАЦІЯ_1 » на підставі підроблених документів; 4) Питання встановлення заборони на використання так званого «порому " ІНФОРМАЦІЯ_1 », в силу використання порому саме на підставі підроблених документів. Вирішення цих питань було неможливим без допиту у судовому засіданні вказаних вище свідків, які використовували підроблені документи на так званий «пором "Кислицький"» та/або використовували так званий «пором "Кислицький"» на підставі підроблених документів, та/або надавали завідомо неправдиві свідчення у минулому щодо отримання ОСОБА_6 підроблених документів на так званий «пором "Кислицький"», та/або надавали завідомо неправдиві свідчення у минулому щодо використання (експлуатації) ОСОБА_6 так званого «порому "Кислицький"» на підставі підроблених документів, або надавали завідомо неправдиві свідчення у минулому щодо розрізання на металобрухт порому ВИЛ-0224-К у 2011 р., та/або надавали явно неправдиві та/або суперечливі показання щодо обставин, які є предметом клопотання про арешт так званого «порому " ІНФОРМАЦІЯ_1 "» у рамках кримінального провадження № 0000182. Проте слідчий суддя ОСОБА_5 без будь-якого мотивування та аргументування відмовив у задоволенні клопотання про виклик та допит свідків у судовому засіданні, не зважаючи на те, що до судового засідання запрошувався представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 , а отже слідчий суддя, допускаючи адвоката ОСОБА_9 до судового розгляду, визнав за ОСОБА_6 процесуальний статус учасника судового засідання з розгляду клопотання про арешт майна, водночас встановив свавільну заборону на отримання найцінніших показань від ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , внаслідок чого - незалежно від умислу слідчого судді ОСОБА_5 - встановив свого роду захист ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та надав цим свідкам свого роду індульгенцію та імунітет на надання показань під час судового розгляду за її клопотанням про арешт майна. При цьому, слідчий суддя ОСОБА_5 неодноразово розглядав скарги потерпілих у цьому кримінальному провадженні, а отже надавав собі чітке уявлення про кричущий стан справ у цьому кримінальному провадженні та явне саботування з боку слідчих та прокурорів досудового розслідування. Відтак, неаргументована та невмотивована заборона на допит свідків під час розгляду клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000182 встановлено слідчим суддею ОСОБА_5 свідчить про його особисту зацікавленість у результатах розгляду справи та говорить про те, що вже до початку розгляду справи про арешт майна у слідчого судді ОСОБА_5 виник умисел на надання корупційного сприяння ОСОБА_6 та іншим членам злочинної організації ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на використання підроблених документів на так званий «пором "Кислицький"» та, як наслідок, на надання сприяння ОСОБА_6 та іншим членам злочинної організації ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у використанні так званого «порому " ІНФОРМАЦІЯ_1 "» на підставі підроблених документів. Внаслідок свавільної відмови слідчого судді ОСОБА_5 допитати у судовому засіданні свідків, виник нонсенс, вважає, що слідчий суддя ОСОБА_5 : взагалі заборонив допитувати осіб, які використовують підроблені документи; надав сприяння у використанні підроблених документів; створив прецедент, щоб на майбутнє особи, які використовують підроблені документи на так званий «пором "Кислицький"», могли безкарно користуватися зазначеними підробленими документами; надав корупційну протекцію ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у подальшому безкарному використанні підроблених документів на так званий «пором "Кислицький"»; продемонстрував явний прямий конфлікт інтересів у своїх діях, адже, будучи фігурантом кримінального провадження за фактам саботування досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000182, надав ще більше сприяння у використанні підроблених документів, які є предметом кримінального провадження № 0000182.
Таким чином, враховуючи все вищенаведене, ОСОБА_4 заявлено слідчому судді ОСОБА_5 відвід з таких підстав:відсутність неупередженості у слідчого судді ОСОБА_5 ; наявність упередженості у слідчого судді ОСОБА_5 проти неї на користь ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; особиста зацікавленість слідчого судді ОСОБА_5 в ухваленні завідомонезаконного рішення на користь злочинної організації ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яке б легітимізувало використання підроблених документів та надавало б сприяння у подальшому використанні так званого «порому «Кислицький» на підставі підроблених документів.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 просив заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_5 у розгляді заяви ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000182 задовольнити повністю, зазначивши, що при розгляді клопотання ОСОБА_4 про арешт майна, слідчий суддя ОСОБА_5 відмовив у виклику свідків, однаке не обґрунтував таку відмову взагалі.
Слідчий суддя ОСОБА_5 не виявив бажання надати пояснення з приводу заявленої заяви про відвід.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи заяви, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. ст. 1, 8, 9 КПК, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» є джерелом права для України, в своєму рішенні у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (заява №33949/02) зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п.38) (п. 49).

Стосовно об`єктивного критерію в цьому ж рішенні далі суд зазначив, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45) (п. 53).

Таким чином, на думку Європейського суду з прав людини, наявність об`єктивно обґрунтованих сумнівів у безсторонності судді, навіть без наявності ознак, які б вказували на прояв особистої упередженості з боку судді, все одно свідчить про недодержання судом принципу безсторонності за об`єктивним критерієм та призводить до порушення п. 1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Підстави для відводу судді визначені у ст.75 КПК України. Так, згідно із вказаною статтею, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як встановлено слідчим суддею, доводи заявника в підтвердження наявності підстав для відводу слідчого судді ОСОБА_5 зводяться до того, що він відмовив їй у задоволенні клопотання про допит свідків у судовому засіданні, у зв`язку з чим, вважає, слідчого суддю ОСОБА_5 упередженим до неї на користь ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , особисто зацікавленою особою при ухваленні, як вона вважає, завідомо незаконного рішення на користь злочинної організації ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яке б легітимізувало використання підроблених документів та надавало б сприяння у подальшому використанні так званого «порому «Кислицький» на підставі підроблених документів. При цьому, суду ОСОБА_4 не надано будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження того, що існують такі обставини сприяння.
При цьому, суд зазначає, що не можуть вважатися самостійними підставами для відводу процесуальні рішення слідчого судді

Підстав, передбачених ст. 75 КПК України, у заяві про відвід слідчого судді та у судовому засіданні заявником зазначено не було.
Суддя приходить, до висновку, що обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого судді ОСОБА_5 не повідомлені та не доведені. Не доведено упередженість слідчого судді ОСОБА_5 , відсутні обставини, що викликають сумніви саме у неупередженості слідчого судді. Доказів протиправної зацікавленості слідчого судді також не надано.

А викладені заявником у поданій заяві обставини не є підставами для відводу слідчого.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Враховуючи викладене, з огляду на недоведеність існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого судді ОСОБА_5 відповідно до ст. 75 КПК України, суддя дійшов висновку про те, що заява ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 у справі №946/1828/22 (провадження №1-кс/946/827/22) за заявою ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000182 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 75, 81,82, 309 КПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 у справі №946/1828/22 (провадження №1-кс/946/827/22) за заявою ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000182 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 23.03.2022р. о 08:20год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1