ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1241/22 Справа № 201/4951/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 огли
прокурора ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2022 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000925, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2022 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000925.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на те, що автомобіль «Toyota» модель «Land Cruiser», д.р.з. НОМЕР_1 , перебував на місця скоєння правопорушення, що підтверджується відеозаписами з камер відеоспостереження, показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який вказував, що вказаний автомобіль перегородив йому дорогу. В автомобілі під час обшуку виявлено вогнепальну зброю і патрони. Досудове розслідування триває лише три дні, з`ясовуються обставини кримінального правопорушення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі в частині поновлення строку на апеляційне оскарження адвокат зазначає, що було оголошено тільки вступну та резолютивну частину ухвали, а повний текст ухвали було отримано 02.08.2022 року.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, зокрема, вогнепальну зброю з маркуванням ТYPHOON к.12 19-KF-12374; автомобіль «Toyota» модель «Land Cruiser», чорного кольору, д.р.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 ; 1 комплект ключів від автомобіля марки «Toyota» модель «Land Cruiser», д.р.з. НОМЕР_1 .
Вимоги апеляційної скарги, обґрунтовує тим, що майно, на яке слідчий суддя наклав арешт, не підпадає під критерії положень ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки не містить слідів злочину, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Зазначає, що клопотання слідчого, всупереч ч. 2 ст. 171 КПК України, не містить належного обґрунтування необхідності арешту майна, вказаного в клопотанні.
Вказує, що сам по собі факт винесення слідчим постанови про визнання будь-якого майна речовим доказом у провадженні не може безумовно свідчити про те, що таке майно дійсно відповідає критеріям речового доказу.

Позиції учасників судового провадження.
Адвокат ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу, просив її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів судового провадження та ухвали слідчого судді, слідчим СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000925 від 26.07.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2022 року накладено арешт на вказане в клопотанні слідчого майно.
Разом з цим, постановляючи ухвалу, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Вирішуючи питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Слідчим в клопотанні про арешт майна зазначено, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження має на меті запобігти можливості пошкодження та знищення доказів, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування.
Разом з цим, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що прокурором не доведені, а слідчим суддею не перевірені правові підстави для арешту майна, а саме: автомобіль «Toyota» модель «Land Cruiser», чорного кольору, д.р.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 ; 1 комплект ключів від автомобіля марки «Toyota» модель «Land Cruiser», д.р.з. НОМЕР_1 , можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні та для забезпечення даного кримінального провадження.
Жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що автомобіль та вказані вище вилучені речі є предметом або знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, містять на собі сліди злочинів, матеріали клопотання не містять. Крім того, ч. 4 ст. 296 КК України не передбачає конфіскації майна як виду покарання.
Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року та рішення Кушоглу проти Болгарії» від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).
Вказане свідчить про відсутність правових підстав для накладення арешту на автомобіль «Toyota» модель «Land Cruiser», чорного кольору, д.р.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 ; 1 комплект ключів від автомобіля марки «Toyota» модель «Land Cruiser», д.р.з. НОМЕР_1 .
В свою чергу, вогнепальну зброю з маркуванням ТYPHOON к.12 19-KF-12374, що на праві власності належить ОСОБА_8 , може бути знаряддям вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а тому, слідчим суддею вірно зазначено про відповідність даних предметів критеріям ст. 98 КПК України та необхідності втручання в права власників майна з метою сприяння досягнення мети швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також, запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду обставинам кримінального провадження.
На підставі викладених обставин, які вказують на необ`єктивність судового розгляду, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про часткову відмову в задоволенні клопотання слідчого, а саме: автомобіль «Toyota» модель «Land Cruiser», чорного кольору, д.р.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 ; 1 комплект ключів від автомобіля марки «Toyota» модель «Land Cruiser», д.р.з. НОМЕР_1 .
Керуючись ст.ст. 309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2022 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000925 скасувати в частині накладення арешту на автомобіль «Toyota» модель «Land Cruiser», чорного кольору, д.р.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 ; 1 комплект ключів від автомобіля марки «Toyota» модель «Land Cruiser», д.р.з. НОМЕР_1 .
В цій частині постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, про накладення арешту, в рамках кримінального провадження № 0000925, а саме:
- автомобіль «Toyota» модель «Land Cruiser», чорного кольору, д.р.з. НОМЕР_1 ;
- 1 комплект ключів від автомобіля марки «Toyota» модель «Land Cruiser», д.р.з. НОМЕР_1 ;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , - відмовити.
В іншій частині ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2022 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000925 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4