Справа №127/5810/22
Провадження №1-кс/127/2380/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2022 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про скасування арешту майна, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємицею ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У провадженні СУ ПМ ДПА України знаходилась кримінальна справа №69-48, яка була порушена відносно її померлої матері ОСОБА_4 , як головного бухгалтера ВАТ «Вінницягаз», за ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України. В ході досудового слідства старшим слідчим з ОВС СУ ПМ ДПА майором податкової міліції ОСОБА_5 12 травня 2008 року було винесено постанову про накладення арешту на все майно, яке належало матері на праві приватної власності, де б воно не було і в чому б воно не виражалось.

Кримінальна справа відносно її матері - ОСОБА_4 неодноразово розглядалась в судах різних інстанцій. Останнім рішенням ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 09.01.2014 справа направлена в Генеральну прокуратуру України для організації додаткового розслідування.

09 квітня 2014 року СУ ФР ГУ Міндоходів у Вінницькій області внесені відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження №0000051 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України. За результатами досудового розслідування 20 травня 2014 року в частині кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення. Надалі, 22 травня 2014 року підслідність кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, визначено за Вінницьким МВ УМВС України у Вінницькій області.

04 вересня 2014 року кримінальне провадження було закрито за відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Проте, всупереч зазначеної вимоги, арешт з належного матері ОСОБА_4 на праві приватної власності майна не був скасований. На даний час вона є спадкоємицею після своєї матері. Наявність арешту є перешкодою для отримання нею спадщини, що відкрилась після смерті матері ОСОБА_4 , а тому просить скасувати арешт на все майно, яке належало ОСОБА_4 , де б воно не було і в чому б воно не виражалось, який накладений згідно з постановою старшого слідчого з ОВС СУ ПМ ДПА України майора податкової міліції ОСОБА_5 від 12.05.2008.

В судове засідання заявник ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_6 не з`явилися, остання надала суду заяву про розгляд клопотання у її відсутність, клопотання підтримала.

Представник Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, слідчий суддя розглянув клопотання у його відсутність.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні СУ ПМ ДПА України знаходилась кримінальна справа №69-48 відносно головного бухгалтера ВАТ «Вінницягаз» ОСОБА_4 , яка є матір"ю заявника ОСОБА_3 , за ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України.

В ході досудового слідства старшим слідчим з ОВС СУ ПМ ДПА майором податкової міліції ОСОБА_5 12 травня 2008 року було винесено постанову про накладення арешту на все майно, яке належало матері заявника на праві приватної власності, де б воно не було і в чому б воно не виражалось.

Кримінальна справа відносно матері заявника - ОСОБА_4 неодноразово розглядалась в судах різних інстанцій. Останнім рішенням ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 09.01.2014 справа направлена в Генеральну прокуратуру України для організації додаткового розслідування.

09 квітня 2014 року СУ ФР ГУ Міндоходів у Вінницькій області внесені відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження №0000051 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України. За результатами досудового розслідування 20 травня 2014 року в частині кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення. Надалі, 22 травня 2014 року підслідність кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, визначено за Вінницьким МВ УМВС України у Вінницькій області.

04 вересня 2014 року кримінальне провадження №0000051 було закрито за відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 КПК України, згідно з якою підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 3 ст. 174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Частини третя та четверта статті 174 КПК України регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.
Згідно із частиною третьою статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
У постанові від 30 червня 2020 року у справі №727/2878/19 Велика Палата Верховного Суду висловила позицію, що саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.
Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.
На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (ст.ст. 173, 174 КПК України). Крім того, у КПК України немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрито, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу.
Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.
Отже, враховуючи вищезазначені обставини та позицію Верховного Суду, слідчий суддя вважає, що клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна слід задоволити, оскільки в судовому засіданні встановлено, що кримінальне провадження №0000051 відносно її померлої матері ОСОБА_4 закрито, а тому відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
Керуючись ст. ст. 3, 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_3 задоволити.

Скасувати арешт на все майно, яке належало ОСОБА_4 , 1950 року народження, де б воно не було і в чому б воно не виражалось, який накладений згідно з постановою старшого слідчого з ОВС СУ ПМ ДПА України майора податкової міліції ОСОБА_5 від 12.05.2008.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: