Справа № 577/4376/20
Провадження № 1-кп/577/67/22

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 травня 2022 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотопа Сумської області, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, неодруженого, учасника бойових дій, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 04 грудня 2019 року Сумським районним судом Сумської області за ч. 4 ст. 407, ст. 69 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 8 500 грн 00 коп; штраф сплачений 06 грудня 2019 року,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296 та ч. 1 ст. 122 КК України,
за участі сторін та інших учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В :
29 серпня 2020 року близько 01 год 00 хв. біля приміщення бару «Соснівський бар» по вул. Бондаря в с. Соснівка Конотопського району Сумської області, ОСОБА_3 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, з мотивів явної неповаги до суспільства, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві та самоствердитися за рахунок приниження інших осіб, вирішив спровокувати конфлікт із відвідувачами бару.
Реалізуючи вказаний намір, ОСОБА_3 підійшов до альтанки, розташованої поряд із приміщенням бару «Соснівський бар», в якій відпочивали раніше знайомі йому лише як особи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , та, поводячи себе зухвало, заскочив ногами на перила, якими огороджена альтанка, і почав безпричинно чіплятися до відпочиваючих у альтанці осіб, при цьому висловлюючись на їх адресу нецензурною лайкою.
Вказану неправомірну поведінку ОСОБА_3 помітив ОСОБА_6 , який також відпочивав у барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та зробив ОСОБА_3 зауваження.
ОСОБА_3 , не бажаючи припиняти свої дії, направлені на грубе порушення громадського порядку, запропонував ОСОБА_6 , з яким він раніше знайомий не був, відійти з ним подалі від альтанок для з`ясування стосунків.
Перебуваючи на відстані кількох метрів від бару, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 почали сперечатися, а потім штовхати один одного, від чого впали на землю і почали боротися, але ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 підбігли до них та відвели їх у різні боки, тим самим припинивши конфлікт.
Однак ОСОБА_3 , розуміючи, що він перебуває у громадському місці, безпричинно, із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну зневагу до суспільства та існуючих правил, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, підбіг до ОСОБА_6 та умисно наніс останньому один удар ногою у ділянку щелепи, заподіявши двобічний перелом нижньої щелепи зі зміщенням, який не є небезпечним для життя, проте потягнув за собою тривалий розлад здоров`я, та, за висновком судово-медичного експерта № 451 від 09 жовтня 2020 року належить до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Після того як для надання ОСОБА_6 медичної допомоги на місце події прибув автомобіль екстреної (швидкої) медичної допомоги, ОСОБА_3 , не бажаючи припиняти свої дії, направлені на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, демонструючи, свою зневагу до існуючих правил поведінки, почав кричати та блокувати двері автомобіля екстреної (швидкої) медичної допомоги, не реагуючи на зауваження, чим перешкоджав медичним працівникам виконувати покладені на них службові обов`язки та заважав своєчасному транспортуванню потерпілого ОСОБА_6 до медичного закладу. Лише після втручання відвідувачів бару, які відтягли ОСОБА_3 від автомобіля екстреної (швидкої) медичної допомоги, ОСОБА_3 заспокоївся та припинив свої протиправні дії.
Загалом хуліганські дії ОСОБА_3 тривали близько 20 хвилин, супроводжувались заподіянням потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, перешкоджанням роботі медичних працівників та призвели до зриву нормального відпочинку громадян.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України, визнав повністю та надав показання, що він 28 серпня 2020 року близько 20 години прийшов до бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований в с. Соснівка Конотопського району Сумської області. У вказаному барі він відпочивав разом із друзями та випив 150-200 г горілки. До того як прийти до бару в цей же день близько 13-14 години він вже випив 300 г горілки та 1 літр пива. Поруч з їх компанією у сусідній альтанці, яка розташована на відстані приблизно 2 метрів від їх альтанки, відпочивала компанія, яка дуже голосно кричала. Вказана компанія складалася з 3-4 хлопців. Він раніше бачив хлопців, які відпочивали у сусідній альтанці, але конфліктів з ними не мав. Вже 29 серпня 2020 року близько 00 год. 30 хв. 01 год. 00 хв., коли компанія у сусідній альтанці продовжувала голосно кричати, він зробив вказаній компанії зауваження та попрохав, щоб вони тихіше розмовляли. Проте йому відповіли, що він заважає їм відпочивати. Тоді він вийшов із своєї альтанки, підійшов до альтанки, де відпочивали хлопці, заскочив на перила, якими огороджена вказана альтанка та став висловлюватися нецензурною лайкою на адресу відпочиваючих у ній осіб. В цей час до альтанки підійшов ОСОБА_6 , якого він раніше знав як особу, але конфліктів з ним не мав. ОСОБА_6 сказав, що він заважає їм відпочивати. Тоді він запропонував ОСОБА_6 відійти, але для чого саме не конкретизував. Він та ОСОБА_6 відійшли до будівлі бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». На той час у барі було багато людей та місце, куди вони відійшли було добре освітлене. Він та ОСОБА_6 стояли один напроти одного та сперечалися, а потім він схопив ОСОБА_6 за одяг та вони вдвох впали на землю, де почали боротися. Коли вони боролися, то він висловлювався на адресу ОСОБА_6 нецензурною лайкою. На той час музика у барі вже не грала. До них підбігли люди, які розтягнули його і ОСОБА_6 у різні сторони та конфлікт між ним і ОСОБА_6 фактично був вичерпаний. Він та ОСОБА_6 стояли на відстані близько 2 метрів один від одного. Коли його відпустили, то пройшло близько 1 хвилини та він зробив декілька кроків в сторону ОСОБА_6 , який на той час був нахилений, та наніс йому один удар правою ногою, взутою у кросівок, у ділянку щелепи. До того як він наніс удар ОСОБА_6 , останній його не ображав та нічого на його адресу не говорив. Після його удару ОСОБА_6 присів та він побачив, що у нього відвисла нижня щелепа та з рота пішла кров. Після того як він наніс удар ОСОБА_6 , то він відійшов в сторону та його знову стали тримати люди, які були присутні у барі. Він побачив як через 15-20 хвилини приїхала екстрена (швидка) медична допомога та медичні працівники надавали ОСОБА_6 допомогу спочатку на вулиці, а потім перевели його до автомобіля екстреної (швидкої) медичної допомоги. Коли ОСОБА_6 помістили до вказаного автомобіля, то він також підійшов до автомобіля екстреної (швидкої) медичної допомоги та став кричати, щоб медичні працівники не їхали, а дочекалися приїзду працівників поліції. Він особисто працівників поліції не викликав, бо у нього розрядився мобільний телефон, але прохав інших присутніх у барі осіб, щоб вони викликали поліцію. Він бажав, щоб працівники поліції до від`їзду екстреної (швидкої) медичної допомоги допитали осіб, які були свідками конфлікту, що виник між ним і ОСОБА_6 . Він стояв біля автомобіля екстреної (швидкої) медичної допомоги, не дозволяв вказаному автомобілю поїхати, блокував двері та голосно лаявся. Проте потім його вмовили та він дозволив автомобілю екстреної (швидкої) медичної допомоги поїхати. Всього медичні працівники були на місці події приблизно 40 хвилин. Всі події біля бару «Соснівський бар», починаючи від часу, коли він зробив зауваження компанії, що відпочивала поруч, до часу від`їзду автомобіля екстреної (швидкої) медичної допомоги тривали близько 1 години, а від початку конфлікту і до приїзду екстреної (швидкої) медичної допомоги 15-20 хвилини. Він ще приблизно 30 хвилин побув на місці події та пішов додому. Він згоден з тяжкістю заподіяних ним ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, а також з тим, що вони утворилися внаслідок його дій. Він прохав пробачення у ОСОБА_6 та дуже шкодує, що так сталося. Цивільний позов ОСОБА_6 він визнає частково, згоден відшкодувати ОСОБА_6 в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди в цілому 20 000 грн 00 коп, але з вказаної суми він вже сплатив 8 000 грн 00 коп, а тому згоден відшкодувати 12 000 грн 00 коп. Що стосується вимог ОСОБА_6 про стягнення заподіяної моральної шкоди та він згоден відшкодувати потерпілому 20 000 грн 00 коп та із вказаної суми він вже сплатив 13 000 грн 00 коп, тому до сплати залишилося 7 000 грн 00 коп. Крім того він відшкодував ОСОБА_6 витрати на правову допомогу в сумі 8 000 грн 00 коп. Він щиро розкаюється у вчиненому.
Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України у повному обсязі доводиться показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який надав показання, що 28 серпня 2020 року він приїхав до своїх батьків в с. Соснівка Конотопського району Сумської області та близько 21 години цього ж дня разом із дружиною пішов до бару «Соснівський бар». Близько 24 години він провів додому свою дружину, а сам повернувся назад до бару. Разом із своїми знайомими ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими хлопцями, яких він знає лише на ім`я, він сидів та відпочивав у альтанці, що розташована поруч із баром. Через деякий час він відійшов від компанії, а коли повернувся, то побачив, що біля альтанки стоїть раніше незнайомий йому хлопець, як потім він вже дізнався ОСОБА_3 , який висловлювався нецензурною лайкою на адресу його знайомих, з якими він відпочивав. Потім ОСОБА_3 заскочив ногами на перила, якими огороджена альтанка, у якій вони відпочивали, та продовжив нецензурно висловлюватися на їх адресу. ОСОБА_3 перебував у станів алкогольного сп`яніння. Він запитав у ОСОБА_3 навіщо він так себе поводить? Останній одразу ж запропонував йому відійти від компанії та поговорити. Він погодився, оскільки поруч було багато людей, він особисто з ОСОБА_3 не конфліктував та до 29 серпня 2020 року його взагалі не знав. Він думав, що вони просто порозмовляють. Він та ОСОБА_3 відійшли на відстань 5-6 метрів від альтанки, де він відпочивав з друзями та перебували на освітлюваній території. Він знову запитав у ОСОБА_3 навіщо він так себе поводить у громадському місці ? Після цих слів ОСОБА_3 став поводити себе зухвало і між ними виникла словесна сварка, яка у подальшому переросла у штовханину. Він та ОСОБА_3 впали на землю і почали боротися. При цьому вони не наносили удари один одному. Він не дозволяв ОСОБА_3 підвестися, щоб останній заспокоївся та не став наносити йому удари. ОСОБА_3 весь цей час висловлювався нецензурною лайкою. Потім до них підбігли інші відпочиваючі та розтягнули їх у різні боки. На цьому конфлікт між ним та ОСОБА_3 фактично був вичерпаний. ОСОБА_3 перебував на відстані приблизно 3 метрів від нього. Він нагнувся, щоб струсити штани від бруду, та стояв нахиленим. В цей час до нього підбіг ОСОБА_3 і наніс один удар ногою, яка була взута, у ділянку підборіддя справа. Удар був сильним. Від вказаного удару він впав і втратив свідомість. Перед нанесенням удару ОСОБА_3 йому нічого не говорив. Коли він прийшов до тями, то побачив, що поряд стоять багато людей, а також побачив, що на відстані приблизно 2 метра від нього стоїть ОСОБА_3 , який знімав його на мобільний телефон та говорив, що відео з ним буде викладено у мережу Інтернет. У нього в роті була кров, не рухалася нижня щелепа та він змушений був тримати її рукою, тому він попрохав викликати йому екстрену (швидку) медичну допомогу. Медичні працівники приїхали приблизно через 30 хвилин та коли його вели до автомобіля екстреної (швидкої) медичної допомоги, то ОСОБА_3 не дозволяв йому сісти до автомобіля, затуляв собою двері. При цьому він висловлювався нецензурною лайкою і говорив, що не дозволить їхати кареті екстреної (швидкої) медичної допомоги. Вказані дії тривали близько 10-15 хвилин, а потім ОСОБА_3 дозволив йому сісти до автомобіля. Через деякий час прийшов його брат - ОСОБА_12 та домовився, щоб ОСОБА_3 дозволив йому сісти до автомобіля екстреної (швидкої) медичної допомоги. Медичні працівники у автомобілі надали йому першу медичну допомогу, але повідомили, що потрібно їхати до лікарні. Проте ОСОБА_3 знову не дозволив зачинити двері до автомобіля екстреної (швидкої) медичної допомоги та при цьому нецензурно лаявся. Вказані дії ОСОБА_3 тривали близько 10 хвилини. Після цього фельдшер екстреної (швидкої) медичної допомоги вмовила ОСОБА_3 надати можливість поїхати до лікарні та його відвезли до КНП КМР «Конотопська міська лікарня», де йому поставили діагноз «Двобічний перелом нижньої щелепі зі зміщенням» та повідомили, що йому слід робити операцію. Оскільки в м. Конотопі Сумської області таких операцій не проводять, то 29 серпня 2020 року вранці він поїхав до Сумської обласної лікарні, де його прооперували та він перебував на лікуванні 12 днів. Через нанесений йому ОСОБА_3 удар у нього було вибито 8 зубів, а також була гематома на підборідді. Він згоден з тяжкістю заподіяних йому тілесних ушкоджень, яка визначена судово-медичною експертизою. З його участю був проведений слідчий експеримент, під час якого він вказав за яких обставин 29 серпня 2020 року ОСОБА_3 наніс йому удар. Заявлений ним цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 на його користь заподіяної йому матеріальної шкоди в розмірі 79 732 грн 54 коп він підтримує у повному обсязі. На даний час на ліки він фактично витратив 5 732 грн 54 коп, але йому необхідно ще вставити імпланти та згідно прейскуранта за один імплант він має сплатити від 500 до 600 доларів США. Крім того така операція проводиться після проведення попередньої оплати, а тому вказану суму він включив до складу матеріальних витрат. Крім того діями ОСОБА_3 йому була заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 50 000 грн 00 коп. ОСОБА_3 в рахунок відшкодування заподіяної йому матеріальної шкоди сплатив 8 000 грн 00 коп, моральної шкоди 13 000 грн 00 коп, а також відшкодував 8 000 грн 00 коп витрат на адвоката. ОСОБА_3 неодноразово прохав у нього пробачення та він прохає не призначати ОСОБА_3 покарання, пов`язане з реальним позбавленням або обмеженням волі.
Свідок ОСОБА_11 надав показання, що 28 серпня 2020 року у вечірній час він разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 відпочивали альтанці біля бару «Соснівський бар» в с. Соснівка Конотопського району Сумської області. Через деякий час, приблизно о 23 год. 30 хв. чи може трохи пізніше до них підійшов ОСОБА_3 , який заскочив на перила альтанки, в якій вони відпочивали, та став говорити їм, що вони занадто розслабилися. ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння. На той час ОСОБА_6 вийшов з альтанки та знаходився на відстані приблизно 2 метрів від неї. До цього у нього та інших осіб, які відпочивали разом з ним, конфліктів із ОСОБА_3 не було. Коли ОСОБА_6 став підходити до альтанки, то ОСОБА_3 вже зістрибнув з перил та став йти до входу альтанки. Потім ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відійшли від альтанки приблизно на 3-4 метра. Хто запропонував відійти він сказати не може. На тому місці, де стояли ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , їх було добре видно, оскільки над магазином горіло світло. Через 4-5 хвилин він побачив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 почали боротися і впали на землю. Він і ОСОБА_13 розтягнули їх. ОСОБА_13 тримав ОСОБА_3 , а він тримав ОСОБА_6 . При цьому ні ОСОБА_3 , ні ОСОБА_6 один одному погроз не виказували, а тому він вважав, що конфлікт між ними вичерпаний. ОСОБА_13 перестав тримати ОСОБА_3 та останній трохи відійшов від них. ОСОБА_6 став підводитися та коли він стояв нахиленим, то ОСОБА_3 підбіг до нього та вдарив його один раз ногою у обличчя. ОСОБА_3 в той день був взутий у кросівки. Потім ОСОБА_3 відійшов від ОСОБА_6 та став знімати останнього на свій телефон. Вказані події вже відбувалися 29 серпня 2020 року. ОСОБА_13 викликав ОСОБА_6 екстрену (швидку) медичну допомогу, а він зателефонував брату ОСОБА_6 - ОСОБА_12 . Коли приїхала екстрена (швидка) медична допомога та до неї помістили ОСОБА_6 , то ОСОБА_3 не давав можливості закрити двері до автомобіля, а потім став перед автомобілем екстреної (швидкої) медичної допомоги та близько 15 хвилин не відпускав автомобіль. З його участю проводився слідчий експеримент, під час якого він показав яким чином 29 серпня 2020 року ОСОБА_3 наніс удар ОСОБА_6 . Вказаними діями ОСОБА_3 був зірваний їх нормальний відпочинок.
Відповідно до показань свідка ОСОБА_9 , 28 серпня 2020 року близько 23 години він, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 відпочивали у барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в с. Соснівка Конотопського району Сумської області та компанією сиділи у альтанці. Поруч з ними у сусідній альтанці відпочивав ОСОБА_3 з друзями. Через деякий час, це вже було 29 серпня 2020 року, ОСОБА_3 із своєї альтанки став щось кричати в їх бік, але вони не розчули, що саме та запитали: «Що сталося?». Тоді ОСОБА_3 підійшов до їх альтанки, заскочив на її перила та став висловлюватися на їх адресу нецензурною лайкою. Потім ОСОБА_3 став бігти до входу у їх альтанку, при цьому висловлювався нецензурною лайкою та щось кричав на їх адресу з приводу того, що вони роблять у барі. Це продовжувалося близько 3 хвилин. В цей час до їх альтанки наблизився ОСОБА_6 , який щось сказав ОСОБА_3 . Потім вони відійшли на відстань приблизно 10-15 метрів від їх альтанки, де стояли і розмовляли на освітленій ділянці території близько 5 хвилин. Потім він побачив, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 почалася штовханина і вони впали на землю. При цьому як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_6 , висловлювалися нецензурною лайкою. Він, ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та інші особи, які відпочивали у барі, підбігли до ОСОБА_3 та ОСОБА_6 і відтягнули їх у різні боки. Коли ОСОБА_3 заспокоївся, то його відпустили, але він різко побіг у сторону ОСОБА_6 , який сидів навприсядки, і наніс останньому один удар ногою взутою у кросівок у ділянку щелепи. Після нанесення удару ОСОБА_3 став висловлюватися нецензурною лайкою та відійшов від ОСОБА_6 . Він побачив, що у ОСОБА_6 з рота тече кров. Потім ОСОБА_13 викликав для ОСОБА_6 екстрену (швидку) медичну допомогу та вона приїхала приблизно через 20 хвилин. ОСОБА_6 помістити до автомобіля, але ОСОБА_3 підбіг до автомобіля екстреної (швидкої) медичної допомоги, поставив ногу так, щоб у автомобілі неможливо було зачинити двері, говорив, що бажає, щоб приїхали працівники поліції. ОСОБА_3 не давав можливості автомобілю екстреної (швидкої) медичної допомоги поїхати близько 10-15 хвилин. Потім приїхав брат ОСОБА_6 ОСОБА_12 та вмовив ОСОБА_3 надати автомобілю екстреної (швидкої) медичної допомоги поїхати і відвезти його брата до лікарні. Разом із ОСОБА_6 до лікарні поїхав ОСОБА_11 . Після вказаної події він залишився у барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », але його та інших осіб, які були у барі, відпочинок був зірваний поведінкою ОСОБА_3 . З його участю проводився слідчий експеримент, під час якого він показав, за яких обставин ОСОБА_3 наніс удар ОСОБА_6 .
За показаннями свідка ОСОБА_13 , 29 серпня 2020 року вночі він з друзями відпочивав у альтанці біля бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в с. Соснівка Конотопського району Сумської області. У його компанії відпочивав і ОСОБА_3 . Їх компанія налічувала 10 осіб. Вони відпочивали та вживали спиртні напої. ОСОБА_3 також вживав горілку. Поруч у альтанці, яка розташована на відстані приблизно 1,5 м. від їх альтанки, також відпочивала компанія, з якої він знав ОСОБА_11 та ОСОБА_6 . Всього у барі на той час було близько 15 осіб. Оскільки ОСОБА_11 висловлювався нецензурною лайкою та його компанія дуже голосно розмовляла, то ОСОБА_3 вийшов з альтанки та попрохав компанію, яка відпочивала поруч, заспокоїтися. В цей час до альтанки підійшов ОСОБА_6 та став говорити ОСОБА_3 , щоб він не чіплявся до його компанії. ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_6 , вони розмовляли приблизно 1 хвилину, а потім відійшли на відстань приблизно 20 метрів від альтанки, де стояли та розмовляли. Ділянка місцевості, на якій вони перебували, добре освітлена. Він весь час не спостерігав за ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , а коли приблизно через 5 хвилин подивився в їх бік, то побачив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 лежать на землі і борються. Він, ОСОБА_11 та інші особи, які відпочивали у барі, підбігли до ОСОБА_3 та ОСОБА_6 і розборонили їх. Він особисто відтягнув ОСОБА_3 на відстань приблизно 3-5 метрів від ОСОБА_6 та тримав його, чекаючи, щоб він заспокоїться. Будь-яких тілесних ушкоджень він у ОСОБА_3 не бачив. Коли він зрозумів, що конфлікт вичерпано та ОСОБА_3 заспокоївся, то перестав тримати останнього. Він став розмовляти з іншими хлопцями, які також відпочивали у барі, а коли приблизно через 1 хвилину повернувся у бік ОСОБА_6 , то побачив, що ОСОБА_3 вже знаходиться біля ОСОБА_15 . Він бачив як ОСОБА_3 наніс ОСОБА_6 один удар ногою, яка була у взутті, у ділянку щелепи. На момент нанесення удару ОСОБА_6 перебував у положення навприсядки. Він підійшов ближче, знову відтягнув ОСОБА_3 та побачив, що ОСОБА_6 тримається за щелепу. У ОСОБА_6 з рота йшла кров, він щось намагався говорити, але його слова неможливо було розібрати. З його участю дійсно проводився слідчий експеримент, під час якого він показав як ОСОБА_3 наніс удар ОСОБА_6 . Він викликав ОСОБА_6 екстрену (швидку) медичну допомогу. Проте він не бачив, як ОСОБА_3 підходив до автомобіля екстреної (швидкої) медичної допомоги та що там відбувалося, оскільки перебував біля альтанки, в якій вони відпочивали. В той день їх нормальний відпочинок вже був зірваний.
Свідок ОСОБА_12 надав показання, що він є рідним братом ОСОБА_6 та 28 серпня 2020 року перебував в с. Шаповалівка Конотопського району Сумської області. Вже після 23 години 28 серпня 2020 року чи вночі 29 серпня 2020 року, на даний час він точно вказати не може, йому зателефонував ОСОБА_11 та повідомив, що біля бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в с. Соснівка Конотопського району сумської області ОСОБА_3 побив його брата ОСОБА_6 . Коли він приїхав на місце події, то побачив екстрену (швидку) медичну допомогу, а також побачив ОСОБА_3 , який стояв перед машиною екстреної (швидкої) медичної допомоги та на підвищених тонах розмовляв із медичними працівниками, при цьому висловлюючись на їх адресу нецензурною лайкою. Його брат вже перебував у автомобілі екстреної (швидкої) медичної допомоги, де йому надавали медичну допомогу. ОСОБА_6 був без свідомості та його потрібно було госпіталізувати до лікарні. При цьому ОСОБА_3 весь час лаявся нецензурною лайкою та не дозволяв автомобілю екстреної (швидкої) медичної допомоги поїхати близько 10 хвилин. ОСОБА_3 поводив себе дуже агресивно, але йому вдалося вмовити ОСОБА_3 дозволити відвезти його брата до лікарні. Чому ОСОБА_3 не відпускав автомобіль екстреної (швидкої) медичної допомоги він сказати не може, тому що ОСОБА_3 ніяк це не пояснював. Він залишився на місці події, а разом із ОСОБА_6 до лікарні поїхав ОСОБА_11 . Йому відомо, що у його брата була зламана нижня щелепа та вибиті зуби. Після вказаної події ОСОБА_6 був сильно пригнічений, тривалий час лікувався, не міг розмовляти.
За показаннями свідка ОСОБА_16 , вона працює старшим лікарем КНП СОР «Сумський обласний центр екстреної (швидкої) медичної допомоги та медицини катастроф» та влітку 2020 року, точну дату вона вже вказати не може, оскільки пройшов тривалий час, у нічний час надійшов виклик до станції екстреної (швидкої) медичної допомоги з природу отримання чоловіком в с. Соснівка Конотопського району Сумської області травми. Коли вона приїхала за викликом, то побачила, що на місці події було багато людей, переважно молодого віку. Всі вони були випивши. Їй показали молодого чоловіка та повідомили, що його побили. Вказаного чоловіка вона забрала до автомобіля екстреної (швидкої) медичної допомоги, де оглянула і виявила, що у нього перелом щелепи та його потрібно госпіталізувати до хірургічного відділення КНП КМР «Конотопська міська лікарня». Коли автомобіль екстреної (швидкої) медичної допомоги вже хотів від`їхати, то перед автомобілем встав чоловік, який на дозволяв водію поїхати. Вказаний чоловік також блокував двері до автомобіля екстреної (швидкої) медичної допомоги і не дозволяв їх закрити, при цьому він говорив, що не дозволить їх автомобілю поїхати до приїзду працівників поліції. Вона, водій автомобіля екстреної (швидкої) медичної допомоги, а також інші присутні особи прохали вказаного чоловіка заспокоїтися та відпустити їх автомобіль, але він не реагував та дозволив їх автомобілю поїхати приблизно 30 хвилин. Чоловік, який не дозволяв їх автомобілю поїхати, перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Вина ОСОБА_3 у повному обсязі доводиться також рапортом старшого інспектора - чергового СРПП № 4 Конотопського ВП ГУНП в Сумській області від 29 серпня 2020 року про виявлення кримінального правопорушення, відповідно до якого 29 серпня 2020 року о 03 год 33 хв із служби «102» надійшло повідомлення від чергової КНП КМР «Конотопська міська лікарня» про те, що для надання медичної допомоги звернувся ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якого виявлені закритий перелом нижньої щелепи, закрита черепно-мозкова травма (а.с. 77).
Крім того, відповідно до рапорту старшого інспектора - чергового СРПП № 4 Конотопського ВП ГУНП в Сумській області від 29 серпня 2020 року про виявлення кримінального правопорушення 29 серпня 2020 року о 04 год 42 хв із служби «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_12 про те, що дві чи три години тому в с. Соснівка Конотопського району Сумської області мешканець вказаного населеного пункту ОСОБА_3 заподіяв тілесні ушкодження його брату ОСОБА_6 , 1991 року народження (а.с. 80).
Також згідно рапорту старшого інспектора - чергового СРПП № 4 Конотопського ВП ГУНП в Сумській області від 29 серпня 2020 року про виявлення кримінального правопорушення 29 серпня 2020 року о 08 год 46 хв із служби «102» надійшло повідомлення від лікаря стоматологічного відділення Сумської обласної клінічної лікарні про те, що до медичного закладу звернувся ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , з діагнозом двобічний ангулярний перелом нижньої щелепи зі зміщенням. ОСОБА_6 госпіталізований до стоматологічного відділення Сумської обласної клінічної лікарні (а.с. 81).
Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, ОСОБА_6 29 серпня 2020 року о 02 год. 00 хв. звернувся до Конотопського ВП ГУНП в Сумській області із заявою про вчинене кримінальне правопорушення та повідомив, що 29 серпня 2020 року близько 1 години його знайомий ОСОБА_17 по вул. Бондаря в с. Соснівка Конотопського району Сумської області поруч із магазином «Центральний» заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді перелому щелепи. При цьому ОСОБА_6 був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (а.с. 82-83).
Як вбачається із заяви ОСОБА_6 від 31 серпня 2020 року, він прохав притягнути до відповідальності ОСОБА_3 , який 29 серпня 2020 року близько 02 години в с. Соснівка Конотопського району Сумської області заподіяв йому тілесні ушкодження (а.с. 79).
10 вересня 2020 року при проведенні слідчого експерименту свідок ОСОБА_11 показав яким чином ОСОБА_3 наніс удар ОСОБА_6 , а саме показав, що 28 серпня 2020 року близько 01 год 30 хв. по вул. Бондаря в с. Соснівка Конотопського району Сумської області поряд із магазином «Центральний» в ході сварки, яка виникла між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , останній, перебуваючи в положенні стоячи та знаходячись на відстані 3 м від ОСОБА_6 , підбіг до ОСОБА_6 , який стояв навколішках, та ногою, взутою у кросівок, наніс один удар у ділянку щелепи ближче до центру. Від вказаного удару ОСОБА_6 упав на землю та у нього з рота пішла кров (а.с. 91-94)
Відповідно до висновку експерта № 483 від 03 листопада 2020 року механізм заподіяння тілесних ушкоджень, показаний ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту, може співпадати з тілесними ушкодженнями, які були виявлені у ОСОБА_6 на час судово-медичного обстеження та під час госпіталізації у відділення (а.с.95-97).
При проведенні 10 вересня 2020 року слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 , останній надав показання, що 28 серпня 2020 року близько 01 год 30 хв. по вул. Бондаря в с. Соснівка Конотопського району Сумської області поряд із магазином «Центральний» між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 виникла сварка. При цьому ОСОБА_3 , перебуваючи в положенні стоячи та знаходячись на відстані 3 м від ОСОБА_6 , підбіг до ОСОБА_6 , який стояв навколішках, та ногою, взутою у кросівок, наніс один удар у ділянку щелепи ближче до центру. Від вказаного удару ОСОБА_6 упав на землю та у нього з рота пішла кров (а.с. 98-101).
За висновком експерта № 482 від 03 листопада 2020 року механізм заподіяння тілесних ушкоджень, показаний ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту, може співпадати з тілесними ушкодженнями, які були виявлені у ОСОБА_6 на час судово-медичного обстеження та під час госпіталізації у відділення (а.с.102-104).
Як вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 , він бачив як 28 серпня 2020 року близько 01 год 30 хв. по вул. Бондаря в с. Соснівка Конотопського району Сумської області поряд із магазином «Центральний» в ході сварки, яка виникла між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , останній, перебуваючи в положенні стоячи та знаходячись на відстані 3 м від ОСОБА_6 , підбіг до ОСОБА_6 , який стояв навколішках, та ногою, взутою у кросівок, наніс один удар у ділянку щелепи ближче до центру. Від вказаного удару ОСОБА_6 упав на землю та у нього з рота пішла кров (а.с. 105-108).
Згідно висновку експерта № 485 від 03 листопада 2020 року механізм заподіяння тілесних ушкоджень, показаний ОСОБА_13 під час проведення слідчого експерименту, може співпадати з тілесними ушкодженнями, які були виявлені у ОСОБА_6 на час судово-медичного обстеження та під час госпіталізації у відділення (а.с.109-111).
В судовому засіданні свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 уточнили, що події відбувалися 29 серпня 2020 року близько 01 год. 00 хв. 01 год. 30 хв.
10 вересня 2020 року при проведенні слідчого експерименту свідок ОСОБА_10 за участю законного представника ОСОБА_18 , показав яким чином ОСОБА_3 наніс удар ОСОБА_6 , а саме показав, що в ході сварки, яка виникла між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , останній, перебуваючи в положенні стоячи та знаходячись на відстані 3 м від ОСОБА_6 , підбіг до ОСОБА_6 , який стояв навколішках, та ногою, взутою у кросівок, наніс один удар у ділянку щелепи ближче до центру. Від вказаного удару ОСОБА_6 упав на землю та у нього з рота пішла кров (а.с. 84-87).
За висновком експерта № 484 від 03 листопада 2020 року механізм заподіяння тілесних ушкоджень, показаний ОСОБА_10 під час проведення слідчого експерименту, може співпадати з тілесними ушкодженнями, виявленими у ОСОБА_6 на час судово-медичного обстеження та під час госпіталізації у відділення (а.с. 88-90).
При проведенні 10 вересня 2020 року огляду місця події прилеглої території до бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », які розташовані по вул. Бондаря в с. Соснівка Конотопського району Сумської області, свідок ОСОБА_11 показав на альтанку, у якій 28 серпня 2020 року він відпочивав разом із товаришами (друга альтанка), а також на альтанку, в якій відпочивав із компанією ОСОБА_3 (перша альтанка). Встановлено, що на кожній альтанці є дерев`яні поручні. Також свідок ОСОБА_11 вказав на місце, де ОСОБА_3 наніс удар ОСОБА_6 , яке розташоване на відстані 3 м від другої альтанки (а.с. 112- 115).
11 вересня 2020 року при проведенні слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_6 показав, що 28 серпня 2020 року близько 01 год 30 хв. біля магазину «Центральний» по вул. Бондаря в с. Соснівка Конотопського району ОСОБА_3 , стоячи на відстані близько 3 м від нього, в той час як він стояв навколішках, розігнався, підбіг до нього та ногою, взутою у кросівок, наніс йому один удар у ділянку щелепи. Від удару упав на землю та втратив свідомість (а.с. 116-118).
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 надав показання, що ОСОБА_3 наніс йому удар 29 серпня 2020 року близько 01 год 30 хв, а не 28 серпня 2020 року як вказано у протоколі слідчого експерименту.
Відповідно до висновку експерта № 486 від 03 листопада 2020 року механізм заподіяння тілесних ушкоджень, показаний ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту, може співпадати з тілесними ушкодженнями, які були у нього на час судово-медичного обстеження та під час госпіталізації у відділення (а.с.119-121).
За висновком експерта № 451 від 09 жовтня 2020 року, у ОСОБА_6 на час судово-медичного обстеження (станом на 11 вересня 2020 року) на верхній та нижній щелепах були металеві шини. ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» з 29 серпня 2020 року до 10 вересня 2020 року з діагнозом: «Двобічний перелом нижньої щелепи зі зміщенням. Рентгенологічно: ангулярний перелом нижньої щелепи зліва та справа зі зміщенням в щілині перелому ратинований 48 та 38 зуби. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, що підтверджується характером ушкоджень. По часу заподіяння виявлені тілесні ушкодження могли утворитися в час, вказаний потерпілим (29 серпня 2020 року), що підтверджуються записом медичної документації. По ступеню тяжкості перелом нижньої щелепи не є небезпечним для життя, але потягнув за собою тривалий розлад здоров`я, тому згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. В момент заподіяння тілесних ушкоджень потерпілий міг перебувати як у вертикальному, так і в горизонтальному або близькому до них положеннях. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупого предмету, яким могли бути кулаки рук, ноги, взуті у взуття, та інші предмети. Виходячи з наявності тілесних ушкоджень потерпілому було спричинено не менше однократної дії травмуючого предмету (а.с.117-129).
Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під випливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29 серпня 2020 року, ОСОБА_3 станом на 11 год. 05 хв. 29 серпня 2020 року перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 135).
В судовому засідання ОСОБА_3 надав показання, що на час вчинення 29 серпня 2020 року близько 01 години кримінальних правопорушень він перебував у стані алкогольного сп`яніння.
За висновком судово-психіатричного експерта № 28 від 20 січня 2022 року, ОСОБА_3 на час вчинення кримінальних правопорушень будь-якими психічними захворюваннями не страждав, не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, перебував у стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_3 будь-якими психічними захворюваннями не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними, не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру (а.с. 243-246).
Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена та свої діями він вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, та злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд відносить: обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, добровільно частково відшкодував завдану потерпілому шкоду, позитивно характеризується за місцем проживання.
До обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення кримінальних правопорушень особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до досудової доповіді, складеної Конотопським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області, орган пробації оцінює ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення та ризик його небезпеки для суспільства як високі. Вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк у громаді неможливе і може становити небезпеку для суспільства, а також, що застосування соціально-виховних заходів, які необхідні для впливу на поведінку ОСОБА_3 з метою його виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливе без здійснення цілодобового нагляду та контролю за ним в умовах ізоляції (а.с.57-59).
Проте суд не погоджується з висновком органу пробації в частині того, що виправлення ОСОБА_3 без реального позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, оскільки вказаний висновок не в повній мірі узгоджується із даними, які характеризують особу обвинуваченого: ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 132), позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 59). Він є учасником бойових дій (а.с. 225), приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення (а.с. 226), з 04 березня 2022 року перебуває у територіальній обороні Сумської області (а.с. 255).
Крім того у своєму висновку орган пробації зазначив, що ОСОБА_3 спиртними напоями не зловживає, наркотичні засоби не вживає взагалі, не підтримує зв`язки з особами, схильними до антисоціальної поведінки. ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем проживання, вмотивований до позитивних змін (а.с. 58-59).
Також суд враховує, що, відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У пункті 33 рішення Європейського Суду з прав людини від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Європейський Суд з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» (п. 38 рішення від 06 листопада 2008 року), вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принцип законності і воно не було свавільним».
Конституційний Суд України у своєму рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що «справедливе застосування норм права передбачає передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Виходячи з принципу індивідуалізації та співмірності заходів примусу, враховуючи обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання ОСОБА_3 , а також враховуючи ту обставину, що обвинувачений після вчинення кримінальних правопорушень змінив свою поведінку, приймаючи до уваги думку потерпілого, який прохає не призначати ОСОБА_3 покарання, пов`язане з реальним позбавленням чи обмеженням волі, суд приходить висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства та реального відбування ним покарання, а тому при призначенні йому покарання слід застосувати ст. 75 КК України.
Така міра покарання, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того, покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи дозволить забезпечити належний контроль за його поведінкою.
Системне тлумачення ст. 75 КК України дозволяє дійти висновку, що питання призначення покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети кримінального покарання як такої, що включає не тільки кару, а й виправлення обвинувачених та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Водночас законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення обвинуваченого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, особу може звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення особи без відбування покарання, хоча при цьому має врахувати не тільки тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, але й інші обставини провадження (ККС ВС у справі № 205/7091/16-к).
Комунальним некомерційним підприємством Сумської обласної ради «Сумська обласна клінічна лікарня» пред`явлений цивільний позов до ОСОБА_3 про стягнення витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення, ОСОБА_6 в розмірі 9 253 грн 80 коп (а.с. 13-25)
КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» надало до суду заяву, у якій зазначило, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Станом на 28 квітня 2022 року кошти в розмірі 9 253 грн 80 коп ОСОБА_3 не відшкодовані (а.с. 251).
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
З довідки-розрахунку витрат на стаціонарне лікування хворого ОСОБА_6 вбачається, що останній перебував на стаціонарному у стоматологічному відділенні КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» з 29 серпня 2020 року до 10 вересня 2020 року та на його лікування були понесені витрати в розмірі 9 633 грн 12 коп. З вказаної суми витрати в розмірі 9 253 грн 80 коп є витратами КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня», а кошти в розмірі 379 грн 32 коп - обласного бюджету Сумської області (а.с. 27).
ОСОБА_3 позов КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» визнав повністю, згоден сплатити витрати на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення, ОСОБА_6 в розмірі 9 253 грн 80 коп
За таких обставин позов КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» до ОСОБА_3 про стягнення витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення, в розмірі 9 253 грн 80 коп, слід задовольнити.
Потерпілим ОСОБА_6 до ОСОБА_3 пред`явлений цивільний позов про стягнення в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 79 732 грн 54 коп та моральної шкоди 50 000 грн 00 коп (а.с. 39-40).
В судовому засіданні ОСОБА_6 свої позовні вимоги підтримав, але з урахуванням сплаченої йому ОСОБА_3 суми, прохає стягнути з ОСОБА_3 в рахунок відшкодування заподіяної йому матеріальної шкоди 71 732 грн 54 коп (79 732 грн 54 коп 8 000 грн 00 коп), моральної шкоди 37 000 грн 00 коп (50 000 грн 00 коп 13 000 грн 00 коп).
ОСОБА_3 визнає позов ОСОБА_6 в частині відшкодування заподіяної йому матеріальної шкоди, з урахуванням сплаченої ним суми в розмірі 8 000 грн 00 коп, на суму 12 000 грн 00 коп, моральної шкоди, з урахуванням сплаченої ним суми в розмірі 13 000 грн 00 коп, на суму 7 000 грн 00 коп.
Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
На підтвердження понесених матеріальних витрат ОСОБА_6 надані чеки на загальну суму 5 732 грн 54 коп (а.с. 41-45).
Проте чек на суму 199 грн 50 коп датований 01 серпня 2020 року та стосується витрат, понесених на АЗС (а.с. 41); чек на суму 209 грн 50 коп датований 30 липня 2020 року і також стосується витрат, понесених на АЗС (а.с. 41) та вказані витрати були понесені до часу вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень.
Крім того ОСОБА_6 надані два чеки на суму 46 грн 79 коп, датовані 30 серпня 2020 року, які підтверджують одну операцію (придбання товарів у магазині «Еко» (а.с. 42, 43), а також два чек на суму 416 грн 80 коп, датовані 30 серпня 2020 року, які також підтверджують одну операцію (придбання медикаментів у аптечному пункті № 3 аптеки № 1 ТОВ «Рецепти здоров`я» (а.с. 43), два чеки на суму 374 грн 00 коп від 31 серпня 2020 року (придбання медикаментів у аптеці № 40 ТОВ «Домінант-Фарма») (а.с. 43).
ОСОБА_6 до позовної заяви долучений чек на суму 259 грн 00 коп від 30 серпня 2020 року, з якого неможливо визначити, які саме товари були придбані у фізичної особи-підприємця ОСОБА_19 (а.с. 43).
Також ОСОБА_6 надані дві квитанції про сплату ним добровільного пожертвування Сумській обласній громадській організації «Медицини майбутнього нова» від 02 вересня 2020 року на суму 150 грн 00 коп та 200 грн 00 коп) (а.с. 44).
На думку суду вказані суми не можуть бути враховані для підтвердження позовних вимог ОСОБА_6 в частині стягнення заподіяної йому ОСОБА_3 матеріальної шкоди.
Таким чином ОСОБА_6 надані докази на підтвердження понесених ним матеріальних витрат в розмірі 3 876 грн 95 коп (5 732 грн 54 коп - 1 855 грн 59 коп).
Суд вважає, що в судовому засіданні не здобуто, а ОСОБА_6 не надано доказів, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення йому ОСОБА_3 була заподіяна матеріальна шкода на суму 79 732 грн 54 коп.
При цьому суд приймає до уваги, що, виходячи з приписів ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову лише за наявності для того законних підстав. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Суд вважає, що визнання ОСОБА_3 позову ОСОБА_6 в частині відшкодування заподіяної матеріальної шкоди на суму 12 000 грн 00 коп суперечить закону та порушує його права, оскільки вказана сума не підтверджується наданими ОСОБА_6 доказами.
За таких обставин з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування заподіяної ним матеріальної шкоди слід стягнути 3 876 грн 95 коп .
В той же час ОСОБА_6 після проведення процедури протезування не позбавлений права звернутися до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування понесених ним матеріальних витрат.
Що стосується позовних вимог ОСОБА_6 про відшкодування заподіяної йому моральної шкоди в розмірі 50 000 грн 00 коп, то суд враховує, що ч. 1 ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Згідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті.
Як орієнтує Пленум Верховного Суду України у п. 9 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року - розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 надав показання, що заподіяна йому моральна шкода полягає в тому, що внаслідок заподіяних йому ОСОБА_3 тілесних ушкоджень він відчував біль, переніс операцію, мав проходити курс лікування та близько двох місяців перебував на лікарняному. Крім того через те, що у нього була зламана щелепа та вибиті 8 зубів він не міг та фактично не може їсти звичайну їжу, у нього порушена мова. Через відсутність зубів він має непривабливий зовнішній вигляд, втратив впевненість, не може нормально спілкуватися.
Суд вважає встановленим, що протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 була заподіяна моральна шкода, оскільки він пережив душевні страждання, отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, у період часу з 29 серпня 2020 року до 10 вересня 2020 року перебував на стаціонарному лікуванні, переніс хірургічну операцію. Відсутністю у ОСОБА_6 зубів вплинула на порушення звичного ритму його життя. Для відновлення стану його здоров`я він має ще проходити медичні процедури, які носять тривалий характер.
Суд враховує, що при заподіянні особі моральної шкоди обов`язок по її відшкодуванні покладається на винну особу незалежно від того, чи була завдана потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер кримінального правопорушення та обставин його вчинення, глибину душевних та фізичних страждань, та наслідки від них, ступінь вини особи, яка завдала моральну шкоду, інші обставин, які мають істотне значення, а також вимоги розумності і справедливості.
Проте суд також приймає до уваги, що немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
Беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, обсяг та глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, істотність вимушених змін у його повсякденному житті, ту обставину, що ОСОБА_6 внаслідок дій ОСОБА_3 потребує ще тривалого лікування, з урахуванням суми, отриманої ОСОБА_6 від ОСОБА_3 в рахунок відшкодування заподіяної йому моральної шкоди в розмірі 13 000 грн, суд приходить висновку, що з обвинуваченого на користь потерпілого в рахунок відшкодування заподіяної йому моральної шкоди слід стягнути 25 000 грн 00 коп.
За таких обставин з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування заподіяної йому матеріальної шкоди слід стягнути 3 876 грн 95 коп, моральної шкоди - 25 000 грн 00 коп.
В іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_3 слід відмовити.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 128, 368, 370, 371, 373-376 КПК України , -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
- за ч. 1 ст. 296 КК України у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом встановленого йому судом іспитового строку терміном 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України, обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Цивільний позов комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Сумська обласна клінічна лікарня» до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення, в розмірі 9 253 грн 80 коп, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Сумська обласна клінічна лікарня» витрати на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення, - ОСОБА_6 в розмірі 9 253 грн 80 коп (дев`ять тисяч двісті п`ятдесят три грн 80 коп).
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 79 732 грн 54 коп та моральної шкоди, в розмірі 50 000 грн 00 коп, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування заподіяної йому матеріальної шкоди 3 876 грн 95 коп (три тисячі вісімсот сімдесят шість грн 95 коп), моральної шкоди 25 000 грн 00 коп (двадцять п`ять тисяч грн 00 коп), всього 28 876 грн 95 коп (двадцять вісім тисяч вісімсот сімдесят шість грн 95 коп).
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1