Справа № 363/4892/21 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1202/2022 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.296КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями, прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 17 листопада 2021 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001086 від 26 травня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України повернуто прокурору.

Зазначене рішення обґрунтоване тим, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 не відповідає вимогам КПК України. Так, орган досудового слідства не встановив та не виклав в обвинувальному акті всі необхідні й детальні обставини за яких сталося вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України. Зокрема, формулюючи обвинувачення орган досудового слідства не встановив і не зазначив об`єктивну сторону злочину, вид та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В обвинувальному акті не встановлено і не зазначено: дані про заподіяння або не заподіяння будь-якої шкоди кримінальним правопорушення; не дивлячись на завдання обвинуваченим ударів обом потерпілим, у тому числі предметом схожим на ніж, проведенням судово-медичної експертизи потерпілих, в обвинуваченні ступінь заподіяння потерпілим тілесних ушкоджень, під час вчинення хуліганських дій, не зазначено, або ж дані про те, що тілесні ушкодження потерпілим не заподіяно; хоча, предмет схожий на ніж, у обвинуваченого вилучено, в обвинуваченні не конкретизовано і не зазначено, що такий предмет є ножем (кухонним, побутовим, розкладним тощо), або не є ножем; обвинуваченому інкриміновано розбиття скла на вхідних дверях супермаркету «VARUS», про що представник ТОВ «Омега» ОСОБА_9 надав акт завдання шкоди підприємству в розмірі 4950 грн. 48 коп., що в обвинувальному акті жодним чином не враховано; за змістом обвинувачення, хуліганські дії ОСОБА_8 пов`язані з опором потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які виконували обов`язки з охорони супермаркету і громадського порядку в ньому, та припиняли хуліганські дії, проте дії обвинуваченого за відповідними ознаками ч.3 ст.296 КК України не кваліфіковані та правової оцінки не отримали, хоча ОСОБА_8 фактично звинувачується в їх вчиненні, без відповідної кваліфікації.

Враховуючи вказане, суд першої інстанції дійшов висновку, що обвинувачення з таким змістом є неконкретним і невизначеним, суть якого не зрозуміла, що перешкоджає стороні захисту реалізувати своє право на захист.

Не погоджуючись із вказаним рішенням прокурором подано апеляційну скаргу, у якій він просить скасувати ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 17 листопада 2021 року та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з наступних підстав.

Прокурор вказує, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 зазначені всі обов`язкові відомості, передбачені ч.2 ст.291 КПК України, і вказаний процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

На думку прокурора, суд першої інстанції повертаючи йому обвинувальний акт з підстав відсутності в ньому конкретизованих та зрозумілих даних про складові об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_8 злочину, а також інших обставин, суд вдався до аналізу та формулювання певних висновків, фактично оцінивши обставини, які підлягають доказуванню в ході судового розгляду кримінального провадження по суті, чим вийшов за межі предмету судового розгляду.

Разом з тим, як вбачається з журналу підготовчого судового засідання та з обвинувального акту, клопотання представника ТОВ «Омега» розмір спричиненої шкоди товариству встановлені після направлення обвинувального акту до суду, та на стадії досудового розслідування представник ТОВ «Омега» щодо факту спричинення збитків не звертався. Водночас, представник ТОВ «Омега» звернувся до суду з клопотанням про залучення його як потерпілої особи на стадії підготовчого судового засідання, не посилаючись на факт не залучення його до провадження як потерпілого органом досудового розслідування. Проте, судом першої інстанції вказані обставини враховані не були.

За таких обставин, сторона обвинувачення вважає, що оскаржуване судове рішення є необґрунтованим та невмотивованим в розумінні ст.370 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не надіслав.

Від захисника ОСОБА_12 надійшла заява, в якій вона провести судове засідання без її участі, проти апеляційної скарги прокурора заперечувала, вважала рішення суду першої інстанції законним.

Потерпіла ОСОБА_11 надіслала до суду апеляційної інстанції клопотання про проведення апеляційного розгляду кримінального провадження у її відсутності.

Із урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, апеляційний суд приходить до переконання про можливість розгляду кримінального провадження за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_13 та потерпілої ОСОБА_11 .

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з п.1 ч.3 ст.42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують.

Як вбачається з ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Нормами кримінального процесуального законодавства, зокрема ч.2 ст.291 КПК України, передбачено, що обвинувальний акт повинен містити у собі найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору суд першої інстанції вказував на його невідповідність вимогам ст.291 КПК України, проте із такими висновками погодитись не можна, так як вони не ґрунтуються на вимогах чинного кримінального процесуального законодавства та не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Так, зміст формулювання обвинувачення та правова кваліфікація, як складові частини обвинувального акта, лише підлягатимуть доведенню під час судового розгляду і в аспекті ст.338 КПК України, не завжди можуть бути остаточними на момент його надходження до суду. Прокурор, під час судового розгляду може змінити як правову кваліфікацію, так і обсяг обвинувачення.

Із обвинувального акту стосовно ОСОБА_8 вбачається, що в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В свою чергу положення ч.3 ст.337 КПК України також передбачають можливість суду вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті в частині зміни правовою кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Що стосується не залучення органами досудового розслідування ТОВ «Омега» в якості потерпілого, то колегія суддів звертає увагу на наступне.

Згідно із ч.7 ст.55 КПК України якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, однак в подальшому висловила свою письмову згоду на визнання потерпілою, суд має право визнати цю особу потерпілою.

Отже за наявності для цього підстав, вказане питання може бути вирішено судом в підготовчому судовому засіданні.

Таким чином, на думку колегії суддів, в ухвалі суду не наведені такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які б перешкоджали призначенню даного кримінального провадження до судового розгляду.

Отже, висновки суду про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України є необґрунтованими, а тому правові підстави для його повернення прокуророві відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у суду першої інстанції були відсутні.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу, з доповненнями, прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 17 листопада 2021 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001086 від 26 травня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України повернуто прокурору, скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадженні в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Головуючий :

Судді :