Справа № 474/313/22
Провадження № 1-кс/474/134/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(про накладення арешту на майно)
08.07.22 року смт. Врадіївка
Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області - ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
без участі:
слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_3
розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Первомайського районного відділу поліції ГУ Національної поліції в Миколаївській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000111 від 05.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -
встановив:
06.07.2022 року слідчий звернулася до суду з клопотанням, в рамках кримінального провадження №0000111 від 05.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, в якому просить накласти арешт на речовий доказ, на подушку з плямами бурого кольору, з метою збереження речового доказу, яка належитьпомерлому ОСОБА_5 , шляхом заборони її відчужувати, розпоряджатись та користуватися будь-яким особам.
Посилаючись на приписи ст.ст. 40, 98, 100, 110, 167, 170, 171 КПК України, слідчий вказує на необхідність накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речового доказу та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та вирішення спору, оскільки вказаний речовий доказ має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Слідчий у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явилася, звернувшись до суду з заявою (вх. № 1317 від 08.07.2022 р.) про розгляд даного клопотання в її відсутність.
Враховуючи приписи ст. 172 КПК України, якою визначено, що неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, вважає доцільним розглянути питання про арешт майна, без участі осіб, які не з`явилися в судове засідання.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Матеріали клопотання містять: витяг з ЄРДР №0000111 від 05.07.2022 року про внесення до нього відомостей на підставі повідомлення від ОСОБА_6 про те, що 05.07.2022 близько 13 год. за місцем проживання по АДРЕСА_1 , він виявив труп свого батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тілесними ушкодженнями: рана надбрівної дуги, синець який переходить на шию, два синці поперекової області зліва, дрібні садна кінцівок, які він отримав при житті в результаті падіння приблизно на початку липня 2022 року. При житті хворів на цироз печінки; протокол огляду місця події від 05.07.2022 року, об`єктом огляду є територія домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході огляду будинку обстановка упорядкована, не порушена, на дивані де було виявлено труп ОСОБА_5 було виявлено подушку з плямами бурого кольору, яку було поміщено до прямокутної форми тканини голубого кольору з жовтими квітами, та поміщено до упаковки опечатану биркою «Пакет №4» з пояснювальним написом підписом понятих та слідчого; постанову слідчого СВ ВП №2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 від 06.07.2022 року, відповідно до якої подушку з плямами бурого кольору, належну померлому ОСОБА_5 , яку було виявлено та вилучено під час проведення огляду місця події, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000111 від 05.07.2022 р., та передано на відповідальне зберігання до кімнати речових доказів відділення поліції №2 Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Пунктами 1 та 3 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, причому у даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Частиною 1 ст. 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. ч. 10 та 11 ст. 170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
В сукупності вищевикладеного вважаю, що слідчий довів необхідність арешту вищевказаного майна з метою збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та вирішення спору, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому є достатні підстави для задоволення клопотання.
Водночас слід роз`яснити учасникам кримінального провадження, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173, 175, 369-372 КПК України, -
ухвалив:
Клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Первомайського районного відділу поліції ГУ Національної поліції в Миколаївській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000111 від 05.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на речовий доказ подушку з плямами бурого кольору (поміщену до прямокутної форми тканини голубого кольору з жовтими квітами, яку було зав`язано на два вузли та кінці якої були зшиті між собою за допомогою нитки білого кольору, опечатані биркою «Пакет №4») з метою збереження речового доказу, яка належить померлому ОСОБА_5 , шляхом заборони його відчужувати, розпоряджатись та користуватися цим майном будь-яким особам.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з моменту її проголошення сторонами кримінального провадження безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1