ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/436/22 Справа № 209/1425/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
скаржника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 січня 2022 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №00000223, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 січня 2022 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Камянського РУП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 13 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000223 від 06 листопада 2020 року.
Обгрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що дізнавачем у кримінальному провадженні проведено всі необхідні слідчі дії, повно, об`єктивно та всебічно з`ясовані усі обставини справи, перевірені та оцінені усі наявні докази. Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до висновку про законність та обґрунтованість висновків дізнавача про відсутність складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.129 КК України, та про закриття кримінального провадження з цих підстав.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 січня 2022 року скасувати та матеріали кримінального провадження направити до ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для здійснення досудового розслідування.
В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що висновки слідчого судді є необґрунтованими і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує про те, що слідчим суддею не надано правової оцінки тому, що досудове розслідування по справі проведено неповно, не допитані усі свідки по справи, через що дізнавач прийшов до передчасного висновку про закриття провадження.

Допитані свідки по справі підтвердили, що ОСОБА_8 12 жовтня 2020 року при наближенні до потерпілого завчасно підготував металевий предмет (заточку), однак здійснити відкритий напад не зміг через пильність ОСОБА_6 . Також залишено поза увагою дізнавача та суду і те, що ОСОБА_8 раніше судимий та вже неодноразово наносив потерпілому тілесні ушкодження, зокрема середнього ступеню тяжкості, а його погрози є реальними та такими, що загрожують життю та здоров`ю ОСОБА_6 .

У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження вказує, що судовий розгляд проведено без участі скаржника, який копію ухвали слідчого судді отримав 09 лютого 2022 року, у зв`язку з чим строк на апеляційне оскарження просить рахувати з дати отримання судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, скаржника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив ухвалу скасувати, а матеріали кримінального провадження направити для проведення досудового розслідування, перевіривши надані матеріали та апеляційні доводи, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Обговорюючи питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів приходить до наступного.
З наданих матеріалів видно, що судовий розгляд 11 січня 2022 року проведено без участі скаржника, в заяві від 06 січня 2022 року ОСОБА_6 підтримав доводи скарги та просив провести розгляд без його участі. (а.с. 9)
31 січня 2022 року судом першої інстанції супровідним листом направлено копію ухвали від 11 січня 2022 року, однак в матеріалах справи відсутні дані про її отримання. (а.с. 15- 17).
Згідно заяви ОСОБА_6 , копію оскаржуваної ухвали суду останній отримав 09 лютого 2022 року, після чого відповідно до даних штемпеля вхідної кореспонденції Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області №1760/22, 09 лютого 2022 року подав апеляційну скаргу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особою ухвалою слідчого судді, суду.
Враховуючи викладене, беручи до уваги, що в матеріалах справи відсутні відомості про отримання копії судового рішення, яке було направлено судом скаржнику супровідним листом 31 січня 2022 року, з метою забезпечення права захисника на доступ до правосуддя, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження підлягає поновленню.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зважає на те, що відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Слідчий суддя при розгляді скарги ОСОБА_6 в повній мірі дотримався вимог закону.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що у провадженні Дніпровського ВП Камянського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебували матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000223 за ч. 1 ст. 129 КК України.
Згідно даних з витягу з ЄРДР, 05 листопада 2020 року до реєстру були внесені відомості за фактом погрози вбивством ОСОБА_8 у відношенні до ОСОБА_6 , що мало місце 12 жовтня 2020 року в під`їзді буд. АДРЕСА_1 .
На судовий запит Дніпровського апеляційного суду, 21 березня 2022 року надіслано матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000223 за ч. 1 ст. 129 КК України.
Під час дослідження наданих матеріалів встановлено, що в рамках вказаного кримінального провадження відділом дізнання проведено досудове розслідування та виконані вказівки від 29 вересня 2021 року щодо допиту потерпілого та ОСОБА_8 , свідків по справі, в результаті чого старшим дізнавачем прийнято обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження.
Так, з наданих матеріалів видно, що потерпілий ОСОБА_6 в протоколі допиту від 08 грудня 2021 року вказав, 12 жовтня 2020 року о 15 годині повертався додому за адресою АДРЕСА_1 , де зустрів сусіда ОСОБА_8 , з яким на протязі тривалого часу в нього виникали конфлікти, та останній перегородив йому дорогу і висловлював погрози, тримаючи руку у кишені, після чого ОСОБА_6 направився до своєї квартири, та ОСОБА_8 прослідував за ним, при цьому дістав і тримав в руці невідомий предмет, схожий на заточку. ОСОБА_6 , в цей час постукав у вхідні двері своєї квартири, та дружина останнього передала йому лопату, з якою він направився у бік ОСОБА_8 , після чого останній забіг до ліфту та поїхав в невідомому напрямку.
Допитана у якості свідка дружина потерпілого ОСОБА_9 , вказала, що 12 жовтня 2020 року близько 15 години почула стук у вхідні двері та побачила свого чоловіка разом з сусідом ОСОБА_8 , який в правій руці тримав металевий блискучий предмет, схожий на ручку столової ложки. Сусід наближався, а тому вона подала чоловікові лопату, після чого сусід втік.
Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 будучи допитаними вказали, що проживають по АДРЕСА_1 та є сусідами ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , між якими на протязі тривалого часу виникають конфліктні ситуації. З приводу події 12 жовтня 2020 року інформативних показань не надали.
Свідок ОСОБА_12 під час допиту 08 грудня 2021 року вказала, що в середині жовтня 2020 року, близько 15-00 години, вона почула крики в тамбурі біля своїх вхідних дверей, та у дверні вічка побачила, що у коридорі стоїть сусід ОСОБА_13 з 34 квартири, тримаючи у праві руці предмет довжиною 5 сантиметрів. Почула, що відкрились двері ліфта та побачила, що ОСОБА_13 виходить з тамбуру, в руках в нього вже нічого не було, а також чула голос сусіда з квартири АДРЕСА_2 , який з кимось розмовляв. Славік стояв на порозі свого тамбуру, після чого зайшов до ліфту.
Колегія суддів проводячи системний аналіз вказаних показів потерпілого та свідків, не вбачає об`єктивних даних щодо прямих погроз позбавлення життя потерпілого ОСОБА_6 , а також з показань свідків та самого потерпілого не вбачається, що ОСОБА_8 здійснював реальні активні дії по відношенню до потерпілого. Свідки події підтвердили лише наявність сталих неприязних відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які склались між сторонами на протязі тривалого часу, та наявність конфліктної ситуації між останніми 12 жовтня 2020 року.
Доводи ОСОБА_6 ґрунтуються на суб`єктивному сприйнятті ним подій через тривалі неприязні відносини, що склалися між ним та ОСОБА_8 .
Разом із тим, ані дружина потерпілого, ані свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в своїх показах не вказали про те, що ОСОБА_8 реально висловлював погрози щодо позбавлення життя потерпілого чи скористався знаряддям, - блискучим предметом, який перебував в його правій руці. Також відсутні об`єктивні відомості про вказаний предмет, які дозволяли б стверджувати, що він складав потенційну загрозу життю та здоров`ю заявника.
Колегія суддів критично оцінює показання ОСОБА_6 , про те, що ОСОБА_8 погрожував заздалегідь заготовленою заточкою (блискучим металевим предметом), оскільки зазначене спростовується показами його дружини, безпосереднього очевидця події, яка будучи допитаною у якості свідка вказала, що ОСОБА_8 правій руці тримав металевий блискучий предмет, схожий на ручку столової ложки, а свідок ОСОБА_12 вказала .що цей предмет був незначного розміру - довжиною близько 5 см. Допитані свідки по справі також детально не описали вказаний предмет, не надали відомостей про нього, достатніх для ідентифікації, і не вказали, що це була саме заточка або інша річ, пристосована для нанесення тілесних ушкоджень людині.
Диспозицією статті 129 КК України передбачено, що погроза вбивством має місце, якщо вона була висловлена і були реальні підстави побоюватися її здійснення. Об`єктом кримінального правопорушення є особиста безпека особи. Об`єктивна сторона виявляється у залякуванні потерпілого позбавленням його життя. Погроза вбивством має бути конкретною і реальною. Реальність погрози визначається достатністю підстав побоюватися її виконання, які у кожному випадку є різними. При визначенні реальності погрози значення має з`ясування форми, характеру, місця, часу, обстановки її висловлення.
Враховуючи вказані вимоги закону, дослідивши та проаналізувавши надані матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками старшого дізнавача та слідчого судді про відсутність складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, а саме об`єктивної сторони, оскільки під час досудового розслідування не встановлено, що ОСОБА_8 реально погрожував позбавленням життя потерпілому.
Посилання ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 липня 2020 року як доказ існування реальних погроз з боку ОСОБА_8 колегія суддів оцінює критично, оскільки події 01 вересня 2017 року, які були предметом доказування у вказаному кримінальному провадженні, не є предметом розслідування у даному кримінальному провадженні, а також останні не мають відношення до подій, що сталися 12 жовтня 2020 року, і не підтверджують будь-яких фактичних обставин, що мають значення, зокрема висловлення ОСОБА_8 погрози вбивством.
У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.
Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку про те, що наявність у діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, не знайшла об`єктивного підтвердження, у зв`язку з чим висновки слідчого судді є законними та обґрунтованими.
Посилання скаржника на неповноту досудового розслідування суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки відсутні об`єктивні підстави вважати, що запропонована ним слідча дія, - одночасний допит його та ОСОБА_8 , - дала б можливість добути додаткову доказову інформацію з огляду на те, що вказані особи вже допитані окремо і зміст їх показань є відомим. На необхідність вчинення інших конкретних слідчих дій заявник не посилається.
З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга скаржника не містить переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність ухвали слідчого судді та постанови про закриття кримінального провадження, та вважає, що висновки суду є законними та обґрунтованими і такими, що узгоджуються з вказаними вимогами закону та матеріалами справи, та не знаходить підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Строк апеляційного оскарження поновити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 січня 2022 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №00000223, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4