КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 26 травня 2022 року апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 27 квітня 2022 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Шубранець Чернівецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України,

за участю: прокурора захисника в режимі відеоконференцз`язку підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 25 червня 2022 року, одночасно визначено заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480, 00 грн., та покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необгрунтованною, невмотивованною та такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
В обґрунтування доводів, викладених в апеляційній скарзі захисник зазначає, що повідомлена підозра є необгрунтованною, а ризики передбачені ст.177 КПК України є формальними.
Також слідчим суддею не враховано, що свідків та потерпілих допитано, проведено всі процесуальні дії, підозрюваний не спілкується зі свідками та потерпілими, частина документів, які долучені до клопотання не містять підписів, висновок експертного дослідження свідчить про те, що майже у всіх розписках не встановлено почерк ОСОБА_6 , а обгрунтованність підозри побудована на скріншотах переписок, які отримані із копій електронних документів наданих потерпілими без огляду телефону підозрюваного.
Захисник зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги факт перебування ОСОБА_6 під вартою майже 16 місяців, окрім того органом досудового розслідування не доведено неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
На думку сторони захисту, запобіжний захід продовжено поза межами досудового розслідування, оскільки сторону захисту не повідомлено про завершення досудового розслідування, а до матеріалів справи долучено документ, в якому відсутні докази направлення такого повідомлення. Однак сторона захисту позбавлена можливості ознайомитися із матеріалами досудового розслідування, оскільки під час введеного в Україні воєнного стану, адвокати не допускаються в приміщення ДУ «Київський слідчий ізолятор».
Також слідчим суддею не враховано характеризуючі дані про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та реєстрації, позитивну характеристику, раніше не судимий, на його утриманні перебуває дружина та двоє неповнолітніх дітей.
26 травня 2022 року захисник ОСОБА_5 надіслала доповнення до апеляційної скарги в яких фактично змінила свої вимоги до апеляційної скарги, в яких просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання у нічний час, за адресою: АДРЕСА_3 .
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів судового провадження, Слідчим відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 22 червня 2018 року внесено до єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002803, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.

23 квітня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, шляхом направлення копії повідомлення про підозру за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_6
24 квітня 2019 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук.
03 вересня 2019 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.
04 жовтня 2019 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
11 січня 2021 року відповідно до інформації Національного центрального бюро Інтерполу Федеративної Республіки Німеччина, ОСОБА_6 затримано в місті Мюнхен.
13 грудня 2021 року компетентним органом Федеративної Республіки Німеччина видано ОСОБА_6 для подальшого притягнення його до кримінальної відповідальності на території України
14 грудня 2021 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06 лютого 2022 року.
03 березня 2022 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01 травня 2022 року.
10 березня 2022 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва запобіжний захід застосований до ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишено без змін та визначено заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 198 480,00 грн.
27 квітня 2022 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 25 червня 2022 року.
Колегія суддів погоджується із прийнятим рішенням слідчого судді, вважає його законним, вмотивованим, та обґрунтованим з наступних підстав.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з положеннями ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати.

Для того, щоб арешт на підставі обґрунтованої підозри був виправданий у відповідності до статті 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні в момент перебування під вартою (Brogan and Others v. the United Kingdom, judgment of 29 November 1988, § 53). Також не обов`язково, щоб затриманій особі, було в подальшому висунуто обвинувачення або щоб справа проти особи була надіслана до суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке має підтвердити або спростувати підозру, яка є підставою для затримання (Murray v. the United Kingdom, judgment of 28 October1994, § 55).
Слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч твердженням сторони захисту, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, те що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для продовження застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

Обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

В клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень та висновку про обґрунтованість повідомленої йомупідозри.

Відтак, доводи сторони захисту щодо відсутності обґрунтованої підозри, не заслуговують на увагу, та на даному етапі досудового розслідування не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді та застосування щодо ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.
Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч ствердженням автора апеляції, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчинених злочинах, на характер та досить високий ступінь суспільної небезпечності самих кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється. Зокрема, ОСОБА_6 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду оскільки злочин, який інкримінують ОСОБА_6 є особливо тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 12-ти років, з конфіскацією майна, та будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за інкримінований йому злочин для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, зареєстрований в м. Чернівці, періодично проживає в м. Івано Франківськ та неодноразово відвідував інші країни. Свідкам та потерпілим при спілкуванні повідомляє неправдиву інформацію, щодо свого місця знаходження. Крім того, 11 квітня 2019 року розуміючи, що відносно нього проводиться досудове розслідування, виїхав за межі України через пункт пропуску Шегені, та більше не повертався. У подальшому відповідно до інформації Національного центрального бюро Інтерполу Федеративної Республіки Німеччина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 11 січня 2021 року затримано в місті Мюнхен та 13 грудня 2021 року компетентним органом Федеративної Республіки Німеччина видано ОСОБА_6 для подальшого притягнення його до кримінальної відповідальності на території України.
Тому, слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти зазначеним ризикам.Вказані ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховано під час обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному, на цей час не зменшилися та продовжують існувати.

В сукупності із викладеним, для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 ,а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

У зв`язку з наведеним доводи апелянта про відсутність у провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, слід визнати безпідставними.
Щодо тверджень захисника про продовження підозрюваному запобіжного заходу поза межами досудового розслідування, оскільки сторону захисту не повідомлено про завершення досудового розслідування не заслуговують на увагу. Зокрема, до матеріалів клопотання долучено повідомлення про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002803 від 01 березня 2022 року, яке адресоване підозрюваному ОСОБА_6 та захиснику ОСОБА_11 .
Продовживши строк утримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, слідчий суддя на законних підставах визначив йомузаставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що ставить 198 480, 00 грн. та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
З таким рішенням слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 27 квітня 2022 рокувідносно ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14

Унікальний номер справи 759/4198/22 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_15
Провадження 11сс/824/1984/2021 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.183 КПК