печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
18.10.2022 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000745.

Слідчий або прокурор у судове засідання не з`явились, слідчий направив заяву про розгляд клопотання без його участі та задоволення клопотання.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив наступне.

Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000745 від 09.04.2020, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191 КК України.

У період часу з 2018 року по теперішній час, група осіб із числа посадових осіб Міністерства юстиції України та Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України», вступила в злочинну змову з службовими особами виправних колоній і ряду суб`єктів господарювання, зокрема ТОВ «КАРИОТА» (код за ), ТОВ «ФІНІНТЕРТЕХНОЛОГІЯ» (код за ), ТОВ «ДНІПРО РІВЕР ГРУП» (код за ), ТОВ «ЕМІ ОН» (код за ), ТОВ «КРАМАР ЛТД» (код за ) та ТОВ «ЛЕОПОЛІС-МАРКЕТ» (код за ), з метою заволодіння бюджетними коштами, виділеними на потребу Державної кримінально-виконавчої служби України, шляхом зловживання владою та своїм службовим становищем під час організації і проведення тендерних закупівель, зокрема м`ясної, рибної продукції, олії, та інших продуктів харчування, внаслідок чого спричинили тяжкі наслідки в умовах особливого періоду.

Так, під час проведення тендерних закупівель продуктів харчування для потреб виправних закладів на території України, було проведено процедуру закупівлі олії соняшникової рафінованої бутильованої UA-2020-01-13-000449-b, в результаті якої 22.01.2020 укладено договір купівлі-продажу 865 800 кг олії між ДУ «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» в особі ОСОБА_4 і ТОВ «Фінінтертехнологія» за ціною 39,6 грн з ПДВ за 1 кг загальною вартістю 34 285 680,00 грн з ПДВ.

При цьому, згідно інформації, наданої ДП «Укрпромзовнішекспертиза», середня вартість олії соняшникової у січні 2020 року складала 34,35 грн з ПДВ. Тобто, середньо ринкова вартість 865 800 кг олії на момент укладення договору становила 29 740 230,00 грн, що на 4,5 млн менше суми, витраченої ДУ «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України».

Крім цього, 23.01.2020 під час закупівлі яловичини 1 категорії, блок із м`яса на кістках (яловичина) першого сорту заморожений (ДК 021-2015:15110000-2, ГСТУ 46.019-2002); між ТОВ «КАРИОТА» як продавцем і ДУ «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» як покупцем укладено договір № 10-К-20, відповідно до якого установа придбала яловичину 1 категорії, блок із м`яса на кістках (яловичина) першого сорту заморожена у кількості 1 161 300 кг загальною вартістю 144 697 980,00 грн з ПДВ.

Проведеним в ході досудового розслідування аналізом ланцюгів постачання товару «яловичина I категорії, блоки із м`яса на кістках (яловичина) першого сорту, заморожена» встановлено, що основним постачальником (на 68 млн. грн.) ТОВ «КАРИОТА» є імпортери ТОВ «КРАМАР ЛТД» та ТОВ «ЛЕОПОЛІС-МАРКЕТ», які надають документи, що підтверджують якість поставленої продукції.

Одночасно із цим ТОВ «КРАМАР ЛТД» продукцію вказаної категорії на митну територію України не імпортувала, походження такої продукції є сумнівним та вона потрапила на територію України поза митним контролем, без сплати відповідних митних платежів та обов`язкових зборів.
Тобто, ТОВ «КРАМАР ЛТД» та ТОВ «ЛЕОПОЛІС-МАРКЕТ» імпортують за документами більш дешеву продукцію (печінку, субпродукти великої рогатої худоби, мінтай, тощо), ніж в подальшому поставляють через ТОВ «КАРИОТА» до ДУ «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України».
Під час досудового розслідування отримано інформацію про те, що у період часу з початку 2018 року по теперішній час, причетні до вчинення вказаного злочину особи систематично застосовували вказану протиправну схему під час здійснення закупівель м`ясної та рибної продукції, а також інших продуктів харучвання олії, борошна, тощо.

В ході проведення досудового розслідування отримано інформацію про те, що продукція для ТОВ «КРАМАР ЛТД» з метою ухиляння від сплати обов`язкових митних платежів та зборів надходить поставляється на миту територію України під виглядом печінки, після чого шляхом виготовлення підроблених документів щодо походження м`ясної продукції, яка фактично незаконно потрапила на митну територію України та має сумнівне походження, поставляється до установ виконання покарань ДУ «Державна кримінально-виконавча інспекція».

Згідно висновку експертного дослідження № 1-05/02/2021-до, за результатами проведення економічного дослідження судовим експертом, встановлено, що сума збитків, завданих ТОВ «КАРИОТА» внаслідок укладання та виконання Договору № 10-К-20 від 23.01.2020, укладеного між ТОВ «КАРИОТА» та ДУ «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України», та по ланцюгу з постачальником підрядника ТОВ «КАРИОТА» - підприємством ТЗОВ «КРАМАР ЛТД», при умові, що взаємовідносини між вказаними підприємствами мають фіктивний характер, становить 53 349 175,8 грн.

Таким чином, службові особи Міністерства юстиції України та Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України», за попередньою змовою із службовими особами ТОВ «КАРИОТА» (код за ЄДРПОУ 40114864), ТОВ «ФІНІНТЕРТЕХНОЛОГІЯ» (код за ЄДРПОУ 36531100), ТОВ «ДНІПРО РІВЕР ГРУП» (код за ЄДРПОУ 40464816), ТОВ «ЕМІ ОН» (код за ЄДРПОУ 40130226), ТОВ «КРАМАР ЛТД» (код за ЄДРПОУ 38978420), ТОВ «ЛЕОПОЛІС-МАРКЕТ» (код за ЄДРПОУ 41724518) та ряду інших, підконтрольних їм суб`єктів господарювання, організували протиправну схему привласнення державних коштів, під час проведення тендерних процедур із закупівлі продуктів харчування для установ, що входять до відання Державної кримінально-виконавчої служби України, в особливо великих розмірах, при чому ухиляються від сплати обов`язкових митних платежів та зборів.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У даному випадку, підставою застосування арешту майна - є заборона для осіб у володінні яких воно знаходиться віджувати, користуватись та видозмінювати майно.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, збереження речового доказу.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, що арешт може бути накладено у встановленому Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи викладене, в зв`язку з метою забезпечення збереження вищевказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки накладення арешту на майно сприятиме меті кримінального провадження, а не накладення може призвести до незворотніх наслідків.
На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно мобільний телефон марки «Iphone 12» із міжнародним ідентифікатором засобу зв`язку ІМЕІ № НОМЕР_1 , вилучений в ході обшуку приміщень ДУ «Генеральна дирекція Кримінально-виконавчої служби України», та який належить ОСОБА_4 , заборонивши до завершення досудового розслідування та судового розгляду користуватись та розпоряджатись ним у будь-який спосіб.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1