Номер провадження: 11-сс/813/628/22
Номер справи місцевого суду: 947/7867/22 1-кс/947/3333/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео-конференції апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 15.04.2022, якою в межах кримінального провадження №0000225 від 12.04.2022, відносно:
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Івашкове Кодимського району Одеської обл., громадянина реп. Молдова, маючого посвідку на постійне проживання НОМЕР_1 , видану 03.03.2014, одруженого, з вищою освітою, працюючого на посаді диспетчера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12.06.2022 із визначенням розміру застави,
установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 та застосовано відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 12.06.2022 із визначення розміру застави в якості альтернативного запобіжного заходу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 198 480 грн. із покладення на останнього у разі внесення застави певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та органом досудового розслідування було доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків в зазначеному кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.
Окрім того, слідчий суддя врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, встановлених в судовому засіданні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, обставин кримінального правопорушення, спосіб вчинення такого кримінального правопорушення та його характер, який носить значний ступінь загрози для суспільства, майновий стан підозрюваного, вважав, що застава у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та здатний стримувати можливу противну поведінку останнього.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 зазначив, що погоджується із доводами слідчого судді щодо обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_6 підозрі, а також наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, проте не погоджується із визначеним розміром застави з огляду на наступне:
- при визначені розміру застави слідчим суддею не враховано наявність у володінні ОСОБА_6 майна, а саме будинку розташованого в АДРЕСА_3 та автомобілю Renault Kangoo;
- поза увагою слідчого судді залишилось те, що ОСОБА_6 має 2 громадянства, зокрема, громадянство респ. Молдови та громадянство російської федерації, разом із цим має постійне місце проживання на території невизнаної Придністровської Молдавської республіки;
- слідчим суддею не взято до уваги те, що ОСОБА_6 перебуває на території України на підставі посвідки на постійне проживання, яка видана 03.03.2014, тобто фактично вже після початку збройної агресії Російської Федерації по відношенню до України;
- слідчий суддя не врахував той факт, що на території російської федерації проживає син підозрюваного ОСОБА_10 , який проходить військову службу в повітряно-космічних військах збройних сил рф, у військовому званні «капітан»;
- враховуючи військову збройну агресію збройних сил рф та впровадженням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2101, злочини вчинені в сфері незаконного обігу зброї, боєприпасів та вибухових речовин в даний період часу становить підвищену небезпеку для суспільства, окрім того, на даний час слідством ще не встановлено справжню мету придбання та зберігання тротилових шашок, що є вибуховою речовиною та електродетонаторів підозрюваним ОСОБА_6 , проте зазначене слідчим суддею не враховано.
Посилаючись на викладені обставини, прокурор ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді змінити в частині визначеного розміру застави та збільшити розмір застави, в якості альтернативного запобіжного заходу до 4178 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 10 365 618 грн.
В судове засідання апеляційного суду прокурор ОСОБА_8 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив та жодних клопотань до суду не надавав, у зв`язку із чим колегія суддів, враховуючи думку учасників провадження та положення ч. 2 ст. 422 КПК України, щодо скорочених строків розгляду зазначеної категорії справ, вважає за можливе провести апеляційний розгляд за відсутності прокурора.
Заслухавши доповідь судді, думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`яти років.
Так, на підставі матеріалів провадження вбачається, що 15.04.2022 ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та санкція зазначеної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З огляду на те, що сторонами кримінального провадження не оскаржується обґрунтованість інкримінованої ОСОБА_6 підозри, колегія суддів вважає, що на теперішній час підозра останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України є обґрунтованою, повністю підтверджується матеріалами доданими до клопотання слідчого та полягає у наступному.

Відповідно до клопотання слідчого, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_6 придбав та доставив до власного місця проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_4 16 тротилових шашок з двома електродетонаторами жовтого та фіолетового кольорів.

У подальшому, діючи з тих же мотивів та спонукань, з метою реалізації свого протиправного плану, ОСОБА_6 почав зберігати зазначені вибухові речовини за місцем свого проживання.

Надалі, 14.04.2022 в період часу з 10:07 год. до 13:50 год. під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_4 було виявлено та вилучено: тротилові шашки ТШ-75 у кількості 16 шт. та два електродетонатори жовтого та фіолетового кольору, які ОСОБА_6 зберігав за місцем свого проживання.

Після чого, ОСОБА_6 був затриманий співробітниками поліції у порядку ст. 208 КПК України, а його протиправна діяльність припинена.

Колегія суддів враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Відповідно до п.п. 34-36 рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України», обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під вартою.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Апеляційний суд, погоджується із висновками слідчого судді та звертає увагу на те, що в даному кримінальному провадженні існують доведені органом досудового розслідування ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, обумовленні тим, що: останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який вчинений під час воєнного стану; є громадянином іншої держави респ. Молдови, має постійне місце проживання на території невизнаної Придністровської Молдавської республіки.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду не встановлено.

За таких обставин, на переконання апеляційного суду, органом досудового розслідування було доведено неможливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, для запобігання вищеназваним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Разом із цим, ч. 3 ст. 183 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.
Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з ч. 4 зазначеної ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу.
Разом із цим, апеляційний суд зауважує на тому, що відповідно до клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, слідчий просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави саме 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При цьому, зі змісту вищезазначеного клопотання слідчого вбачається, що останній не обґрунтував виключність випадку, який би свідчив про неможливість забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків при визначенні застави у межах передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.
Більш того, з матеріалів провадження вбачається, що під час розгляду вищезазначеного клопотання в суді 1-ої інстанції прокурор жодних змін, в поряду ст. 185 КПК України, щодо визначення розміру застави не надавав, а лише підтримав клопотання слідчого.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає безпідставними твердження прокурора ОСОБА_8 щодо недостатності визначеного розміру застави підозрюваному ОСОБА_6 та зауважує на тому, що слідчий суддя не має право виходити за межі заявленого слідчим клопотання та погіршувати становище підозрюваного.
Так, із мотивувальної частини оскаржуваної ухвали вбачається, що визначаючи підозрюваному ОСОБА_6 заставу як альтернативний запобіжний захід саме у передбаченому законом для злочинів такої категорії (тяжких) злочинів, зокрема, 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, слідчий суддя зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримався в повній мірі та зазначив, що з урахуванням обставин кримінального правопорушення, спосіб вчинення такого злочину та його характер, який носить значний ступінь загрози для суспільства, майновий стан підозрюваного, застава саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, а також скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 182, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:
Апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 15.04.2022, якою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12.06.2022 із визначенням розміру застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 198 480 грн. залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4