Справа № 206/2381/22
Провадження № 1-кп/206/155/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" серпня 2022 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючий, суддя ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.08.2022 року за №0000161 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Пролетарське Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, малолітніх дітей на утриманні не має, перебуває на соціальному забезпеченні, має третю групу інвалідності, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

26.07.2022 приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , спілкувалася з колишньою дружиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час спілкування між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, стався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 , раптово виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 в той же день та час, перебуваючи за вищевказаною адресою, стоячи в положенні безпосередньої близькості, умисно, наніс ОСОБА_4 своєю лівою рукою стиснутою в кулак удар в область правого ока, після якого ОСОБА_4 втратила рівновагу та впала на землю вдарившись правим ліктьовим суглобом.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: синця на верхній та нижній повіці правого ока з переходом на проекцію гайморової пазухи праворуч та праву щоку; трьох внутрішньо-шкіряних крововиливів на кінчику носу праворуч, в проекції носо-губної складки праворуч, на шкірі на червоною каймою верхньої губи по центру та праворуч; двох саден в проекції зовнішнього кута правої брови, по задній поверхні правого ліктьового суглобу.

Виявлені тілесні ушкодження відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, на підставі: п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6 (том 2 а.п. 4-6).

В обвинувальному акті прокурором зазначено клопотання, в якому просить розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні (т. 2 а.п.6).

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену у присутності захисника-адвоката ОСОБА_5 , в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини (т. 2 а.п. 14).

Потерпіла ОСОБА_4 також надала письмову згоду щодо встановлених досудовим розслідуванням обставин, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження та згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку (том 2 а.п. 13).

Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву овинуваченого, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його, представника потерпілого та прокурора клопотань, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтею 381-382 КПК України.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: як умисне легке тілесне ушкодження.

Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначаючи покарання, повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

В той же час, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.09 року (заява № 10249/03) ЄСПЛ зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування суспільством від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке суд вважає пропорційним тяжкості порушених суспільних інтересів, їх наслідкам з урахуванням всіх встановлених судом обставин конкретного провадження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який раніше не судимий (т. 1 а.п. 75), є інвалідом ІІІ групи (том 1 а.п.68), під наглядом лікаря-психіатра Центру психіатричної допомоги дорослому та дитячому населенню КНП «КЛШМД» ДМР не перебуває (т. 1 а.п. 74), в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями не значиться (том 1 а.п. 70), за місцем мешкання скарг не надходило (т. 1 а.п. 77).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставини, які можуть обтяжувати покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував)у сімейних або близьких відносинах.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе у даному випадку призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в мінімальному розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370,374-376,381,382,394-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його отримання. У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1