Справа № 308/4749/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю учасників справи:

прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

кримінальне провадження 1-кп/308/377/22

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в місті Ужгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000079 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Волинської області, громадянин України, розлучений, з середньою освітою, раніше не судимий, військовослужбовець військової служби за контрактом, старший солдат, старший стрілець 3 гірсько-штурмового відділення 1 гірсько-штурмового взводу 3 гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 (з дислокацією: АДРЕСА_1 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-

встановив:

Старший солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за контрактом, проходячи військову службу, під час дії особливого періоду, у військової частини НОМЕР_1 (з дислокацією: АДРЕСА_1 ), в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи порядок несення військової служби, діючи з прямим умислом, бажаючи тимчасово ухилитися від військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки бажаючи їх настання, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 09.03.2021 о 09 год. 00 хв., без поважної причини, не з`явився на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 (з дислокацією: АДРЕСА_1 ) та був відсутній на військовій службі, проводячи час на власний розсуд поза місцем служби, не пов`язуючи свою діяльність з виконанням обов`язків військової служби, із 09.03.2021, до моменту добровільної явки, 14.04.2022, до п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, за адресою: м. Ужгород, вул. Сонячна, 26, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, а саме у самовільному залишенні військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України визнав повністю, підтвердив вказані в обвинувальному акті обставини, дав пояснення аналогічні поясненням в ході досудового слідства. Зазначив, що після початку активних бойових дій, самостійно прибув до військової частини та бажає продовжити військову службу. Розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 407 КК України при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
На підставі викладеного, допитавши обвинуваченого та дослідивши докази, що характеризують його особу, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч.4 ст. 407 КК України, доведена повністю та його дії вірно кваліфіковано, а саме у самовільному залишенні військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням, обставини кримінального провадження, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, щирому розкаянні у вчиненому та активному сприянні розкриттю злочину, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, раніше не судимий, військовослужбовець за контрактом, на психіатричному та фтизіатричному диспансерному обліку не перебуває, під наглядом у КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради не перебуває. Також суд враховує, що ОСОБА_4 , самостійно з`явився до військової частини, та бажає продовжити військову службу, з метою захисту держави.
Обставини, які відповідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшують покарання судом визнається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкцій ч. 3 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи обставини, що пом`якшують його покарання, а саме: розкаяння у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, критичне ставлення до скоєного, що свідчить про намір стати на шлях виправлення та перевиховання, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням - іспитовим строком на певний термін на підставі ст. 75 КК України, оскільки вважає, що він може бути виправлений без ізоляції його від суспільства, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, застосування звільнення від покарання з випробуванням у даному випадку, є більш дієвим заходом впливу на обвинуваченого ОСОБА_4 , таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого та запобігання вчиненню останнім нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази відсутні.
Запобіжний захід ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0000079 не обирався.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 349, 366-371, 373-376,395 КПК України, суд,-

ухвалив:

Визнати винуватим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Покласти на засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст.76 КК України а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, якщо не було подано апеляційної скарги.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Відповідно до статті 376 КПК України роз`яснюється обвинуваченому, захиснику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1