Справа № 204/5377/22
Провадження № 1-кп/204/529/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 вересня 2022 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000434 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 лютого 2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середньо-технічну освіту, одруженого, на утриманні нікого не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
-10 березня 2009 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді восьми років позбавлення волі,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ніч з 24 лютого 2019 року на 25 лютого 2019 року, точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим, знаходячись в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 при вході в вищевказаному підвальному приміщенні будинку в куті побачив будівельні інструменти, а саме: шуруповерт «Іж-маш» серійний номер , шуруповерт «Procraft PB960», дрель електромежеву «Procraft РS 1000», серійний номер 9, перфоратор Дніпро-М ПЕ-2698ПС, с/н ZHP 11706-12147, міксер будівельний Dnipro-M ВМ-160S, зварювальний апарат «ЗСИ-260МНК», які належать потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які визначив, як об`єкт свого злочинного посягання.
ОСОБА_3 в той же день та в той же час, перебуваючи у вищевказаному підвальному приміщенні, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними для оточуючих, взяв вищевказані будівельні інструменти, які належать ОСОБА_5 .
Після чого, ОСОБА_3 , направився до виходу із підвального приміщення будинку АДРЕСА_2 , тримаючи при собі будівельні інструменти, а саме: шуруповерт «Іж-маш» серійний номер , вартість згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/12.1/256 від 24 квітня 2019 року складала 456,00 гривень; шуруповерт «Procraft PB960», вартість згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/12.1/256 від 24 квітня 2019 року складала 312,67 гривень; дрель електромежеву «Procraft РS 1000», серійний номер 9, вартість згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/12.1/256 від 24 квітня 2019 року складала 226,67 гривень; перфоратор Дніпро-М ПЕ-2698ПС, с/н ZHP 11706-12147, вартість згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/12.1/256 від 24 квітня 2019 року складала 1000,00 гривень, міксер будівельний Dnipro-M ВМ-160S, зварювальний апарат «ЗСИ-260МНК», вартість згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/12.1/256 від 24 квітня 2019 року складала 1300,00 гривень; зварювальний апарат «ЗСИ-260МНК», вартість згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/12.1/256 від 24 квітня 2019 року складала 983,33 гривень.
Та, діючи умисно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, з метою доведення свого злочинного наміру направленого на таємне викрадення чужого майна до кінця, вийшов із підвального приміщення за вищевказаною адресою, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Внаслідок своїх злочинних дій ОСОБА_3 таємно викрав чуже майно спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 4287, 67 гривень.
Умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), кваліфікуються за ч. 1 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінального провадження № 0000434 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 лютого 2019 року, на підставі ст. 49 КК України та просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Прокурор проти задоволення заявленого клопотання обвинуваченого не заперечував.
Зважаючи на принцип диспозитивності, що закріплений у п. 19 ч. 1 ст. 7, ст. 26 КПК України, відповідно до якого «сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом», - обрання тієї чи іншої лінії процесуальної поведінки залежить від вибору самого обвинуваченого, вислухавши думку учасників кримінального провадження, роз`яснивши ОСОБА_3 наслідки задоволення клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 є таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно ч. 4 до ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною КК України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення процесуальним законом не передбачено.
Санкцією ч. 1 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, виправними роботами на строк до двох років, арештом на строк до шести місяців, обмеженням волі на строк до п`яти років.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.
Відповідно до ч. 2 ст. 44 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у випадках передбачених КК України, здійснюється виключно судом.
На виконання вимог ст. 285 КПК України, ОСОБА_3 роз`яснено право на таке звільнення. Роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а тому строк давності, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України встановлено три роки.
У ст. 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Так, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки (ці строки диференційовані залежно від тяжкості вчиненого злочину); протягом цих строків особа не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.
Обвинувачений ОСОБА_3 з 24 квітня 2019 року інших кримінальних правопорушень не вчиняв.
З матеріалів кримінального провадження не вбачається факт ухилення обвинуваченого від слідства, або оголошення його в розшук, тобто відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності.
Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який він вчинив 24 квітня 2019 року, а тому відповідно до ст. 49 КК України обчислення строку давності починається з дня вчинення кримінального проступку, а саме з 24 квітня 2019 року.
Отже, з урахуванням обставин кримінального провадження, положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, станом на 24 квітня 2022 року сплинув строк три роки з дня вчинення кримінального проступку та закінчились визначені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України строки давності.
Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.
Застосування вказаних положень кримінального закону для суду є обов`язковими і носять імперативний характер. В разі встановлення судом закінчення визначеного строку, безпідставної відмови у звільненні від відповідальності не допускається. Незгода потерпілого, не може бути підставою для відмови у звільненні особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
З`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд враховує, що ОСОБА_3 за період проведення досудового розслідування до кримінальної відповідальності за вчинення інших кримінальних правопорушень не притягувався, а тому клопотання про звільнення від притягнення до кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.
Таким чином, у зв`язку із встановленням підстав, передбачених ст. 49 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.
Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.
Як було вище зазначено, кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 закривається на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, що є нереабілітуючою підставою.
Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.
Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.
Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2021 року (справа № 342/1560/20, провадження № 51-2331км21).
У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь держави витрати, пов`язані з проведенням: судово-трасологічної експертизи № 5/4.6/138 від 20 березня 2019 року; судової товарознавчої експертизи № 19/12.1/256 від 24 квітня 2019 року, згідно наданих довідок.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 44, 49 КК України, ст. ст. 124, 284, 285, 286, 288, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000434 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 лютого 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України на підставі ст. 49 КК України - задовольнити.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення судово-трасологічної експертизи № 5/4.6/138 від 20 березня 2019 року у розмірі 1001 (одну тисячу одну) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 19/12.1/256 від 24 квітня 2019 року у розмірі 3768 (три тисячі сімсот шістдесят вісім) грн. 24 коп.
Речові докази:
-слід пальця руки розміром 17х30 мм, скопійований на липку стрічку, дактилоскопічна карта на ім`я ОСОБА_3 , які знаходяться в запакованих паперових картах, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;
-шуруповерт «Іж-маш» серійний номер: , шуруповерт «РВ960», дрель електромежева «RH-98Q», серійний номер ZHP3, перфоратор ZHP 11706-12147, міксер будівельний ВМ-160І, зварювальний апарат «ЗСИ-260МНК», які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити законному власнику.
Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1