У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 квітня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003050.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 травня 2022 року відносно ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10.06.2022 р.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду та змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 250 000 грн.

Узагальнені доводи апелянта.

В апеляційній скарзі захисник зазначає, що ухвала суду є необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.
Апелянт вважає, що судом не прийняті до уваги всі обставини, що враховуються при продовженні запобіжного заходу, зокрема не врахував того, що прокурором не надано належних доказів на підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Прокурором не надано доказів того, що ОСОБА_5 має наміри переховуватись від суду, а тяжкість кримінального правопорушення не може свідчити про його наміри переховуватись. Висновки суду про те, що ОСОБА_5 начебто втік до м. Одеси, є хибними, оскільки останній мешкає у м. Одеса, де й знаходився до затримання. Не доведено прокурором й наявності ризику можливого впливу обвинуваченим на інших обвинувачених, потерпілу або свідків.
Захисник звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_5 є громадянином України, раніше не судимий, має постійне місце мешкання, де позитивно характеризується, одружений, мешкає з дружиною та матір`ю, які є інвалідами та потребують стороннього догляду, страждає рядом захворювань та неодноразово проходив лікування.
Апелянт вказує на те, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на даний час діє воєнний стан та на території Миколаївської області проходять активні бойові дії, що загрожує життю та здоров`ю обвинуваченого ОСОБА_5 , а перебування останнього під вартою не дає йому змоги реалізувати свій конституційний обов`язок та право захищати свою державу.
За наведених обставин, обвинуваченому можливо змінити запобіжний захід з тримання під вартою на тримання під вартою з можливістю внесення застави, яку можливо зарахувати на рахунок Збройних Сил України.
Апелянт вважає, що суд, при розгляді клопотання ухвалив поспішне рішення, не вникаючи в суть питання і не дав належної правової оцінки обставинам, необхідність обліку яких регламентована ст. ст. 177, 178 КПК України, а також не встановив розміру застави, не врахував обставин майнового та сімейного становища обвинуваченого й інших даних про його особу.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

У провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003050 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
06.04.2022 р. прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується, а ризики можливого переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на інших обвинувачених не зменшились та продовжують існувати.
Врахувавши, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні двох особливо тяжких злочинах, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, обставини їх вчинення, дані про особу обвинуваченого, зокрема його вік та стан здоров`я, суд дійшов висновку, що зазначені у клопотанні ризики є дійсними та дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, впливати на інших обвинувачених або свідків або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому застосування іншого, менш суворого запобіжного заходу, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали, надані судом, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказаних вимог закону судом дотримано в повному обсязі.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні двох особливо тяжких злочинах, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, до затримання не працював та не мав постійного джерела доходу, на час затримання був неодружений (одружився під час застосування запобіжного заходу), тобто не має міцних соціальних зв`язків, частина викраденого майна у потерпілої так і не була знайдена. Судове провадження на даний час триває.
Наведені обставини дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на інших обвинувачених з метою зміни їх показань на свою користь або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, тобто наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням наявних ризиків, тяжкості кримінальних правопорушень та покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.
Доводи захисника про можливість обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави або змінити запобіжний захід для призову на військову службу є необґрунтованими, оскільки з урахуванням даних про особу обвинуваченого, характеру кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, а також з урахуванням положень п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, підстав для визначення застави або застосування відносно ОСОБА_5 положень ст. 616 КПК України скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації не має.
Крім того, положення ст. 616 КПК України не можуть бути застосовані до осіб, які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 115, 187 КК України, що і має місце в даному випадку.

Доводи захисника про наявність у обвинуваченого певних хвороб, постійного місця мешкання та дружини не є підставами для скасування ухвали суду, оскільки не спростовують висновків суду про можливість вчинення ним дій, передбачених ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, тому ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 квітня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3