№ 1-кп/117/22
756/847/17
УХВАЛА
07 березня 2022 року Оболонський районний суд м. Києва
у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
провівши судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, п.6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Оболонського районного суду м. Києва знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
02.03.2022 через канцелярію суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав викладених у клопотанні.
Захисник ОСОБА_6 зазначив, що в зв`язку з введенням в Україні воєнного стану не мав можливості на конференційне побачення з обвинуваченим, та можливості ознайомитись зі всіма матеріалами кримінального провадження. Разом з тим зазначив, що клопотання сторони обвинувачення від 02.03.2022 року отримав відповідно до норм кримінально-процесуального законодавства, та мав час для ознайомлення з ним. Висловлюючи свою думку щодо наведеного клопотання вказав, що категорично заперечує проти його задоволення, оскільки обвинувачений тривалий час утримується під вартою, наведені прокурором рищики не підтверджуються документально, а тому просив змінити запобіжний захід ОСОБА_5 на будь-який альтернативний, не пов`язаний з триманням під вартою. При цьому, захисник посилався на сталу практику Європейського Суду з прав людини.
Обвинувачений ОСОБА_5 фактично саботував проведення судового засідання, вказуючи, що наполягає на присутності в залі судового засідання його захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , категорично заперечував проти можливості задоволення клопотання про продовження щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, наголошував на те, що в порушення вимог законодавства він утримується під вартою, а також зазначив, що судове засідання проводиться з порушенням законодавства.
Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного.
02.03.2022 через канцелярію суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою.
В судове засідання, призначене на 02.03.2022 року захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які здійснюють захист інтересів обвинуваченого ОСОБА_5 , не з`явилися, про місце, дату та час судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином.
Відповідно до ст. 186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.
Нормами ч. 1 ст. 53 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд залучають захисника для проведення окремої процесуальної дії в порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, виключно у невідкладних випадках, коли є потреба у проведенні невідкладної процесуальної дії за участю захисника, а завчасно повідомлений захисник не може прибути для участі у проведенні процесуальної дії чи забезпечити участь іншого захисника або якщо підозрюваний, обвинувачений виявив бажання, але ще не встиг залучити захисника або прибуття обраного захисника неможливе. З огляду на наведене, та з метою забезпечення обвинуваченому права на захист ухвалою суду від 02.03.2022 року обвинуваченому було призначено безоплатного захисника, який діє ввідподідно до доручення регіонального центру для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 04.03.2022 р. №026-0001541 ОСОБА_4 .
Крім того, оскільки Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» доставка осіб, що утримується в умовах ІТТ м. Києва ускладнена. Ухвалою суду від 02.03.2022 року було призначено проведення судового засідання о 10.30, 07.03.2022 року в режимі відеокнференцзвязку за участю обвинуваченого.
Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, продовжити або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.
Згідно матеріалів кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ухвалою Оболонського районного суду м. Києва було продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, до 19.03.2022 року.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.
Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. У справі «Смирнов проти Росії» визначено, що наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.
Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
З огляду на значимі для даного провадження обставини, дані про особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_5 має громадянство інших країн (Республіки Грузії та Канади), те, що він тривалий час переховувався від слідства та суду та перебував у розшуку, здійснивши втечу з- під варти, те, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що спричинило загибель людини, те, що відносно ОСОБА_5 наявні й інші кримінальні провадження, за якими він обвинувачується також у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, що свідчить про те, що ОСОБА_5 схильний до вчинення кримінальних правопорушень, суд вважає, що на даний час строк перебування обвинуваченого під вартою не можна визнати таким, що порушує принцип справедливої співрозмірності між повагою на його особисту свободу та публічними інтересами, що випливають з прав потерпілих на захист від особливо тяжкого кримінального правопорушення, на охорону їх прав та законних інтересів і забезпечення швидкого та повного розгляду даної справи, а тому, на переконання суду, на даному етапі необхідно продовжити ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК, у тому числі і домашній арешт, можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України.
Доводи сторони захисту, що жодних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор, не доведено і вони взагалі відсутні, є необґрунтованими. Окрім того, на переконання суду, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, хоча і дещо знизилися, але продовжують існувати, і жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним у справі ризикам з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого та іншим обставинам, встановленим у справі.
Крім того, у даному випадку ризик втечі, є характеристикою ситуації, що має невизначеність результату, при можливій наявності несприятливих наслідків.
Відтак, ризик можливої спроби ОСОБА_5 переховуватись від суду не може бути спростований самими твердженнями захисників про те, що обвинувачений не має наміру для виїзду за межі України. Спроби переховуватися від суду тому і не реалізовані обвинуваченим реально, оскільки останній тримається під вартою з моменту затримання та у останнього не було такої можливості і тим більше таку можливість не можна допустити.
Тому на думку суду на даний час немає достатніх підстав для зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу на більш м`який не пов`язаний із триманням під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 206, 331, 372 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 05.05.2022 року включно.
Ознайомити та вручити обвинуваченому під розпис копію ухвали про продовження запобіжного заходу.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1