Справа №:755/7037/22
Провадження №: 1-кс/755/1336/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" серпня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002195 від 05 серпня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комунарськ Луганської обл., громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, 2008 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

08 серпня 2022 року до Дніпровського районного суд м. Києва надійшло клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002195 від 05 серпня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 визначив вчинення злочинів, як основне джерело здобуття коштів для свого існування, з метою особистого збагачення, шляхом вчинення умисних злочинів, направлених на заволодіння чужим майном, шляхом шахрайства, у невстановлений органом досудового розслідування час, вступив у злочинну змову з невстановленими особами. В подальшому, вказана група осіб розробила злочинний план незаконного збагачення, шляхом повідомлення особам похилого віку завідомо неправдивої інформацію про те, що їх рідні потрапили до лікарні та необхідністю сплати грошові коштів для проведення термінової операції.

ОСОБА_4 , будучи безпринципним та байдужим до наслідків вчинення злочинів та здатним чинити протиправні дії проти власності громадян надав свою попередню згоду на участь у вчиненні даного виду злочину та, згідно відведеної йому ролі, представившись довіреною особою лікаря, який нібито мав проводити операцію, мав прийти до потерпілого, отримати від нього грошові кошти та передати їх іншим співучасникам, шляхом переказу на надану банківську картку. Пошук потенційних потерпілих, безпосереднє спілкування по телефону, а також координацію дій ОСОБА_4 , взяли на себе інші співучасники.

На виконання вказаного злочинного плану невстановлена особа жіночої статі, 05.08.2022 року в період часу з 15 години до 16 години зателефонувала на домашній телефон потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , представилась її донькою та повідомила, що ніби вона потрапила в ДТП, знаходиться в лікарні та потребує значних грошових коштів на проведення термінової операції. В подальшому, слухавку взяла невстановлена особа чоловічої статі, яка представилась головним лікарем - ОСОБА_8 , та повідомила потерпілій ОСОБА_7 завідомо неправдиву інформацію про важкий стан її доньки, необхідності термінової операції, ціна якої становить біля 10 000 тисяч доларів США, які необхідно зібрати в найкоротший строк та передати довіреній особі лікаря, яка приїде за місцем проживання потерпілої. Одночасно з цим невстановлена особа, яка вела спілкування з потерпілою, маючи на меті отримати повний контроль над діями потерпілої та не дати їй змоги скористатись можливістю зателефонувати її доньці, попросив надати для подальшого спілкування номер мобільного телефону. ОСОБА_7 , не здогадуючись про злочинні наміри невстановлених осіб, надала свій номер мобільного телефону для подальшого спілкування з ними.

В подальшому, невстановлена особа, яка представлялась головним лікарем, зателефонувала на мобільний номер потерпілої ОСОБА_7 та з метою психологічного впливу на потерпілу продовжила своє спілкування з нею та звернулась з проханням терміново зібрати кошти. ОСОБА_7 повідомила, що вона має лише 63 000 гривень та 300 доларів США, які готова надати на лікування доньки, після чого невстановлена особа попрохала ОСОБА_7 написати під його диктовку заяву про надання коштів закордонній медичній компанії - «Медикаль фарм», з метою придбання швейцарського лазерного обладнання.

ОСОБА_7 , перебуваючи в шоковому стані від отриманої інформації, будучи впевненою, що спілкується з лікарем, в силу свого віку та стану, сприйняла вказану інформацію як реальну. Одночасно з цим невстановлена особа, використовуючи інший мобільний номер повідомила своєму співучаснику ОСОБА_4 , що для отримання грошових коштів йому необхідно прийти до кв. АДРЕСА_2 , де він отримає грошові кошти.

ОСОБА_4 , керуючись єдиним умислом на заволодіння грошовими коштами що належать ОСОБА_7 , діючи по заздалегідь розробленому плану, виконуючи вказівки невстановленої особи, розуміючи протиправність своїх дій та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисних мотивів, 05.08.2022 року приблизно о 16 годині 30 хвилин прийшов до кв. АДРЕСА_2 , та підтвердив перед ОСОБА_7 , що він є довіреною особою лікаря та прийшов для отримання коштів. Після чого, ОСОБА_7 передала йому грошові кошти в сумі 63 000 гривень та 300 доларів США (станом на 05.08.2022 року згідно курсу НБУ 300 доларів США становить 10 950 гривень ).

В подальшому, ОСОБА_4 отримав вказану суму грошових коштів та з місця вчинення злочину зник, проте грошовими коштами розпорядитися не встиг, оскільки був затриманий працівниками поліції.

У ході особистого обшуку ОСОБА_4 було виявлено та вилучено: зошит ОСОБА_7 , в якому знаходилась розписка про передання грошових коштів «лікарям» на врятування життя доньки, грошові кошти у білому конверті із написами в сумі 63 000 гривень та 300 доларів США.

Протиправними діями групи осіб, до складу якої входить ОСОБА_4 та невстановлені особи, потерпілій ОСОБА_7 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 73 950 гривень.

06.08.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколами допиту свідків, протоколом особистого обшуку ОСОБА_4 від 05.08.2022 року, протоколом перегляду відеозапису та іншими матеріалами кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити, оскільки ОСОБА_4 не має постійного місця проживання та не має місця реєстрації, також стоїть на обліку реєстрації закордонного паспорту, а тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Підозрюваний та захисник заперечили проти задоволення клопотання, просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту або особистого зобов`язання, посилались на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім цього, підозрюваний запевнив суд, що буде активно допомагати органу досудового розслідування.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думки учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою і підставами застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Тож, слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Також, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Між тим, в судовому засіданні прокурор не надав жодних доказів того, що підозрюваний раніше судимий, водночас підозрюваний пояснив суду, що був засуджений у 2010 році, однак на даний час судимість погашена.

У той же час, в судовому засіданні суду не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність ризиків, встановлених стороною обвинувачення, однак, як у самому клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором не доведено, що підозрюваний, перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування, будь-яким чином перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, а тому прокурором не обґрунтовано, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосовано відносно ОСОБА_4 .

Крім цього, в судовому засіданні підозрюваний підтвердив, що постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де орендує житло на підставі договору, та запевнив суд у тому, що буде активно допомагати органу досудового розслідування та виконувати процесуальні обов`язки, які покладені на нього.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного ОСОБА_4 може бути застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-179, 193, 194, 206 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0002195 від 05 серпня 2022 року, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комунарськ Луганської обл., громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, 2008 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду (в залежності від стадії кримінального провадження).

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Встановити строк тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом строком на 60 днів, тобто до 06 жовтня 2022 року, включно.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, або суду (в залежності від стадії кримінального провадження);

- цілодобово не залишати місце проживання, без дозволу слідчого, прокурора, або суду (в залежності від стадії кримінального провадження);

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (в залежності від стадії кримінального провадження);

- утриматися від спілкування зі потерпілим, свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон;

- носити електронний засіб контролю.

Підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти в залі суду.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Органу внутрішніх справ негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: