У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/6001/22

№ 1-кс/183/1394/22

22 вересня 2022 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 13.08.2022 року до ЄРДР за № 0000743 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, маючого на утриманні малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме:

- 26.03.2014 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 187, ст. 69 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. Звільнений 17.09.2018 року з Бердянської ВК №77 умовно достроково, не відбутий строк 10 місяців 29 днів;

- 30.09.2021 року обвинувальний акт у кримінальному проваджені №0000496 за ч.3 ст.185 КК України направлено до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Рішення не прийнято;

- 12.11.2021 року обвинувальний акт у кримінальному проваджені №0000654 за ч.2 ст.185 КК України направлено до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Рішення не прийнято;

- 19.07.2022 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком терміном на 2 роки;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вимог ст. ст. 176-178 КПК України слідчий Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України « Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан.

Так, 12 серпня 2022 року приблизно о 23.30 годині, ОСОБА_5 знаходився поблизу будинку №8 по вул. Калнишевського м. Новомосковськ Дніпропетровської області, де побачив раніше невідомого ОСОБА_8 . В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), що знаходилося у ОСОБА_8 , вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 12 серпня 2022 року приблизно о 23.35 годині ОСОБА_5 , підійшов ззаду до ОСОБА_8 під приводом попрохати цигарку. В цей час ОСОБА_8 повернувся обличчям до ОСОБА_5 і останній, діючи умисно, відкрито, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, вчиняючи злочин повторно, в умовах воєнного стану, шляхом ривку зірвав з правого плеча ОСОБА_8 джинсову сумку, яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, у якій знаходився мобільний телефон марки «Motorola» type «M53D1» кольору «MeteorGrey» 4/64GB, imei1: НОМЕР_1 , imei1: НОМЕР_2 , вартістю 3.399,15 гривень та утримуючи при собі викрадене майно втік з місця злочину.

В подальшому ОСОБА_5 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду у розмірі 3.399,15 гривень.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

13.08.2022 року вказаний факт, внесено до ЄРДР за №0000743 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

22.09.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Достатність доказів для підозри ОСОБА_9 , підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами: протоколом огляду місця події від 13.08.2022 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 14.08.2022 року; протоколом огляду документів від 14.08.2022 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_8 від 14.08.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 16.08.2022 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_10 від 16.08.2022 року.

Згідно вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладеним на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання позбавлення волі. Так, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких та за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років

Частина 1 Європейської Конвенції з прав людини дозволяє позбавлення волі для забезпечення виконання будь-якого обов`язку встановленого законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції», та « Лабіта проти Італії»), а тому менш суворий вид запобіжного заходу не може бути застосований через тяжкість кримінального правопорушення та його суспільний резонанс.

Аналогічна позиція Європейського суду з прав людини сформована у рішенні від 12.03.2013 року «Волосюк проти України», у якому зокрема зазначено, що тяжкість обвинувачення також може бути достатньою причиною разом з іншими для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, у конвенційній судовій практиці вироблено чотири основні прийнятні причини для тримання особи під вартою до винесення вироку: ризик того, що особа не з`явиться до суду, ризик того, що обвинувачений, у разі звільнення, вчинить дії, які перешкоджатимуть відправленню правосуддя, або вчинить нові злочини, або порушить громадський порядок ( п. 94 Рішення ЄСПЛ « Пірузян проти Вірменії», п. 119 Рішення ЄСПЛ « Трипедуш проти Республіки Молдова»)

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, останній раз 19.07.2022 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком терміном на 2 роки; 17.09.2018 року звільнений умовно-достроково із Бердянської ВК за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України. Однак останній на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні аналогічних корисливих злочинів. Крім того, у Новомосковському міськрайонному суді в Дніпропетровській області розглядаються матеріали кримінальних проваджень за № 0000496 та №0000654, в яких ОСОБА_5 є обвинуваченим. Вищевикладене свідчить про те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, матиме реальну можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам, оскільки їх уникнення за наведених обставин можливо лише через обмеження свободи пересування підозрюваного шляхом тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначила, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ОСОБА_5 для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні просив застосувати своєму підзахисному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, думку захисника, пояснення підозрюваного, слідчий суддя прийшла до таких висновків.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке віднесено законом до категорії тяжких, що підтверджується наявними у слідства доказами, а саме: витягом з кримінального провадження, внесеного 13.08.2022 року до ЄРДР за №0000743 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України; протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 13 серпня 2022 року; протоколом огляду місця події від 13 серпня 2022 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 14 серпня 2022 року; протоколом огляду документів від 14 серпня 2022 року; постановою про залучення речових доказів та передачу їх на зберігання від 14 серпня 2022 року, а саме вилученої коробки чорного кольору від мобільного телефону марки Motorola 4/64GB Meteor Grey, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 та чек на мобільний телефон марки Motorola Е6S 4/64GB Meteor Grey від 07.10.2021 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14 серпня 2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 16 серпня 2022 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 серпня 2022 року; протоколом допиту підозрювавного ОСОБА_5 від 09 вересня 2022 року.
При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому існують всі підстави вважати підозру у відношенні ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, обґрунтованою.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчий суддя враховує, що існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 , раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, останній раз 19.07.2022 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, із застосуванням ст. 75, 76 КК України, з випробуванням на 2 роки, станом на 22.09.2022 року покарання не відбув, та перебуває на обліку у Новомосковському міськрайонному відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, однак останній на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні корисливого злочину.
Тому, у слідчого судді є підстави вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 є особою, яка не має законного джерела прибутку, на даний час підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого, ОСОБА_5 розуміє, що у разі визнання його судом винним у вчиненні вказаного злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України його може буде засуджено судом до реального позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, тому існує реальна можливість переховування останнього від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від покарання.

Слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризику, зазначеного вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 має не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, ніде не працює, тому офіційні джерела доходів в нього відсутні; підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення проти власності, віднесеного законом до категорії тяжких, що вказує на негативну репутацію останнього; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_5 , ніж тримання під вартою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати підозрюваному найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.

Крім того, у відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 ; майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який було проаналізовано раніше, слідчий суддя вважає, що розмір застави у вигляді 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб повинний достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
У разі внесення підозрюваним застави, слідчий суддя вважає, що на підозрюваного ОСОБА_5 повинні бути покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України - застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 16 листопада 2022 року включно.

Визначити розмір застави у відношенні ОСОБА_5 у виді 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 208.000,00 грн.

У разі внесення підозрюваним ОСОБА_5 застави, покласти на останнього наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду на кожний виклик;

- не відлучатися із населеного пункту, а саме з м. Новомосковськ Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора та суду.

Копію ухвали направити для виконання начальникові Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокуророві Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області та начальникові Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1