Справа № 946/2419/22
Провадження № 1-кс/946/1124/22
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2022 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоноармійське, Болградського району, Одеської області, громадянина України, болгарина за національності, з середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 05.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.01.2022 приблизно о 19 годині 40 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого заволодіння чужим майном, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, які могли б зашкодити його злочинним намірам та діям, здійснив напад на проходячу повз нього потерпілу ОСОБА_7 .

Під час нападу, ОСОБА_5 з метою недопущення та подальшого подавлення можливого опору, штовхнув на землю ОСОБА_7 , чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому шийки лівої плечової кістки без зміщення відламків, синця на лівій верхній кінцівці, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, після чого шляхом ривку відкрито заволодів майном останньої, а саме: шкіряною жіночою сумкою чорного кольору вартістю 1500 гривень, в якій знаходилося: мобільний телефон торгової марки «Samsung» моделі: SM - J260F/DS, S/N: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_2 золотистого кольору вартістю 1256 гривень 66 копійок, гаманець шкіряний коричневого кольору вартістю 500 гривень, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 700 гривень, та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_7 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 3956 гривень 66 копійок.

Тим самим, встановлена достатність доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, за ознаками напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

30.03.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Як посилається слідчий у своєму клопотанні, відповідно до п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали заявлене клопотання, просили його задовольнити. Прокурор зазначив, що наявні всі підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із обґрунтованістю підозри та підтвердженням наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: він переховувався від органів досудового розслідування, після повідомлення підозрюваного про підозру, він не з`явився до органів досудового розслідування, про своє місцезнаходження не повідомив.

Підозрюваний в судовому засіданні себе винним визнав повністю, розкаявся. Просить застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, домашній арешт. Хотів забрати сумку, однак не мав наміру завдати фізичної коди потерпілій. Зазначив, що він дуже шкодує, що так зробив, він не переховувався, працює будівельником. Зараз він робить ремонт у своєму будинку. У нього є бабуся та дід, які допомагають йому фінансово та їжею, також, вагітна дівчина його. Він не переховувався від органів поліції, поїхав забрати речі зі старої орендованої квартири, так як господар сказав виїхати з квартири. У нього не було грошей, щоб приїхати до відділку поліції, з Одеси він приїхав лише вчора та прийшов до місця свого проживання, де зранку його і знайшли співробітники поліції, наміру переховуватися від слідства не мав. Окрім нього в родині ще 6 братів та сестер.

Захисник підозрюваного проти клопотання слідчого заперечував, просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що ОСОБА_5 вирвав сумку, але ж тілесних ушкоджень не причиняв. Проживає підозрюваний з молодшими братами та сестрами, які знаходяться на його утриманні. На даний момент, поки він робить ремонт у себе вдома, інші його брати та сестри проживають вдома неподалік, у його старшого брата, якому 27 років. Мати, батько, старший брат виїхали на заробітки.

Вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників кримінального провадження, приймаючи до уваги мету та підстави застосування запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, а також оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Встановлено, що слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 05.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

30.03.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: речовими доказами у кримінальному провадженні, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 .

Органом досудового розслідування 08.04.2022 до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 та клопотання про дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу його до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області для розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської від 08.02.2022 (справа № 946/2420/22) надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 , з метою приводу його до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області для розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановою старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 08.04.2022 року зупинено досудове розслідування.

Постановою старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 08.04.2022 року ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Протоколом затримання особи за постановою суду від 18.04.2022, затримано підозрюваного ОСОБА_5 18.04.20022 о 07:00 год. відповідно до ст. 191 КПК України.

18.04.2022 року постановою старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 відновлено досудове розслідування.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у тому числі, приймаються до уваги, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, наявність судимості, тощо.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини справа "Нечипорук і Йонкало проти України" термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34). Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Слідчий суддя приходить до висновку, що за даних обставин, на даній стадії кримінального провадження достатньо доказів, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Як зазначено слідчим та прокурором, підставою для обрання до підозрюваного запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених п.1 ст.177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та суду), що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Проте, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд оцінює в сукупності всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів у матеріалах кримінального провадження, що вказують на причетність до вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; відсутність міцних соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання; відсутність у підозрюваного місця роботи.

При цьому, частина 1 ст.183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловлено позицію, викладену у п.1 листа за №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року, згідно якої, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону; враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ); при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України») тощо.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції та практики ЄСПЛ (рішення від 25.03.1999 року у справі «Ніколова проти Болгарії», рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України»), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 178 УПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Слідчий суддя вважає, що слідчим, прокурором доведено ризиків того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знаючи про міру покарання, яка може бути застосована до нього, оскільки у разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України за ознаками - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій), санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що є тяжким злочином згідно ст. 12 КК України, враховуючи тяжкість покарання що йому загрожує, він може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення відповідальності.

Слідчому судді в судовому засіданні не було доведено наявності ризику вчинення нових кримінальних правопорушень, з огляду на те, що підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної та адміністративної відповідальності ніколи не притягувався.

Також не було доведено й ризику впливу на свідків чи потерпілу, жодної інформації щодо наміру чи вчинення підозрюваним таких спроб, слідчому судді не повідомлено.

При цьому, виходячи з вказаного, враховуючи, обґрунтованість підозри в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, наявність ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, оцінюючи в сукупності обставини визначені ч.1 ст.178 КПК України, враховуючи пояснення, позицію слідчого та прокурора, а також, вагомість наявних доказів у матеріалах кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік підозрюваного, міцні соціальні зв`язки підозрюваного, відсутність судимості, наявність братів та сестер, а також вагітної співмешканки, те, що ОСОБА_5 винним визнав себе, розкаюється, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, та йому раніше не вручалася будь-яка обґрунтована підозра у вчиненні інших кримінальних правопорушень, на думку слідчого судді, достатнім буде застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зокрема, домашнього арешту з забороною йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Також слідчим суддею враховується, що підозрюваний повернувся до місця свого проживання, та саме там був затриманий працівниками поліції, та враховується, що усі три повістки про виклик на різні дати були вручені підозрюваному в один день.

Таким чином, слідчим та прокурором не доведено у даному випадку, з урахуванням зазначених вище обставин у сукупності, необхідності застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не обґрунтовано неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, а саме - запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Крім того, слідчий суддя наголошує, що обрання запобіжного заходу не має на меті покарання підозрюваного, а обраний запобіжний захід має слугувати забезпеченням виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням ризикам, встановленим статтею 177 КПК України.

Строки запобіжного заходу не можуть перевищувати строків досудового слідства, в зв`язку з чим запобіжні заходи можуть бути застосовані відповідно до строку закінчення досудового слідства.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з забороною йому залишати своє місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1)не залишати місце фактичного проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово;

2) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 06 червня 2022 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 19.04.2022р. о 10:50 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1