Дата документу 30.08.2022 Справа № 320/99/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №320/99/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/387/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, не працевлаштованого, неодруженого, який має середню освіту, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 .

Прокурор у кримінальному провадженні звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 липня 2021 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок, на користь держави.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта по експертизі №17-362 від 13 листопада 2017 року в сумі 395 грн 48 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 витрати на залучення експерта по експертизі №17-363 від 14 листопада 2017 року в сумі 395 грн 48 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 листопада 2017 року, на майно, а саме: автомобіль марки «Mazda», моделі «6» в кузові сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) № НОМЕР_2 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є ОСОБА_9 скасовано.

Вирішена доля речових доказів.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати в частині перекваліфікації дій обвинуваченого з ч.2 ст.289 КК України на ч.1 ст.289 КК України та в частині призначеного покарання через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`яти) років без конфіскації майна, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених п.п.1,2 ст.76 КК України.

В обґрунтування скарги зазначає, що висновок суду про недоведеність стороною обвинувачення наявності в діях ОСОБА_6 кваліфікуючої ознаки «проникнення у інше сховище» є помилковим та не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Крім того, на думку апелянта, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.374 КПК України, оскільки не сформульоване обвинувачення.

Прокурор вважає, що невідповідність висновків суду першої інстанції, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, щодо перекваліфікації дій обвинуваченого з ч.2 ст.289 КК України на ч.1 ст.289 КК України, призвели до призначення покарання обвинуваченому, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

Згідно з вироком суду, 01 листопада 2017 року приблизно о 02 годині 00 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом автомобілем «Mazda 6» в кузові сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шасі (кузова) № НОМЕР_2 , вартістю 55 000 гривень, який належить ОСОБА_10 та знаходився у дворі будинку АДРЕСА_2 , з метою реалізації злочинного умислу, шляхом відкриття вхідних воріт, проник на територію вказаного домоволодіння, яке є іншим сховищем, та за допомогою дублікату ключів проник до салону та завівши двигун даного автомобіля «Mazda 6», з місця події зник.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку зазначаються, окрім іншого: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
На думку колегії суддів, оскаржуваний вирок суду першої інстанції вказаним вимогам кримінального процесуального законодавства відповідає не в повній мірі, з огляду на таке.
З оскаржуваного вироку убачається, що за результатом судового розгляду суд першої інстанції перекваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_6 з ч.2 ст.289 КК України (як це зазначено в обвинувальному акті) на ч.1 ст.289 КК України, та визнав останнього винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні.
Проте, всупереч вимогам п.2 ч.3 ст.374 КПК України, в мотивувальній частині вироку не сформульоване обвинувачення, яке визнано судом доведеним, а міститься лише посилання на обставини, які встановлені під час досудового розслідування, згідно з обвинувальним актом.
Викладене є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення та потягло порушення права обвинуваченого на захист.
У зв`язку з цим, оскаржуваний вирок суду на підставі ст.ст.407, 409, 410, 412 КПК України підлягає безумовному скасуванню.
Діючи в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів не може виправити вказані недоліки, тому, виходячи із засад кримінального провадження, закріплених у ст.ст.7-9 КПК України, скасовуючи вирок суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.
При новому розгляді необхідно врахувати викладене в цій ухвалі апеляційного суду, повно та всебічно дослідити обставини провадження та, в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.
Оскільки оскаржуваний вирок скасовується у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства, інші доводи прокурора, мають перевірятися судом при новому розгляді.
Керуючись ст.ст.404-405, 407, 409, 415 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 липня 2021 року щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст.289 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4