Провадження № 1-кп/522/535/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні у режимі відеоконференції кримінальні провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000345 від 27.07.2020 року, № 0000350 від 28.07.2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Вассианівка, Приморського краю, Російської Федерації, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22.12.2008 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 місяців арешту, звільнений 10.02.2009 року по відбуттю строку покарання;

- 01.04.2011 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 304, ч. 1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 26.02.2016 року по відбуттю строку покарання,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України та у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

27.07.2020 року приблизно о 15:00 годині ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: м. Одеса, пляж «Ланжерон» 1/10, на простирадлі, яке знаходилось на піщаній, поверхні помітив рюкзак чорного кольору, марки «Супрім» вартістю 500 гривень, в якому знаходились: мобільний телефон «Ксіомі Мі 8» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , вартістю 5000 гривень, кейс з навушниками білого кольору, вартістю 2000 гривень, гаманець коричневого кольору, вартістю 300 гривень, 330 гривень НБУ, водійське посвідчення та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_15 , яким вирішив таємно заволодіти.

Діючи відповідно до вказаного наміру, усвідомлюючи характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, повторно, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишиться непомітними для оточуючих, взяв в руки рюкзак чорного кольору, марки «Супрім» вартістю 500 гривень, в якому знаходились: мобільний телефон «Ксіомі Мі 8» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , вартістю 5000 гривень, кейс з навушниками білого кольору, вартістю 2000 гривень, гаманець коричневого кольору, вартістю 300 гривень, 330 гривень НБУ, водійське посвідчення та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_15 , належний ОСОБА_15 , та почав йти в сторону виходу з пляжу, ближче до зеленої зони насаджень, та в цей час ОСОБА_3 був помічений свідками ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які являються працівниками Управління карного розшуку ГУНП в Одеській області та знаходились неподалік від даного місця, почали вимагати його зупинитись та повернути речі, однак, ОСОБА_3 не зважаючи на вимоги з боку останніх повернути викрадене майно, продовжив свої злочинні дії спрямовані на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_15 .

Відкрито викравши майно, належне ОСОБА_15 , загальною вартістю 8130 гривень, ОСОБА_3 почав втікати з місця скоєння ним кримінального правопорушення, однак був затриманий працівниками поліції, у зв`язку з чим завершити злочин до кінця не зміг, з причин, що не залежали від його волі.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Крім того, 27.07.2020 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував разом зі своїми колегами, ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на пляжі м. Одеси «Відрада». В цей час за вказаною адресою перебував ОСОБА_3 . В ході розмови між ОСОБА_18 та ОСОБА_3 виник словесний конфлікт на ґрунті раптових неприязних відносин, в ході якого у ОСОБА_3 з`явився злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_18 .

В свою чергу ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_18 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, наніс рюкзаком, який знаходився в руках останнього один удар в область лівої частини голови, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в область лівої надбрівної дуги.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, та проступку, передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення злочину та проступку викладеного в обвинувальному акті. У скоєному щиро покаявся.

Оскільки обвинувачений визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, та проступку, передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого у скоєнні вказаних злочинів повністю доведена.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України; діями, які виразились у умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, особу винного, та обставини справи, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття та відшкодування збитків. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Цивільний позов та процесуальні витрати по справі заявлені не були.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 368-371, 373-376 КПК України, ст. 102 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України та у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 остаточно призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ст. 76 ч. 1 п. 1, 2; ч. 3 п. 2 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, змінити на особисте зобов`язання, а після вступу вироку в законну силу скасувати, звільнивши його з-під варти.

Речові докази: рюкзак чорного кольору, марки «Супрім»; мобільний телефон «Ксіомі Мі 8» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 ; кейс з навушниками білого кольору; гаманець коричневого кольору; 330 гривень НБУ, водійське посвідчення та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_15 вважати повернутим за належністю потерпілому ОСОБА_15 ; ДВД диски з відеозаписами подій зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя:

11.04.2022