Справа № 947/9724/22
Провадження № 1-кс/947/4626/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.06.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000241 від 26.05.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146,ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст.255-1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання, у провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0000241 від 26.05.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146,ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст.255-1 КК України.
Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Одеською обласною прокуратурою.
В рамках даного кримінального провадження ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 255-1 КК України.
З обставин викладених в клопотанні вбачається, що орган досудового розслідування звертається до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, а саме грошових коштів, які знаходяться на банківських рахунках, відкритих у АТ КБ «ПРИВАТ БАНК», а саме банківських картках, перелік яких міститься в клопотанні, з метою збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову, конфіскації майна, як виду покарання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Як вбачається з поданого клопотання та долучених в його обґрунтування матеріалів, слідчим під час складання клопотання не було дотримано вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, що позбавляє можливості слідчого суддю розглянути таке клопотання по суті.

Матеріалами клопотання підтверджується, що СУ ГУНП в Одеській області обґрунтовано здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146,ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст.255-1 КК України .

24.05.2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 255-1 КК України.
Сторона обвинувачення звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову, конфіскації майна, як виду покарання.

Разом з тим, до клопотання не долучено ні постанови про визнання грошових коштів, на які слідчий просить накласти арешт, речовими доказами, ні доказів подання цивільного позову у даному кримінальному провадженні.

Більше того, в клопотанні відсутні будь-які фактичні дані, що можуть свідчити як про відкриття таких рахунків на ім`я підозрюваного ОСОБА_5 , так і про наявність на них грошових коштів.

Клопотання сторони обвинувачення містить лише формальне цитування положень КПК України щодо мети накладення арешту на майно.

На підставі викладеного, враховуючи зазначені недоліки клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає поверненню прокурору, з встановленням відповідного процесуального строку.

Керуючись ст. ст. 170-173,309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000241 від 26.05.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 146,ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст.255-1 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1