Справа № 188/307/22
Провадження № 1-і/188/49/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року року Слідчий суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в cмт Петропавлівка клопотання прокурора Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000372 від 29 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Лисичанська Луганської області, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 26.10.2021 Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, згідно зі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік, якому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

за дистанційною участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі неможливості здійснення правосуддя судом з об`єктивних причин під час воєнного або надзвичайного стану, у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами може бути змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються в такому суді, за рішенням Вищої ради правосуддя, що ухвалюється за поданням Голови Верховного Суду, шляхом її передачі до суду, який найбільш територіально наближений до суду, який не може здійснювати правосуддя, або іншого визначеного суду. У разі неможливості здійснення Вищою радою правосуддя такого повноваження воно здійснюється за розпорядженням Голови Верховного Суду.

За розпорядженням Голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ, а саме: за Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області визначено територіальну підсудність Лисичанського міського суду Луганської області.

24.05.2022 до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 (далі прокурор) про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000372 від 29.04.2022.

У клопотанні зазначається, що у провадженні слідчого відділу ВП №3 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.04.2022 за №0000372, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Верховною Радою України відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 №1207-VII та Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18.01.2018 №2268-VIII Російську Федерацію було визнано державою-агресором.

24.02.2022 на підставі рішення Президента Російської Федерації збройними формуваннями Російської Федерації, була розпочата військова агресія проти України. До вказаних дій приєдналися також незаконні збройні та воєнізовані формування, створені на тимчасово окупованій території Луганської та Донецької областей.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 на строк 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України воєнний стан в Україні продовжено із 05 години 30 хвилин 26.03.2022 на строк 30 діб.

Указом Президента України № 259/2022 від 18 квітня 2022 року у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року на строк 30 діб.

Прокурор наголошує, що ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення за таких обставин, які прокурор вважає встановленими.

25.04.2022 у нічний час доби, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, коли ОСОБА_4 проходив біля буд. АДРЕСА_2 , у нього виник раптовий умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів. ОСОБА_4 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та знаючи, що на території України діє воєнний стан, шляхом розбиття віконного скла проник до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , звідки скоїв крадіжку майна.

Після цього ОСОБА_4 з викраденим майном з місця події зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 13 185 гривень.

30.04.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану.

02.05.2022 керівником Лисичанської окружної прокуратури за результатами розгляду клопотання прокурора-процесуального керівника у кримінальному провадженні винесена постанова про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 30 діб, тобто до 31 травня 2022 року включно, який знаходиться у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_4 пояснив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення. Причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю, стверджує прокурор, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою про добровільну видачу викраденого майна; протоколом огляду місця події від 29.04.2022, проведеному за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом огляду предмету, під час якого у ОСОБА_4 вилучено викрадене ним майно, за адресою: АДРЕСА_3 , протоколами допитів свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_5 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 30.04.2022; довідкою про вартість майна, викраденого ОСОБА_4 , станом на 29.04.2022, відповідно до якої сума збитків, заподіяних ОСОБА_5 , складає 13 185 грн.

Досудове розслідування не завершено і для повного та неупередженого розслідування необхідно проведення запланованих слідчих (розшукових) дій.

Прокурор стверджує, що ризики, які були під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, не зменшились та не змінились, зокрема, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України, а саме:

п.1 - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 ніде не працює, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Крім того, на території України запроваджено воєнний стан та на території м. Лисичанська Луганської області проводяться активні бойові дії, у зв`язку з чим у ОСОБА_4 є реальна можливість втекти на тимчасово окуповану територію України;

п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить те, що ОСОБА_4 раніше був судимий за майновий злочин та вчинив нове кримінальне правопорушення під час іспитового строку.

За таких обставин, вважає прокурор, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Посилаючись на ст.ст.36, 131, 132, 176-178, 183, 184, 199 КПК України, прокурор просить продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 30 діб.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Підозрюваний не заперечував проти клопотання.

Вислухавши думки осіб, які беруть участь у судовому засіданні, вивчивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя зазначає, що відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст.199 глави 18 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Статтею 193 КПК України передбачено, що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

За нормою ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З досліджених слідчим суддею доказів вбачається, що стороною обвинувачення зібрані докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином.

Слідчий суддя бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Мюррей проти Сполученого Королівства», згідно з якою факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Положеннями ч. 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Зокрема, таку правову позицію Європейський суд з прав людини виклав в п.74 рішення у справі «Мамедова проти Росії» та п. 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених пунктами 1 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам підозрюваного переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку слідчого судді, прокурор надав переконливі аргументи в обґрунтування необхідності продовження запобіжного заходу саме у вигляді тримання підозрюваного під вартою.

Слідчий суддя вважає, що враховуючи конкретні обставини справи, встановлені під час судового розгляду клопотання прокурора, суспільний інтерес, особу підозрюваного, з огляду на існування ризиків вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень та/або ухилення від суду, слід продовжити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ще на 30 днів, враховуючи, що строк тримання під вартою закінчується 31.05.2022, відповідно з 01.06.2022 до 30.06.2022 включно.

Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177,183, 193, 194, 199, 205, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 30 днів, тобто з 01.06.2022 до 30.06.2022 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подання апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1