В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2022 року смт Магдалинівка
Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачена ОСОБА_4 ,
потерпіла ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Олександрівка, Єткульський район Челябінської області, громадянки України, яка має середню освіту, заміжня, раніше не судимої, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 , 01.08.2021 року приблизно о 19.30 год перебуваючи на подвір?ї будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклої сварки, маючи раптово виниклий умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , нанесла три удари штиковою лопатою в область рук ОСОБА_5 , в результаті чого спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді різаної рани лівої кисті та синців по лівому плечу (із саднами), які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїла кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 KK України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому їй обвинуваченні, щодо скоєння кримінального правопорушення відносно потерпілої ОСОБА_5 вину визнала. Суду пояснила, що точної дати не пам`ятає, поїхали того дня всією родиною на відпочинок до річки. Та коли приїхали додому близько 19.30 год то помітили, що щось горить і сусіди стояли з відрами тушили, бо вогонь доходив до їхнього забора, до ангара де техніка стоїть. ОСОБА_5 таке вчиняє не вперше. Схватила згаряча лопату та почала бити ОСОБА_5 держаком. Скільки ударів наносила не пам`ятає. На сьогоднішній день ігнорують один одного. Наміру миритися не має.

Потерпіла ОСОБА_5 допитана у судовому засіданні суду показала, що 01.08.2021 року пішла на огород позагрібати, а ОСОБА_4 разом з чоловіком бігли на неї. ОСОБА_4 схватила лопату і почала її бити, а чоловіка потерпілої не бачили і не трогали. Били аж до погрібника у дворі, після чого чоловік ОСОБА_4 забрав у неї лопату та почав бити потерпілу усим підряд. Стерню особисто не палила, а палив її чоловік. З сусідів ніхто не говорив їм, щоб не палили стерню.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Допитавши обвинувачену, потерпілу, судом було досліджено такі докази:

- протокол про прийняття заяви від ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення від 02.08.2021 року;

- протокол огляду від 09.08.2021 року в с. Котовка та таблицею зображень до протоколу місця події розташованого по АДРЕСА_2 , 09.08.2021;

- протокол огляду штикової лопати від 09.08.2021 року в с. Котовка та таблицею зображень до протоколу місця події розташованого по АДРЕСА_2 , 09.08.2021;

- висновок експерта № 94-Е від 03.08.2021 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_5 виявлено тілесне ушкодження у вигляді: різаної рани лівої кисті; синців по лівому плечу (з саднами), в проекції гребня лівої клубової кістки.

Аналіз вищенаведених показів потерпілої сторони, та досліджених доказів у їх сукупності, дозволяє суду зробити висновок про те, що доведеність винуватості обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 України відносно потерпілої випливає із сукупності вище встановлених ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, що дозволяє суду поза розумним сумнівом дійти до висновку, що вина обвинуваченої у судовому засіданні у скоєнні інкримінуємого їй кримінального правопорушення, доведена повністю.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справі «Езе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 9 жовтня 2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету - покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, як нанесення легких тілесних ушкодженнь.

Тому при призначенні виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення; обставини його вчинення; особу винного, яка є раніш не судимою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується посередньо, одружена.

Обставин, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої це щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої, відсутні.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, зважаючи на наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих вину обвинуваченої обставин, позицію державного обвинувачення та потерпілої сторони, відносно міри покарання, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_4 необхідно обрати покарання у межах санкції ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Визначене покарання, на переконання суду, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов не пред`являвся. Арешт на майно не накладався.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 371, 374-376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п?ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази по справі: штикову лопату із дерев?яним держаком, яка передана під зберігальну розписку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору та потерпілій.

Суддя ОСОБА_1