Житомирський апеляційний суд
Справа №274/6244/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 309 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі провадження за апеляційними скаргами прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_8 та заступника керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28 січня 2022 року про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.309 КК України, у зв`язку добровільним зверненням до лікувального закладу з метою лікування від наркоманії та проведенням такого лікування,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28 січня 2022 року звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.309 КК України, у зв`язку з добровільним зверненням до лікувального закладу з метою лікування від наркоманії та проведенням такого лікування.

Кримінальне провадження закрито.

Речові докази після набрання ухвалою законної сили: порошкоподібну речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, загальною масою в перерахунку на суху речовину 16,967г., що зберігається у спеціальному приміщенні ГУНП в Житомирській області знищено.

Відповідно до ухвали суду першої інстанції, органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що у невстановлений слідством день та час у 2021 році він, перебуваючи поблизу вул. Садова, в м. Бердичеві Житомирської області, у невстановленому слідством місці шляхом знахідки незаконно придбав наркотичний засіб канабіс, загальною масою 16,967г., який, утримуючи при собі, а саме в своїй барсетці, переніс до лісопосадки, яка розташована поряд з вул. Білопільською в м. Бердичеві, де незаконно зберігав при собі без мети збуту до 18 год. 50 хв. 19 серпня 2021 року.

Цього ж дня близько 18 год. 50 хв. під час огляду місця події у ОСОБА_7 , який знаходився в лісопосадці, що розташована поряд з вул. Білопільською в м. Бердичеві, працівниками поліції було виявлено та вилучено білий поліетиленовий пакет, в якому знаходився наркотичний засіб канабіс, загальною масою 16,967 г, який він незаконно придбав і зберігав без мети збуту та добровільно видав працівникам поліції.

Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України. 30.09.21 ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч.1 ст.309 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_10 просить ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28.01.2022 щодо ОСОБА_7 змінити в частині вирішення питання про процесуальні витрати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 4290 гривень 50 копійок. У решті ухвалу залишити без змін.

Не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження встановлених судом та кваліфікації дій обвинуваченого, вважає, що вказана ухвала підлягає зміні в частині вирішення питання щодо процесуальних витрат,

у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що питання поняття та розподілу процесуальних витрат в кримінальному провадженні, у тому числі пов`язані з залученням експерта, регулюються положеннями ст. ст. 122, 124-126 КПК України. Положення ст.126 КПК України передбачає, що суд вирішує питання про судові витрати вироком або ухвалою, є загальними. Приписами КПК України не обмежено процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком.

Вказує, що не стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого можливе лише у випадках ухвалення судом виправдувального вироку або закриття кримінального провадження за реабілітуючих підстав, атому ухвала суду щодо ОСОБА_7 підлягає зміні в частині вирішення питання про процесуальні витрати.

В апеляційній скарзі заступник керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 просить ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28.01.2022 щодо ОСОБА_7 - скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає, що вказана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначає, що вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності відповідно ч.4 ст.309 КК України, необхідно з`ясовувати чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулась до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно і чи дійсно ставить за мету вилікуватись від наркоманії, а не ухилитися в такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Вказує, що для застосування вказаної норми підлягає обов`язковому, з`ясуванню судом обставина, чи хворіє обвинувачений на психічний розлад, що характеризується психічною або фізичною залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини та чи встановлено йому діагноз «наркоманія» за результатами медичного обстеження.

Посилається на те, що згідно акту спеціальної медичної комісії з проведення медичних огляді для направлення на примусове лікування від 31.08.2021 №Д-956 ОСОБА_7 встановлено наявні психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіоїдів. Також, згідно даного акту, ОСОБА_7 лікування не потребує.

При цьому не вказано про встановлення йому діагнозу «наркоманія наявність якого є обов`язковою умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України.

Прокурор підтримала апеляційні скарги та просила їх задовольнити.

ОСОБА_7 заперечив щодо задоволення апеляційних скарг.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга заступника керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_8 підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин.

Як вбачається з матеріалів провадження, на розгляді у Бердичівському міськрайонному суді Житомирської області перебував обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000255.

ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконно придбав та зберігав психотропну речовину, без мети збуту.

Також, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на підставі ч.4 ст.309 КК України, оскільки він добровільно звернувся до лікувального закладу та пройшов лікування від наркоманії.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28 січня 2022 року вказане клопотання задоволено, обвинуваченого ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України на підставі ч.4 ст.309 КК України, а кримінальне провадження закрито.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч.4 ст.309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Верховний Суд у своїй постанові від 13 квітня 2021 року (справа №367/5346/20) зазначив, що вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України, суду необхідно з`ясовувати, чи реально особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи добровільно вона звернулась до лікувального закладу і розпочала лікування, а не вимушено, і чи дійсно ставила за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про можливість звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 з 25.10.21 до 02.11.21 проходив у КНП "Обласний медичний спеціалізований центр" Житомирської обласної ради повний курс добровільного стаціонарного лікування з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів, вживання зі шкідливими наслідками, що підтверджується довідкою №3669 від 02.11.21 даної установи, тобто добровільно проходив вказаний курс лікування та не мав на меті ухилитися у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений кримінальний проступок.

Вказаний діагноз не викликає сумнівів у тому, що захворювання, від якого лікувався ОСОБА_7 було пов`язане з наркоманією, а саме із вживанням канабіноїдів.

Оскільки ОСОБА_7 добровільно звернувся до лікувального закладу і пройшов курс лікування від наркоманії, суд обґрунтовано та на законних підставах постановив рішення про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України.

З цих підстав твердження прокурора про те, що суд першої інстанції належним чином не перевірив виконання обвинуваченим умов, визначених ч.4 ст.309 КК України, не відповідають фактичним обставинам справи.

З урахуванням викладеного колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга заступника керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 не підлягає задоволенню.

Що ж стосується апеляційної скарги прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_8 , колегія суддів вважає про наявність підстав для зміни судового рішення відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.409 КПК України.

Так, згідно до ч.1 ст.126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до положень п.3 ч.1ст.118 КПК України, до процесуальних витрат належать витрати, пов`язані із залученням експертів.

Кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання стягнення процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про розподіл процесуальних витрат та такі витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Оскільки ст.126 КПК України визначено, що розподіл процесуальних витрат може бути вирішено й ухвалою суду, то у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат, про що зазначено у правових позиціях, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі 598/1781/17.

Так, згідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17, КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Вирішення питання про розподіл процесуальних витрат полягає у висновку суду про стягнення або відмову у стягненні певної грошової суми, яка є процесуальними витратами у розумінні КПК.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції при постановленні ухвали від 28 січня 2022 року відносно ОСОБА_7 в порушення вимог ст.126 КПК України та ст.372 КПК України, фактично не вирішив питання процесуальних витрат у цьому провадженні, обмежившись посиланням в мотивувальній частині оскаржуваного рішення про те, що в даному випадку питання стягнення процесуальних витрат підлягає вирішенню під час виконання ухвали суду.

В даному випадку, недотримання судом норм ст.126 КПК України, як і норм ст.372 КПК України, є істотними порушеннями кримінального процесуального закону, які перешкодили суду прийняти законне, обґрунтоване рішення в частині відшкодування процесуальних витрат.

При цьому, як убачається з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування у провадженні проведені судові експертизи загальний розмір яких складає 4290 гривень 50 копійок. Ці процесуальні втрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_8 є обґрунтованими, підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає зміні в частині вирішення питання процесуальних витрат за проведення судових експертиз.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу заступника керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28 січня 2022 року про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.309 КК України, у зв`язку добровільним зверненням до лікувального закладу з метою лікування від наркоманії та проведенням такого лікування змінити.

Стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 4290 гривень 50 копійок в дохід держави.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Кримінального Касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її ухвалення.

Судді: