Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/1201/22

Номер провадження: 1-кп/511/147/22

20 вересня 2022 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні по №0000522 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.11.2021 року відносно обвинуваченого:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Катерино-Платонівка Ширяєвського району Одеської області, з освітою 8 класів, у цивільному шлюбі, зареєстрований АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,
за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, маючи прямий умисел, спрямований на статеві зносини з потерпілою, тобто з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку, достовірно знаючи про її вік, оскільки вона проживала разом з ним та, незважаючи на це, без застосування фізичного та психічного насильства, та погроз застосування такого насильства, саме за взаємною згодою з ОСОБА_6 , з метою задоволення своєї статевої пристрасті, з липня 2021 (більш точної дати судом не встановлено) до 21 листопада 2021 систематично по місцю проживання в будинку АДРЕСА_2 та в автомобілі «ВАЗ 2101» вступав з нею у природні статеві зносини, а саме вчиняв дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням статевим членом в тіло потерпілої.

З урахуванням вищенаведеного ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні у злочину, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, кваліфікованому, як вчинення повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав у повному обсязі, не заперечував вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 за вказаних в обвинувальному акті обставин, підтвердив наявність 9 разів статевих відносин з потерпілою за період з липня по листопад 2021р.р. При цьому обвинувачений пояснив, що потерпілу ОСОБА_7 він знає з її тримісячного віку. Так сталося, що мати ОСОБА_8 покинула її та ще її 4-х братів та поїхала в невідомому напрямку, батько ОСОБА_8 працює в м. Одесі щоб утримувати родину та буває вдома рідко, а тому ОСОБА_8 та ніші діти залишилися проживати з ОСОБА_9 своєю рідною бабусею, яка є одночасно його цивільною дружиною. Тому ОСОБА_8 все своє життя проживає з ними разом ним і бабусею, називає його «дідом», тому, про те що ОСОБА_8 не виповнилося 15 років, йому було відомо достеменно. Окрім того, не заперечуючи проти обвинувачення, ОСОБА_10 стверджував, що ОСОБА_11 сама була ініціатором їх статевих відносин, оскільки вона перша самостійно почала виявляти щодо нього симпатію, ходила перед ним напіводягнена, лягала з ним на ліжко, могла вщипнути, але він спочатку не звертав увагу. Потім йому стало відомо про те що ОСОБА_8 вже обізнана в інтимних питаннях та він запропонував їй вступити з ним в статеві відносини, думав вона відмовиться, але вона не відмовилася та робила вказане добровільно без будь-якого примусу. Першій раз статевий акт природним шляхом у них відбувся на початку серпня 2021 року у гаражі, за взаємною згодою; потім декілька разів в автомобілі та один раз в будинку, він проникав в її тіло природним шляхом з використанням геніталій, загалом статевих зносин було біля 9 разів. Підтвердив, що ОСОБА_8 його розмову з нею про їх статеві відносини записала на телефон та потім показала родичам, тоді все і стало відомо. Але він не переховувався від слідства, оскільки був у гостях у сина у Львівській області, де і був затриманий. Стверджував, що щиро кається у скоєному.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона зі своїми чотирма рідними молодшими братам проживає разом з бабусею ОСОБА_9 , оскільки їх рідна мати їх покинула та поїхала в невідомому напрямку. Обвинувачений ОСОБА_4 перебував в цивільному шлюбі з її бабусею та тому вони мешкали разом, вона відносилася до нього як до дідуся, оскільки він виховував її з дитинства та був обізнаний про її неповнолітній вік. Її батько ОСОБА_9 фактично вдома відсутній, оскільки працює в м. Одесі. Приблизно 20.07.2021 року вона з ОСОБА_12 поїхали вчити її керувати автомобілем. Під час вказаного навчання ОСОБА_13 почав класти руки їй на ноги, на що вона спочатку не звернула уваги. Надалі, того ж місяця обвинувачений зустрів її біля будинку та сказав йти її до гаражу, де ОСОБА_12 почав до неї приставати, вона плакала та просила її не чіпати, тоді стався їх перший статевий акт. Опір йому потерпіла чинити не могла, оскільки він був сильніше. Приблизно з 21.07.2021 по 21.11.2021 року вказані статеві зносини були систематично, майже кожні вихідні в гаражі, вдома або в машині, коли ОСОБА_12 приїжджав на вихідні додому. Зазначала, що відносилася до цих відносин з ОСОБА_4 негативно, попереджала останнього що розповість родичам та напише заяву до поліції. Через деякий час потерпіла розповіла про те, що сталося своїй подрузі ОСОБА_14 , батько та бабуся нічого не знали, оскільки у неї з ними були погані відносини та вона боялася, що ніхто їй не повірить. Коли обвинувачений, після виявлення вказаних фактів, перебував в розшуку він почав погрожувати їй та її батьку по телефону. Під час судового розгляду категорично заперечувала факт того, що вона перша та сама була ініціатором вказаних подій, оскільки відносилася до обвинуваченого як до дідуся, який її виховував як рідний з дитинства.

Законний представник потерпілої ОСОБА_6 представник сільради ОСОБА_15 суду пояснила, що ОСОБА_8 самостійно в листопаді 2021 року звернулася до сільської ради по факту насилля відносно неї з боку ОСОБА_12 . Представники органу у справах дітей відразу викликали поліцію, дівчина розповіла, що дідусь насильно пропонував їй зайнятися сексом, вона плакала та зазначала що більше не може вказане терпіти, тому вирішила звернутися до сільської ради з батьком. При цьому, відносно родини потерпілої представник вказувала, що родина не перебуває на обліку, як така що опинилася в складних життєвих обставинах. Мати дітей покинула та поїхала у невідомому напрямку, у всіх 5 дітей немає свідоцтва про народження, батько в них не вказаний, але живе разом з дітьми. Дітей фактично виховували бабуся ОСОБА_9 та її цивільний чоловік ОСОБА_10 . Бабуся ОСОБА_9 була у розпачі коли дізналася про вказані обставини та стверджувала, що до літа 2021 року ОСОБА_8 добре вчилася, а потім її успішність знизилась та в них були недомовки, тому вона повязувала вказані обставини з поганою поведінкою онуки.

Свідок ОСОБА_16 , яка є цивільною дружиною ОСОБА_9 , суду повідомила, що в неділю у листопаді 2021 року вона разом з ОСОБА_17 поїхали в с. Новокрасне, до чоловіка додому. В с.Новокрасне живе ОСОБА_9 її свекруха разом з ОСОБА_4 , який є співмешканцем ОСОБА_9 , а також живуть ОСОБА_8 та її 4 брати. Того ж дня, в неділю ОСОБА_12 привіз ОСОБА_8 додому на машині, всі інші були дома. Коли ОСОБА_8 зайшла в дім, в її кімнаті між нею з ОСОБА_12 відбулася незрозуміла розмова, після якої потерпіла сиділа дуже напружена та розмовляла по телефону, а ОСОБА_12 в цей момент був дуже наляканий. Коли він вийшов з кімнати, ОСОБА_8 почала хвилюватися, її аж трусило, вона запитала, що сталося, ОСОБА_8 відповіла, що їй ніхто не повірить та розповіла про дії сексуального характеру відносно неї з боку ОСОБА_18 . Після чого свідок покликала свого чоловіка та разом з ОСОБА_8 вони розказали все батьку ОСОБА_9 . Розповіли, що в цей день, як ОСОБА_12 віз ОСОБА_8 додому, він завіз її в лісосмугу та вимагав від неї статевий акт; окрім того аналогічні події неодноразово були також і в гаражі, і вдома, він постійно до неї чіплявся. В той день, коли про все дізналися, ОСОБА_8 пішла гуляти, а ОСОБА_12 поїхав за нею сам, із власної ініціативи, хоча батько дівчини хотів поїхати з ним. Вважає, що ОСОБА_8 не розповідала про вказані події, так як боялася що їй не повірять і що вона наговорює. Також свідок зазначала, що їй відомі факти коли ОСОБА_12 погрожував ОСОБА_8 та її бабусі, вже після цих подій, вона була присутня при цій розмові.

Свідок ОСОБА_9 , який є батьком потерпілої суду повідомив, що в листопада 2021р. від ОСОБА_16 (його цивільної дружини) він дізнався про те, що в ОСОБА_12 з його донькою ОСОБА_8 були сексуальні стосунки. Після виявлення вказаних обставин він зателефонував в сільську раду та запитав, що робити, потім вони звернулися до поліції. Зазначив, що він у зв`язку з роботою більшість часу проводить саме в місті Одесі, тому що відбувалося вдома з його дітьми йому фактично було не відомо. Але, вже аналізуючи обставини після їх виявлення, він розуміє, що поведінка доньки погіршилася у зв`язку з такими діями. Було, навіть таке, коли ОСОБА_12 приїжджав додому, потерпіла тікала з дому. Також зазначав, що обвинувачений достеменно знав про вік ОСОБА_8 , тому що проживав багато років з його мамою ОСОБА_9 та фактично вважався дідусем дівчинці.

Свідок ОСОБА_14 , яка є подругою потерпілої суду повідомила, що в середині липня 2021 року їй стало відомо зі слів потерпілої, що ОСОБА_8 їхала на машині з ОСОБА_12 та він запропонував їй навчитися водити машину, після чого почав чіплятися до неї, пропонуючи статеві відносини. Ангеліна, хоча і заперечувала, але статевий акт між ними відбувся і це відбувалося з середини липня не один раз та не по її бажанню, а нікому із дорослих ОСОБА_8 не розповідала, тому що вважала, що їй не повірять.

Свідок ОСОБА_9 , яка є рідною бабусею потерпілої, суду повідомила, що вони разом з ОСОБА_12 з раннього дитинства виховували ОСОБА_8 як онуку. Відносини в ОСОБА_8 та ОСОБА_12 були, як між дідусем та внучкою, у поведінці ОСОБА_8 вона нічого дивного спочатку не помічала, а потім онука стала поводити себе не дуже гарно, почала запізнюватися, погано навчатися, була скрита та пригнічена тощо. Про те що сталися вказані події вона дізналася лише у листопаді 2021р., коли ОСОБА_8 все розповіла та зазначила, що вона боялася все розповісти, оскільки думала, що їй не повірять. Після того як всі дізналися про статеві відносини ОСОБА_8 з ОСОБА_12 , останній поїхав в невідомому напрямку та телефонував до ОСОБА_9 з погрозами та казав, що всіх поріже, та щоб вони забрали заяву з поліції, також погрожував ОСОБА_8 по телефону. Вказувала, що вини з себе не знімає, оскільки є також її провина в тому, що не догляділа онуку.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що 22.11.2021 року з заявою про вчинене кримінальне правопорушення звернулась голова Степанівської сільської ради ОСОБА_19 , яка повідомила про виявлення факту статевих зносин з неповнолітньою та просила притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , який вчинив дії сексуального характеру відносно своєї онуки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.к.п.75-76).

Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 22.11.2021 року, номер кримінального провадження №0000522, що підтверджується витягом з ЄРДР від 22.11.2021 року та відповідає вимогам ст. 214 КПК України, згідно якої надійшла заява від голови Степанівської сільради про те, що з липня 2021р. співмешканець бабусі ОСОБА_20 на імя ОСОБА_21 здійснював статеві зносини з її неповнолітньою онукою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проти її волі (а.к.п.77)..

З протоколу огляду місця події від 22.11.2021 року, здійсненого на підставі дозволу ОСОБА_9 , в присутності двох понятих слідує, що під час досудового розслідування здійснено огляд місця події, а саме будинку АДРЕСА_2 . В ході огляду зафіксовано обстановку в будинку, в кімнаті виявлено труси сірого кольору, труси червоного кольору з орнаментом у вигляді «горошку», виявлені речі вилучено та упаковано у встановленому порядку (а.с.78,79-82).

Згідно висновку експерта №98 від 25.11.2021р., ОСОБА_6 , 2006 р.н., оглянута лікарем судово-медичний експертом ОСОБА_22 , під час огляду станом на 22-23 листопада 2022р. видимих ознак тілесних ушкоджень на тілі потерпілої, у тому числі, у ділянці промежини (статевих органів і анального отвору) не виявлено. Цілісність дівочої пліви порушена не менш ніж за три тижні до огляду, не уявляється можливим встановити давність порушення її цілісності.

Як вбачається з висновку експерта №1048 від 21.12.2021 року при судово-медичному імунологічному досліджені у трьох мазках і одному тампоні з вмістом піхви потерпілої ОСОБА_6 знайдені сперматозоїди (а.к.п. 89-90).

З протоколу затримання ОСОБА_4 від 12.04.2022 вбачається, що останній був затриманий 12.04.2022р., під час обшуку затриманого у нього заборонений речей не виявлено, нічого не вилучалося (а.к.п. 83-85).

Згідно із п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи», добровільні статеві зносини з особою, яка не досягла статевої зрілості, утворюють склад злочину, передбаченого статтею 155 КК, у разі, якщо винна особа усвідомлювала (достовірно знала або припускала), що потерпіла особа не досягла статевої зрілості, а так само, коли вона повинна була і могла це усвідомлювати. Добровільними статевими зносинами слід визнавати такі, що здійснюються без застосування фізичного насильства, погрози його застосування і використання безпорадного стану потерпілої особи. Якщо потерпіла особа внаслідок свого розумового відставання або малолітнього віку не могла розуміти характеру та значення здійснюваних з нею дій, статеві зносини з такою особою необхідно розцінювати як зґвалтування з використанням безпорадного стану потерпілої особи..

Жодна із сторін у справі не заперечувала факту того, що обвинувачений був фактичним членом сім`ї неповнолітньої потерпілої являвся цивільним чоловіком бабусі потерпілої, та фактично виховував потерпілу з раннього дитинства як дідусь.

З свідоцтва про народження потерпілої судом встановлено, що вона є неповнолітньою особою 2006 року народження.

Таким чином, з показань самого обвинуваченого, потерпілої та свідків судом встановлено, що обвинувачений був достеменно обізнаний про неповнолітній вік потерпілої.

Висновок експертизи №98 від 25.11.2021р, відповідно до якого в потерпілої виявлені порушенням дівочої пліви давністю не менш ніж три тижні до обстеження підтверджують показання потерпілої щодо неодноразового вступу з нею ОСОБА_4 у статеві зносини, починаючи з липня 2021 року.

Що ж стосується показань обвинуваченого ОСОБА_4 в частині ініціювання початку статевих відносин самою потерпілою, яка, за твердженням обвинуваченого, сама провокувала останнього до відповідних дій сексуального характеру, то суд вважає, що вказане не знайшло своє підтвердження під час судового розгляду, а навпаки спростовано показами самої потерпілої та у такий спосіб обвинувачений намагається уникнути відповідальності за вчинене, та спонукати суд до хибного висновку по цій справі.

Разом з цим, суд вважає, що всі наявні докази обвинувачення по справі показання обвинуваченого, потерпілої, свідків та всі письмові докази повністю узгоджуються між собою щодо місця вчинення злочину; всі досліджені докази протиріч не мають, вони доповнюють один одній та повністю викривають обвинуваченого; підстав для обмови обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням вищенаведеного, суд повністю приймає до уваги докази обвинувачення, оскільки вони є належними, допустимими та відкритими; узгоджуються між собою та доводять вину обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину, будь-яких клопотань щодо недопустимості доказів суду не надходило.

Аналіз вищевказаних доказів, а саме показань обвинуваченого, показів потерпілої, свідків та письмових доказів у справі свідчить, що винуватість ОСОБА_4 у вчинені вказаного злочину є доведеною, а його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 155 КК України, оскільки останній як повнолітня особа вчинив дій сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, обвинувачений офіційно не одружений, постійного місця роботи не має, за місцем реєстрації не проживає, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, раніше не судимий в силу ст.89 КК України, характеризується посередньо.

Твердження обвинуваченого про те, що він щиро розкаявся у скоєному, суд оцінює критично, оскільки останній у цьому суд не переконав.

Зокрема, під час розгляду справи, судом не встановлено, що обвинувачений дійсно розкаявся у скоєному та щиро жалкує про вчинене.

Так, суд не переконався у тому, що каяття обвинуваченого ґрунтується на належній критичній оцінці своєї протиправної поведінки і характеризується її щирим осудом, оскільки останній фактично стверджуючи про щире каяття намагався перекласти тягар відповідальності на неповнолітню потерпілу.

При цьому, оскільки даний злочин було вчинено в період часу з липня по 21 листопада 2022року, тобто більш 9 разів протягом невеликого проміжку часу; обвинувачений самостійно свою злочинну діяльність не припинив, а навпаки після виявлення злочину тривалий час переховувався від слідства, під час судового розгляду перед потерпілою та її близькими родичами не вибачився, що на думку суду свідчить про відсутність щирого каяття та є очевидним, що обвинувачений лише жалкує з приводу виявлення його протиправної діяльності.

Зазначені обставини, на переконання суду об`єктивно свідчать про той факт, що обвинувачений не надав належну оцінку вчиненому ним діянню та своїй суспільно-небезпечній поведінці.

Одночасно, слід враховувати, що обвинувачений просив неповнолітню нікому не розповідати про його дії стосовно неї.

Отже, суд не вбачає будь-яких обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину та могли б бути визнані такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставин, які пом`якшують покарання відповідно до статті 66 КК України немає.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до статті 67 КК України не встановлено.

Із досудової доповіді, складеної за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 Роздільнянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробаціі» в Одеській області зазначено, що ризик повторного вчинення кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як високий, виправлення обвинуваченого без застосування покарання у виді позбавлення чи обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про пробацію" під час вирішення питання про застосування до особи пробації суд бере до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення та соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого або засудженого, яку готує персонал органу пробації або адміністрація установи виконання покарань.

За приписами ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

При цьому, беручи до уваги особу винного, його вік і стан його здоров`я, приймаючи до уваги, що хоча обвинувачений вважається особою раніше не судимою в силу ст. 89 КК України, але він раніше тричі був засуджений та відбував покарання реально, що характеризує його як особу схильну до скоєння злочинів та враховуючи усі фактичні обставини справи, як то: свідоме, неодноразове вчинення розпусних дій відносно неповнолітньої, що виразилася в активних діях обвинуваченого, суд вважає, що виправлення засудженого без відбування покарання неможливе, а тому, і немає підстав для застосування статті 75 КК України.

Підстави для застосування статей 69, 69-1 КК України відсутні.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, ступеня тяжкості вчиненого злочину, відсутності обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, приймаючи до уваги думку потерпілої та її представника щодо необхідності обрання покарання у вигляді позбавлення волі (а.к.п.107), суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому в межах санкції інкримінованої статті, яка передбачає покарання за даний злочини, у вигляді позбавлення волі, як достатнє для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення, передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Витрати на проведення експертиз в кримінальному провадженні та речові докази відсутні, цивільний позов не заявлено.

Зважаючи на наявність ризиків, передбачених ст.ст.177, 194 КПК України, а саме можливості обвинуваченого переховуватися від суду в зв`язку з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі та вчинення інших кримінальних правопорушень, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, значний строк призначеного покарання, близькість відносин із неповнолітньою потерпілою, суд приймає рішення про продовження відносно обвинуваченого строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 65-67, 155 КК України, ст.ст. 373, 374, 615 ч.15 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 155 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_4 рахувати, починаючи з часу його фактичного затримання, тобто з 12 квітня 2022року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 залишити без змін тримання під вартою.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а особою, що перебуває під вартою протягом 30 днів з моменту вручення копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: ОСОБА_1