Номер провадження: 11-кп/813/1545/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.06.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14.06.2022 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в с. Княжолука, Долинського р-ну, Івано-Франківської області, громадянки України, не заміжньої, маючої середню освіту, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої в АДРЕСА_1 та не маючої місця проживання у м. Одесі, раніше неодноразово судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України у кримінальному провадженні №0000539, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2021 року

установив
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції
В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває на розгляді кримінальне провадження №0000539 від 07.05.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.06.2022 року, постановленою під час судового розгляду кримінального провадження, було задоволено клопотання прокурора та продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 12.08.2022 року із визначенням розміру застави у розмірі 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 800 гривень, відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України у кримінальному провадженні №0000539, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2021 року.

Рішення суду мотивоване тим, що ризики, що обвинувачена, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення, здійснити заходи незаконного тиску на потерпілих та свідків, не зменшилися та продовжують існувати та застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу не здатне запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала
Не погоджуючись з ухвалою суду, обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати до неї запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги посилається на те, що судом незаконно продовжено дію найсуворішого запобіжного заходу, не враховано її міцни соціальні зв`язки, а саме наявність зареєстрованого місця проживання, батьків та неповнолітнього сина; ризики, які б могли слугувати підставою для продовження строку її тримання під вартою відсутні.
Обвинувачена ОСОБА_6 в судове засідання апеляційного суду не була доставлена, оскільки в апеляційній скарзі не ставила питання щодо розгляду апеляційної скарги за її участю.
Крім того, в судове засідання апеляційного суду не з`явився прокурор, який про день та час розгляду справи була повідомлений належним чином, клопотання про розгляд справи за його участю не заявляв.
Відповідно до ч.4 ст.422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Для забезпечення швидкого та ефективного здійснення правосуддя, а також недопущення порушення прав обвинуваченої та розумних строків апеляційного розгляду, враховуючи рекомендації Ради Суддів України від 02.03.2022 року та наказу Голови Верховного Суду від 04.03.2022 року щодо роботи судів в умовах воєнного стану, згідно з якими не можуть бути відкладними судові засідання, на яких має розглядатися питання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд вважає за можливим та необхідним апеляційний розгляд провести за відсутності сторін кримінального провадження, та, відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України без фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно п.2 ч.1 ст.372 КПК України в мотивувальній частині ухвали зазначається: суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Частиною 2 ст.331 КПК України встановлено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, суд при постановленні ухвали в повній мірі дотримався та врахував зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону.

Не погоджуючись із доводами апеляційної скарги щодо наявності підстав для застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу, апеляційний суд наголошує на таких обставинах.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція за вчинення якого передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, раніше неодноразово судима, докази у даному кримінальному провадженні ще не досліджені судом в повному обсязі, тому є достатні підстави вважати, що існують ризики того, що обвинувачена може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які ще не допитані, чи вчинити інші кримінальні правопорушення.

Апеляційний суд відхиляє посилання обвинуваченої стосовно наявності у неї міцних соціальних зав`язків, а саме того, що вона має зареєстроває місце проживання, батьків та неповнолітнього сина, оскільки, враховуючи обставини вчинення інкримінованого обвинуваченій злочину та неодноразове притягнення її до кримінальної відповідальності, зазначене хоча і знижує вищенаведені ризики, але не настільки, щоб надати можливості для обрання відносно неї більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, апеляційний суд дійшов висновку, що забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак не встановлено підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для обвинуваченого не буде безальтернативною, оскільки передбачає можливість внесення останнім відповідного розміру застави.

Таким чином, аналізуючи всі викладені вище обставини у їх сукупності, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення та тяжкі наслідки, завдані ним, тяжкість можливого призначеного покарання, наявність ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, на переконання апеляційного суду, прокурором доведено те, що обрання обвинуваченій ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти доведеним ризикам, а суд вірно оцінив та відобразив ці факти в своїй ухвалі.

Враховуючи обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_6 злочину та особи обвинуваченої, апеляційний суд погоджується з прийнятим висновком районного суду щодо неможливості застосування відносно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, який здатен забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Апеляційний суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Апеляційний суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу обвинуваченої та дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду є обґрунтованою та відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Керуючись ст.176, 177, 178,182, 183, 194, 196,197 370-372, 376, 404, 407, 409, 411, 419, 422-1, 532КПК України, апеляційний суд
постановив
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14.06.2022 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України у кримінальному провадженні №0000539, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2021 року - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4