Дата документу 03.06.2022 Справа № 554/3717/22
Провадження № 1-кс/554/5107/2022
УХВАЛА
Іменем України
03 червня 2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання слідчого СВ ВП №2 Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000481 від 21.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України, про арешт майна,-

в с т а н о в и в:

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого про арешт майна, погоджене прокурором, у якому прохали накласти арешт на речові докази, які виявлені та вилучені 21.05.2022 під час проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Амосова, 11А, а саме: конверт з двома полімерними пакунками з речовинами схожими на наркотичні (рослинного та кристалічного походження), запакований до полімерного сейф-пакету № SUD 2004652. Вказані речі зберігати в СВ відділу поліції №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області до закінчення проведення необхідних судових експертиз.

В судове засідання слідчий не з`явився, надавши суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи положення ст. 172 КПК України, слідчий суддя проводить судовий розгляд даного клопотання у відсутність учасників процесу.

Відповідно ч. 4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Встановлено, що СВ ВП №2 Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000481 від 21.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.05.2022 до ЧЧ відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те що за адресою: м. Харків, вул. Амосова 11А працівниками поліції був зупинений гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 який мав при собі речовину, схожу на наркотичну.

21.05.2022 за вказаним фактом СВ ВП №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області розпочато кримінальне провадження № 0000481 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

21.05.2022 слідчим СВ Ізюмського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 було проведено невідкладну слідчу дію огляд місця події за адресою АДРЕСА_1 , де в присутності двох понятих у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено конверт з двома полімерними пакунками з речовинами схожими на наркотичні (рослинного та кристалічного походження) та запаковано до полімерного сейф-пакету № SUD 2004652

21.05.2022 постановою слідчого СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 вищевказані предмети були визнані речовими доказами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Разом з цим, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173, 174 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб, необхідність подальшого перебування майна під арештом.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок чого, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Суд бере до уваги те, що існує наявність розумних підозр вважати, що вилучені під час обшуку матеріальні об`єкти є доказом злочину у вказаному кримінальному провадженні. У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що вказані речі, що були вилучені під час огляду, підлягають арешту, оскільки вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, оскільки можуть слугувати доказом обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 309 КПК України,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на речові докази, які виявлені та вилучені 21.05.2022 під час проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Амосова, 11А, а саме: конверт з двома полімерними пакунками з речовинами схожими на наркотичні (рослинного та кристалічного походження), запакований до полімерного сейф-пакету № SUD 2004652.

Вказані речі зберігати в СВ відділу поліції №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Власник майна, котрий був відсутній у судовому засіданні має право подати клопотання про скасування арешту майна до суду першої інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Слідчий суддя ОСОБА_1