Справа: № 148/554/22
Провадження №1-кс/148/165/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2022 року м. Тульчин

Слідчий суддя
Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Маріуполь, Донецька область, зареєстрованого, за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий до затримання, за адресою: АДРЕСА_2 , з середньо-спеціальною освітою, не одружений, працюючого у ФОП ОСОБА_5 різноробочим, військовозобов`язаний, судимого востаннє 27.02.2018 Жовтневим районним судом м. Маріуполя, за ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.187 КК України, за участю сторін кримінального провадження: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням зазначено, що в кінці лютого 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав, за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок широкомасштабного збройного вторгнення на територію України підрозділів Збройних сил Російської Федерації та нанесення ракетно-бомбових ударів по місту Харків, прибув Тульчинського району, за адресою: АДРЕСА_2 .

В той же час, 24.04.2022 близько 20:30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік домогосподарства, за адресою: АДРЕСА_3 , у якому проживає ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою останній перед цим вживав спиртні напої, вирішив у період воєнного стану в Україні, запровадженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 заволодіти належним її майном за наступних обставин.
Керуючись корисливим умислом спрямованим на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 йдучи по АДРЕСА_3 , застосувавши фізичну силу, штовхнув ОСОБА_8 , яка йшла по переду, від чого та впала на землю. Після чого підозрюваний, продовжуючи злочинні дії, достовірно розуміючи їх протиправність та суспільну небезпеку та передбачаючи настання відповідних наслідків, використовуючи явну фізичну перевагу над потерпілою, з метою доведення свого злочинного умислу на заволодіння чужим майном до кінця, прикладаючи значну фізичну силу притиснув потерпілу коліном до поверхні землі при цьому погрожував позбавити життя, та почав вимагати грошові кошти.
Після подолання можливого опору потерпілої та огляду її сумки, в якій не було цінних речей, ОСОБА_4 , усвідомлюючи свою фізичну перевагу над ОСОБА_8 , а також те що через фізичний стан остання не може чинити опір, висловлюючи погрози вбивством, тим самим здійснив вплив на потерпілу для встановлення місця знаходження матеріальних цінностей (грошових коштів та інших речей) разом із потерпілою зайшли в приміщення житлового будинку, в якому проживає ОСОБА_8 .
Проникнувши у приміщення житлового будинку, доводячи злочинний умисел до кінця, маючи намір вплинути на потерпілу для встановлення місця знаходження матеріальних цінностей ОСОБА_4 взявши в руку ніж, почав погрожувати потерпілій вбивством та наносити тілесні ушкодження.
Усвідомлюючи настання можливих наслідків, ОСОБА_8 побоюючись за своє життя та здоров`я, фізичну перевагу нападника та неможливість чинити йому опір, стала просити припинити дані дії, в ході чого передала підозрюваному грошові кошти у сумі 300 грн., якими він відкрито заволодів та дозолила забрати цінні речі для припинення відносно неї протиправних дій.
Підозрюваний ОСОБА_4 почувши про наявність та місце знаходження золотих виробів, а саме золотого перстня вагою 5,7 г, вартістю 2000 грн. за 1 грам, який знаходився у шухляді, заволодівши ним, частково припинив здійснення над потерпілою фізичного насильства, спрямувавши свої дії на вимагання у неї наявних матеріальних цінностей.
Після подолання опору потерпілої, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні житлового будинку відкрито заволодів мобільним телефоном Samsung Duos SM-G350E, вартістю 560 грн., а також портативним зарядним пристроєм, флеш накопичувачами та машинкою для стрижки волосся, вартість яких встановлюється, та після викрадення майна, вважаючи свій умисел на заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою та застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), доведеним до кінця, підозрюваний покинув приміщення будинку ОСОБА_8 та зник в невідомому напрямку, спричинивши при цьому потерпілій матеріального збитку на суму 11960 грн.
До ЄРДР внесено відомості за №0000094 від 25.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Так, 25.04.2022 у межах вказаного кримінального провадження, складено та вручено письмове повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
Необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , мотивована тим, що в разі доведеності його вини, може вказати про можливе залишення останнім свого місця проживання та переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від відповідальності; може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_8 , оскільки підозрюваний знає, де остання проживає; може незаконно впливати на свідків, що може зашкодити проведенню досудового розслідування; перебуваючи на волі матиме змогу знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, які досліджується; враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , його вік, матеріальний стан, відсутність стійких соціальних зв`язків, є обґрунтовані підозри вважати, що останній може продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення; за місцем проживання підозрюваний характеризується посередньо, суспільно-корисною працею не займається, також останній не має усталених соціальних зв`язків, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності; поряд з цим Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, однак ОСОБА_4 незважаючи на це все таки вчинив кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні слідчий, прокурор підтримали клопотання про застосування даного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні, заперечив проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просив застосувати більш м`який запобіжний захід.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 , заперечив проти задоволення клопотання та просив застосувати більш м`який запобіжний захід, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав.
Заслухавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши представлені матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК України.

На час розгляду клопотання органом досудового слідства, 25.04.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно положення п. «с» ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У відповідності п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» за № 35615/06 від 13.11.2007, де Європейський суд з прав людини зазначив, що «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 Конвенції, поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також, не обов`язково, щоб затриманому були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Крім того, у п. 34 рішення ЄСПЛу справі «Москаленко проти України» від 20.05.2010, суд зазначає, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Аналогічна позиція викладена у рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України», де зазначено, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.
Також, суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» в пункті 175 зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, що забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» за №33977/96 від 26.07.2010, ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Так, на підтвердження наявності підстав для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, органом досудового розслідування надано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 4), рапорт (а.с. 5), протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.с. 6), протокол огляду (а.с. 7, 8, 16-18), протокол допиту потерпілої (а.с. 9-11), протокол затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину (а.с. 12, 13), розписку від 25.04.2022 (а.с. 15), довідку про судимість (а.с. 20-22), копію довідки про звільнення № 06288 (а.с. 23), довідку про місце реєстрації (а.с. 24), повідомлення про підозру (а.с. 25-27), протокол допиту підозрюваного (а.с. 28, 29), постанову про визнання речових доказів
(а.с. 30), висновок експерта № 27 (а.с. 31).
Відтак, з врахуванням зазначених норм КПК України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що стороною кримінального провадження, слідчим та прокурором, у судовому засіданні доведена наявність ризиків, передбачених п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який у відповідності до ч. 4 ст. 12 КК України, є особливо тяжким і за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, та разі доведеності його вини, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від відповідальності. Також підозрюваний може продовжувати вчиняти нові кримінальні правопорушення, так як останній не має усталених соціальних зв`язків, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.
Таким чином, слідчий суддя переконався в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді - тримання під вартою.
Оскільки, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із погрозою та застосуванням насильства, у відповідності п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя розмір застави не визначає.
На підставі викладеного і керуючись ст. 177, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Обрати відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Маріуполь, Донецька область, зареєстрованого, за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий, за адресою: АДРЕСА_2 ,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят днів та утримувати його у Вінницькій установі виконання покарань УДПтС України у Вінницькій області №1.
Початок строку обраховувати з 13:00 год. 25.04.2021, і який закінчується о 13:00 год. 24.06.2022.
Ухвалу вручити підозрюваному, захиснику, слідчому та прокурору, а також направити для виконання начальнику установи виконання покарань.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 29.04.2022.

Слідчий суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1