Провадження № 1-кп/537/53/2022
Справа № 537/5363/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2022 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.08.2021 року за №0000436, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, який не працює, одружений, має малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18.06.2021 року вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин,

- 29.07.2021 року вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ч.1 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 140 годин.

- 06.12.2021 року вироком Крюківського районного суду м. Кременчука за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, ст.72 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці,
- 24.03.2022 року вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
- 06.06.2022 року вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, який не працює, не одружений, має малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

- 09.04.2014 року вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.307, ч.1 ст.317, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 роки.

- 18.04.2016 року вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ч.1 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 10 днів. 04.10.2019 року ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 26.09.2019 року на підставі ст.81 КК України звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 21 день,

- 10.02.2022 року вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в :
08.08.2021 року близько 04 год. 00 хв. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб, з прямим умислом, корисливим мотивом та метою, шляхом перестрибування через паркан, проникли в інше сховище, а саме на охоронювану територію МПП «ПАП», розташованого за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, проїзд Юнацький (вул. Пархоменко) буд.3, звідки повторно, таємно викрали металобрухт, належний МПП «ПАП», а саме п`ять металевих обрізків (кругів), загальною вагою 400,2 кг, вартістю 6,60 грн./кг, на загальну суму 2641,32 грн. Заволодівши чужим майном, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зникли з місця вчинення злочину, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, спричинивши потерпілому МПП «ПАП», керівником якого є ОСОБА_8 , матеріальні збитки в розмірі 2641,32 грн.

Таким чином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, повторне таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням в інше сховище.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю визнали свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, наведених в обвинувальному акті. Дали показання про те, що літом 2021 року у нічний час вони вийшли на вулицю, щоб заробити гроші. Так, близько 4-5 годин ранку, недалеко від місця проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_4 , вони перелізли через бетонний паркан висотою більше 2 метрів та проникли на територію підприємства у м. Кременчук, яке вже не працює, де побачили металобрухт. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 взяли на території підприємства п`ять металевих обрізків (кругів), довжиною до 1 метра, та перекинули їх через паркан на відкриту ділянку місцевості. Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також покинули огороджену територію підприємства, щоб вивезти металобрухт викликали по телефону знайомих з автомобілем. Але їм не вдалося викликати знайомих з автомобілем, щоб вивезти металобрухт. Час спливав, було вже близько 7 години ранку. Настав світанок. Навколо стали ходити люди. Проїжджав автомобіль водій та пасажир, якого побачили біля паркану підприємства зі сторони дороги металобрухт, тому зупинилися та забрали його з собою. Таким чином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не змогли реалізувати металобрухт, який винесли з території підприємства, а тому розійшлися по домам. В останній момент вони відмовилися від доведення злочину до кінця, не маючи намір повторювати спроби чи докладати більше зусиль. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вказували, що щиро каються у скоєному, не заподіяли своїми діями жодної шкоди, стали на шлях виправлення, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебувають, на утриманні мають дітей. Просили не карати їх суворо.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при встановлені фактичних обставин справи за клопотанням прокурора, з яким погодилися обвинувачені, ухвалив не досліджувати докази, які не оспорюються. Обмежився допитом обвинувачених, дослідженням доказів, які їх характеризують. Дослідженням відеозапису з камер спостереження МПП «ПАП», розташованого за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, проїзд Юнацький (вул. Пархоменко) буд.3, виданих керівником МПП «ПАП» ОСОБА_8 , де зафіксовано як 08.08.2021 року близько 04 год. 00 хв. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 проникають через бетонний паркан висотою більше 2 м на територію підприємства, беруть там металеві круги, перекидають їх через паркан на дорогу, в подальшому самі покидають територію підприємства, ходять по дорозі біля паркану підприємства, телефонують невстановленим особам, роз`яснюючи розмір викраденого ними металобрухту, зникають з поля зору відеокамери о 04 год. 20 хв. Далі близько 07 год.16 хв. по дорозі біля підприємства проїжджає автомобіль сірого кольору, який зупиняється біля паркану підприємства, з нього виходять чоловіки та завантажують у автомобіль металеві кругляки, які ОСОБА_5 з ОСОБА_4 там залишили. В подальшому чоловіки сідають в автомобіль та від`їжджають. А також дослідженням протоколу слідчого експерименту від 28.09.2021 року, під час якого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 показали як через бетонний паркан висотою більше 2 м проникли на територію МПП «ПАП», розташованого за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, проїзд Юнацький (вул. Пархоменко) буд.3., звідки таємно викрали металобрухт (металеві кругляки).

У п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» №10 від 06.11.2009 року дано роз`яснення, що крадіжку і грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним. Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на вчинення відповідного злочину. Закінченим замахом на крадіжку є дії особи, яка викрала майно, але одразу була викрита.

Відповідно до положень кримінального закону крадіжка майна вважається закінченим злочином з моменту, коли винна особа повністю реалізувала умисел щодо заволодіння майном. Заволодіння передбачає такий перехід майна до винного, який надає йому навіть початкову реальну можливість розпорядитися чи користуватися ним.

При цьому докладне визначення цього моменту в кожному конкретному випадку залежить від характеру майна, навколишньої обстановки щодо вчинення крадіжки, наявності реальної можливості у винного використати майно на власний розсуд.

Суд, заслухавши показання обвинувачених, в істинності та добровільності яких сумнівів не виникає, дослідивши відеозапис з місця події, протокол слідчого експерименту за участі підозрюваних, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_4 та ОСОБА_5 має місце таємне викрадення майна, за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно, поєднане з проникненням до іншого сховища, тобто закінчений злочин, оскільки вони фактично винесли металобрухт з охоронюваної та огородженої парканом території МПП «ПАП» 08.08.2021 року в період часу з 04:00 год. до 04:20 год. ранку, поклали його на території загального користування, коли навколо ще не було інших осіб, тривалий час ходили поряд з цим металобрухтом, спостерігаючи за ним, а лише майже через 3 години, тобто після 7 год. ранку, металобрухт виявили та вилучили інші особи. Тому суд вважає, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мали реальну можливість за значний проміжок часу (майже 3 години) незаконно розпорядитися викраденим металобрухтом, а саме заховати його біля території підприємства, перенести до свого місця проживання, іншого сховища чи до пункту прийому металобрухту, викинути, знищити, віддати іншій особі тощо.

А тому суд приходить до висновку, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб, вчинили повторно таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням в інше сховище, а тому їх дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України.

В ст.50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст.65 КК України, реалізуючі принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, розмір заподіяної шкоди, відсутність тяжких наслідків від злочину.

Суд враховує особу обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які раніше неодноразово судимі, в тому числі за кримінальні правопорушення проти власності. Мають задовільний стан здоров`я, проте будучі особами працездатного віку не працювали, а відповідно не мали і легального джерела доходу. Не перебувать під диспансерним або консультативним наглядом у психоневрологічному чи наркологічному диспансері. Суду не подані негативні характеристики обвинувачених з місця їх проживання. Разом з тим обвинувачений ОСОБА_4 одружений, має малолітню дитину. Обвинувачений ОСОБА_5 не одружений, спів мешкає з жінкою, з якою має спільну малолітню дитину. Наведений факт вказує на наявність у обвинувачених стійких соціальних зв`язків.

Обставинами, які в силу ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченим, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Спричинені потерпілому матеріальні збитки відшкодовано шляхом повернення майна, виявленого та вилученого правцівниками поліції, а тому суд не вбачає такої обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченим, як добровільне відкшодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Обставини, які в силу ст.67 КК України обтяжують покарання відсутні .

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 мінімальне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції закону за вчинений ним злочин. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 06.06.2022 року.

ОСОБА_4 у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте частково за попереднім вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 06.06.2022 року, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 мінімальне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції закону за вчинений ним злочин. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10.02.2022 року.

Враховуючи обставини справи, тяжкість кримінального правопорушення, внаслідок якого потерпілому фактично не було заподіяно шкоди, а обвинувачені не отримали користі від злочину, особу винного ОСОБА_5 , який будучи працездатним із задовільним станом здоров`я не має постійного місця роботи, а відповідно вчинив злочин за відсутності легальних джерел доходу для утримання своєї малолітньої дитини, представник потерпілого не просив суворо карати обвинуваченого, тому суд вважає за необхідне на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання за вчинене ними кримінальне правопорушення з випробуванням на іспитовий строк 3 роки, з покладанням обов`язків, визначених п.1, п.2 ч.1, п.2, п.4 ч.3 ст.76 КК України.

На думку суду саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільні позови по справі не заявлялися.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100, ст.174 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 обирався запобіжний захід особисте зобов`язання. Але на теперішній час він відбуває покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком. Тому враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого та його особу, відсутність постійного місця проживання, відсутність постійної роботи, а відповідно і законних джерел доходу, враховуючи його попередні судимості за злочини проти власності, суд вбачає ризики, передбачені п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ухилення від суду, можливість продовження злочинної діяльності. А тому з метою забезпечення виконання вироку суд вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Під час досудового розслідування даного кримінального провадження щодо ОСОБА_5 обирався запобіжний захід особисте зобов`язання, враховуючи ризики, передбачені п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинення нового злочину, з огляду на відсутність у нього джерел доходу для існування. Суд враховує процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , його особу, а також призначене покарання, тому вважає достатнім з метою забезпечення виконання вироку застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити покарання позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 06.06.2022 року у справі №524/11369/21, провадження №1-кп/524/57/22, ОСОБА_4 призначити остаточне покарання позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою з 20.07.2022 року до набрання вироком законної сили з метою забезпечення його виконання.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 20.07.2022 року.

ОСОБА_4 у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати покарання у виді позбавлення волі, відбуте частково за попереднім вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 06.06.2022 року, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу, а саме з 14.12.2021 року по 19.07.2022 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити покарання позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10.02.2022 року у справі №524/9860/21, провадження №1-кп/524/196/22, ОСОБА_5 призначити остаточне покарання позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 (три) роки, відповідно до п.1, п.2 ч.1, п.2, п.4 ч.3 ст.76 КК України поклавши на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, п.2, п.3 ч.5 ст.194 КПК України, до набрання вироком законної сили, а саме:

- прибувати за викликом до суду,

- не відлучатися з м. Кременчук без дозволу суду,

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання ОСОБА_5 покласти на Кременчуцьку окружну прокуратуру, в тому числі на прокурора ОСОБА_3 .

На підставі ст.174 КПК України, скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 06.09.2021 року у справі №537/4694/21, провадження №1-кс/537/643/2021.

Речові докази: оптичні диски зберігати в матеріалах кримінального провадження у приміщенні Крюківського районного суду м. Кременчука; п`ять металевих обрізків (кругів), які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_8 повернути представнику потерпілого ОСОБА_8

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, ознайомлення з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження виклику в судове засідання.

Протягом строку апеляційного оскарження учасники судового провадження за їх клопотанням можуть ознайомитись з матеріалами кримінального провадження.

Суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1