Справа № 149/2373/22
УХВАЛА
15.09.2022 року м. Хмільник

Слідчий суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000010, внесеному до ЄРДР 08.02.2022 року за ч. 2 ст. 190 КК України, про накладення арешту,

В С Т А Н О В И В :
До Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області надійшло вказане клопотання.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні СВ Хмільницького РВП перебувають матеріали кримінального провадження № 0000010 від 08.02.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за фактом того, що за результатами опрацювання матеріалів ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області щодо виділення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, встановлено випадки заволодіння не встановленими особами, шляхом обману, земельними ділянками на території Хмільницького району Вінницької області.

В ході проведення досудового розслідування, стало відомо, що невстановлені по матеріалах кримінального провадження особи, маючи умисел направлений на незаконне заволодіння земельними ділянка на території Хмільницького району, отримали дозвіл на розробку проектної документації в ГУД у Вінницькій області, однак дозвіл на затвердження проектної документації отримати не встигли у зв`язку з переходом права розпоряджатися землями до об`єднаних територіальних громад. Однак продовжуючи свій злочинний умисел, скориставшись доступом до наказів ГУД у Вінницькій області, які є номерними та заносяться до електронної бази обліку, використавши номера раніше винесених наказів підробили накази на затвердження проектної документації, які в подальшому надали державному реєстратору для реєстрації, що призвело до незаконного заволодіння земельними ділянками.

На підставі вказаних наказів державним реєстратором відділу надання адміністративних послуг Калинівської міської ради ОСОБА_5 зареєстровано земельну ділянку із кадастровим номером :02:001:0010, що підтверджується відомостями із державного реєстру речових прав на нерухому майно.

Під час досудового розслідування встановлено, що земельні ділянки відразу після їх отримання у власність, були передані в оренду ТОВ «СІГНЕТ АГРО», , 13543, Житомирська область, Попільнянський район, с. Андрушки, вулиця Заводська, 5.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.02.2022 земельна ділянка із кадастровим номером :02:001:0010 має загальну площу 2 га та належить на праві приватної власності ОСОБА_6 .

Враховуючи викладене, слідчий, з метою забезпечення схоронності речового доказу та проведення відповідних експертиз, просить накласти арешт на земельну ділянку із кадастровим номером :02:001:00010, яка має загальну площу 2 га, та належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , шляхом заборони її відчуження.

Старший слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду повідомлений належним чином. При цьому слідчий подав заяву про розгляд справи у його відсутність, внесене клопотання підтримав та просив його задоволити.

Неявка учасника процесу не перешкоджає розгляду клопотання.

З метою забезпечення арешту майна, розгляд клопотання відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України проводиться без повідомлення власника нерухомого майна.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, в рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, дійшов до наступних висновків.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Слідчий просить накласти арешт на земельну ділянку із кадастровим номером :02:001:0010, яка має загальну площу 2 га, власником якої є ОСОБА_6 .

Слідчий довів, що існує достатньо доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР, листом ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 06.05.2021 року № 2-1196/15-21-б, інформацією з Державних реєстрів № 299374495, протоколом допиту свідка від 10.08.2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Метою арешту майна є збереження речових доказів та запобігання можливості відчуження земельної ділянки.
Правовою підставою арешту майна є достатність підстав вважати, що вказане майно необхідне для встановлення фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, проведення необхідних слідчих дій.

Таким чином клопотання про накладення арешту на земельну ділянку шляхом заборони її відчуження, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 задовільнити.

Накласти арешт на земельну ділянку із кадастровим номером :02:001:0010, яка має загальну площу 2 га та належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , шляхом заборони її відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Валерій ВЕРГЕЛЕС