Справа № 522/7040/22
Провадження № 1-кп/522/1808/22
УХВАЛА
16 серпня 2022 Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000370 від 26.05.2022 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Біжівка Буринського району Сумської області, із середньої освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця мешкання на території м. Одеси, раніше судимого:
- 28.07.2021 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки п/в, на підставі ст. 75, ч. 1 ст. 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст.185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000370 від 26.05.2022 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст.185 КК України.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.05.2022 року міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 обрана у вигляді тримання під вартою з альтернативою сплати застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 49620,00 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять гривень 00 коп.) гривень.
Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 від 10.06.2022 року призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0000370 від 26.05.2022 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст.185 КК України.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 .
В обґрунтування продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 прокурор посилається на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили обрати інший менш суворий запобіжний захід.
Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Згідно з ч.ч. 1 -3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.
Відповідно до ст. 17 Закону України №3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Дослідивши матеріали обвинувального акту в межах заявленого прокурором клопотання, заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_3 оскільки він обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів, за вчинення яких передбачене основне покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років, є не працевлаштованою особою, неодружений, раніше судимий, а тому є підстави вважати, що при обранні йому міри запобіжного заходу не пов`язаної з триманням під вартою, останній буде продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення.
Окрім того, встановлено, що враховуючи міру покарання, яка йому загрожує, ОСОБА_3 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Таким чином, суд вважає, що наявні достатні підстави вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і що необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .
При цьому, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23 січня 2020 року по справі № 505/2898/19 (провадження №51-5283 км 19), відповідно до якої виходячи зі змісту диспозицій статей 177, 178, 194, 196, 199 КПК України терміни «обрання запобіжного заходу» та «продовження запобіжного заходу» використовуються як синонімічні, за своїм правовим значенням. Крім того, обрання - є первинним при застосуванні запобіжного заходу, який обирається на певний строк, а продовження - вторинна стадія, яка наступає, за певних умов, коли строк тримання під вартою закінчується.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 128, 177, 178, 183, 194, 197, 331, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», тобто до 14.10.2022 року.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у будь-який момент ним, іншою фізичною особою або юридичною особою (заставодавцем) може бути внесена застава відповідно до ухвали слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 27.05.2022 року (справа №522/6313/22, провадження №1-кс/522/3391/22), тобто у сумі 49620,00 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять гривень 00 коп.) гривень.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду в розумні строки;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) не відлучатися за межі м. Одеси без дозволу суду.

Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити до 14.10.2022 року включно.
Попередити обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в разі невиконання покладених на нього обов`язків після внесення застави, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі визначеному КПК України.
Строк дії запобіжного заходу обчислюється з моменту винесення ухвали суду, тобто з 16 серпня 2022 року по 14 жовтня 2022 року включно.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали проголошено 16.08.2022 року.

Суддя ОСОБА_1