Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/343/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2022 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 02 серпня 2022 року, якою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, Донецької області, ромської національності (циган), громадянина України, з неповною середньо освітою, не одруженого, не працюючого, останнє відоме місце проживання, зі слів підозрюваного: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз судимий 21 листопада 2017 року Апеляційним судом Донецької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі та штрафу у розмірі 1020 грн., підозрюваного у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового слідства, тобто з 15 години 40 хвилин 14.07.2022 року до 13 год. 00 хв. 27.09.2022 року, із визначенням розміру застави в сумі 49 620 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 02 серпня 2022 року, задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового слідства, тобто з 15 години 40 хвилин 14.07.2022 року до 13 год. 00 хв. 27.09.2022 року, із визначенням розміру застави в сумі 49 620 грн.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у тому, що відповідно до указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та згідно указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 25.05.2022 № 2263-IX за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05:30 25 травня 2022 року строком на 90 діб, та в цей період 30.07.2022 близько 12 години 15 хвилин ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вчинив дії, кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 4 ст. 185 КК України. Матеріальна шкода завдана злочином у якому він підозрюється складає 35097,20 грн.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що ОСОБА_8 , як особа раніше судима, санкція інкримінованої йому статті передбачає позбавлення волі строком до восьми років, то у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тим паче, що в матеріалах клопотання є протокол допиту свідка ОСОБА_11 , водія таксі на якому пересувались підозрювані, який вказав, що після відвідування одного з будинків, ОСОБА_12 наказав швидко покинути місто та їхати до міста Кривий Ріг. Крім того, підозрюваний може продовжити злочинну діяльність, оскільки є матеріально не забезпеченою особою, не маючою коштів для підтримання власного існування та членів свої родини. Крім того, у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню з обранням відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Свої вимоги обґрунтував тим, що підозрюваний добровільно повернув викрадені грошові кошти, тобто відшкодував заподіяну шкоду. Раніше ОСОБА_8 проживав у м. Маріуполь, Донецької області, але з початком військової агресії, був вимушений залишити місце проживання Підозрюваний має постійне місце проживання: АДРЕСА_1 . Проживає разом з цивільною дружиною та має на утриманні двох малолітніх дітей. Наявність постійного місця проживання та родини говорить про міцність соціальних зв`язків та відсутність потреби переховуватись від слідства та суду. ОСОБА_8 готовий співпрацювати зі слідством та допомогти слідчим органам розібратися у зазначеній події та готовий нести справедливе покарання. Крім того, підозрюваний ОСОБА_8 не має наміру переховуватись від органів досудового слідства та має постійне місце проживання та родину. Отже, захист вважає що в клопотанні слідчого не достатньо обґрунтовані ризики передбачені ст. 177 КПК України, а тому мети для застосування такої жорстокої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою ОСОБА_8 об`єктивно не має, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції є необгрунтованою та незаконною.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, яка просила відмовити в апеляційній скарзі захисника, зваживши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до п.5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерела права.

Відповідно ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Також, відповідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року по справі «Мамедов проти Росії», суд при перевірці законності та обґрунтованості запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має враховувати не тільки тяжкість обвинувачення, як на визначальний чинник при оцінці ймовірності ризиків, і хоча суворість покарання є визначальним, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007 року визначено, що підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою.

У справі "Нечипорук та Йонкало проти України" ЄСПЛ відзначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що у провадженні т.в.о. слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області старший лейтенант поліції ОСОБА_13 перебуває кримінальне провадження №0001995 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Загальний розмір матеріальної шкоди завданої злочином складає 35097,20 грн.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину від 30.07.2022 року підозрюваного ОСОБА_8 фактично затримано 30.07.2022 року о 15:00 год.

ОСОБА_8 30.07.2022 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів доходить висновку, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність обґрунтованої підозри, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні умисного тяжкого злочину проти власності, вчиненого в період воєнного стану, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 08 років. ОСОБА_8 має вік 37 років, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення аналогічних злочинів, вчинив новий злочин маючи не зняту та непогашену судимість, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, відтак схильний до вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі проти власності.

Крім того, правильно врахував, що ОСОБА_8 рухомого, нерухомого майна у власності не має, як і накопичень, проживає у м. Кропивницькому у орендованому житло, яке орендує його тітка з чоловіком, адресу якого вказати не зміг. Так, хоча і стверджує є батьком двох дітей, проте документально це не підтверджено, не є платником аліментів, вказав на наявність спадкового нерухомого майна на тимчасово окупованій території України, проте зазначив, що право власності на нього не оформлено, є внутрішньо переміщеною особою, офіційно не працевлаштований, відтак сталість соціальних зв`язків на час розгляду клопотання є сумнівною. Вказане свідчить, що ОСОБА_8 є матеріально не забезпеченою особою, як наслідок при обранні запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою може продовжити злочинну діяльність.

Крім того слід зазначити, що обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом чергового від 30.07.2022; заявою ОСОБА_14 від 30.07.2022; протокол допиту потерпілої ОСОБА_14 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_14 ; протокол огляду предметів(грошових коштів) за участі потерпілої ОСОБА_14 від 31.07.2022; протоколами огляду місця події від 30.07.2022; протоколами допиту свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ; протоколом затримання ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені злочину від 30.07.2022; протоколом особистого обшуку ОСОБА_8 від 30.07.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_17 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 .

Також слідчим суддею правильно враховано ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінальних правопорушень, по яким оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, свідчать про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; можливість підозрюваним впливати на свідків, які в судовому засіданні ще не допитувалися, оскільки маючи можливість вільного пересування та контактів, спроможний незаконно впливати прямо чи опосередковано на свідків з метою примушення до надання неправдивих даних щодо вчинення ним кримінальних правопорушень з метою уникнення від кримінальної відповідальності; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Крім того, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя правильно врахував дані про особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 та положень ч.5 ст.182 КПК України, визначив розмір застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 49 620 грн.

Доводи захисника викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що наявність ризиків зазначених в клопотанні, передбачених ст.177 КПК України не доведено, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки ризики у даному кримінальному провадженні встановлені судом першої інстанції знайшли своє об`єктивне підтвердження в суді апеляційної інстанції та в повній мірі підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами доданими до клопотання.

Крім того, доводи апеляційної скарги захисника про застосування до підозрюваного особистої поруки, не заслуговують на увагу, оскільки обрання такого запобіжного заходу не забезпечить в повній мірі дотримання належної процесуальної поведінки підозрюваного; наявність не знятої та непогашеної судимості та загроза отримання реального строку тримання під вартою, не стала стримуючим фактором від вчинення ОСОБА_8 нового злочину.

Особиста порука, яка полягає у наданні особам, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування, не може бути застосована, так як в ході розслідування даного провадження встановлено, що осіб які б могли взяти ОСОБА_8 на поруки не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, наявність обґрунтованих ризиків, враховуючи особу підозрюваного, та вищевикладені обставини, колегія суддів доходить висновку, що належна поведінка останнього на досудовому слідстві, може бути забезпечена лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із даним розміром застави, який на даний час не може бути зменшений.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів, також із урахуванням наявності вищевказаних ризиків, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою або зменшити на даний час розмір визначеної застави.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого слідчим суддею рішення не встановлено.

За таких підстав, апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407,422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 02 серпня 2022 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового слідства, тобто з 15 години 40 хвилин 14.07.2022 року до 13 год. 00 хв. 27.09.2022 року, із визначенням розміру застави в сумі 49 620 грн. залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)