Справа № 308/2647/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

14.04.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційного провадження № 11-кп/4806/376/21 за апеляційними скаргами: обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.06.2021, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , визнано винуватим та призначено покарання за ч.4 ст.187 КК України.

Зазначеним вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років із конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано до покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.06.2016 та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років та 3 місяці із конфіскацією майна.

Початок строку відбування ОСОБА_6 покарання ухвалено рахувати з дня набрання вказаним вище вироком від 11.06.2021 законної сили, із зарахуванням на підставі ст.72 КК України строку попереднього ув`язнення у строк покарання у вигляді позбавлення волі, що призначений цим вироком, починаючи з дня його фактичного затримання 10 січня 2021 року із розрахунку день за день.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання цим вироком законної сили залишено без змін у вигляді тримання під вартою.

Вирішено долю речових доказів: камінь сірого кольору, округлої форми, діаметром близько 10 см, який був упакований у спецпакет «НПУ SUD2033548» ухвалено знищити; мобільний телефон марки «Redmi» моделі «Note 8T 128 GB» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , синього кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 повернути потерпілій ОСОБА_8 ; куртку зимову чоловічу сірого кольору, яку упаковано в спец.пакет «НПУ SUD 4011213» знищити; DVD-R диск на якому міститься відеозапис із камер відео нагляду, на яких зафіксовано події на перехресті вул. Л.Толстого та пр. Свободи в м. Ужгород, який упаковано паперовий конверт білого кольору, запечатаний та скріплений підписом слідчого залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 653,80 грн витрат за проведення товарознавчої експертизи № СЕ-19/107-21/307-ТВ від 20.01.2021.

Згідно вказаного вироку ОСОБА_6 визнано винуватим в тому, що він, 10.01.2021, біля 18 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна, перебуваючи на тротуарі неподалік площі ім. Б. Хмельницького, в м. Ужгород, визначив мобільний телефон, який знаходився у правій руці потерпілої ОСОБА_8 як предмет свого злочинного посягання, і порівнявшись з потерпілою, тримаючи в правій руці раніше піднятий ним камінь, приблизно розміром 10 см, наніс ним потерпілій один удар в область правої скроні, від чого ОСОБА_8 впала. ОСОБА_9 нахилився до ОСОБА_8 та вирвав з її рук мобільний телефон марки «Redmi» моделі «Note 8Т» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 та з метою уникнення відповідальності, покинув місце події, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд.

Внаслідок удару ОСОБА_8 згідно висновку судово-медичної експертизи від 09.02.2021 отримала тілесні ушкодження у вигляді: багатовідламкового імпресійного перелому луски правої скроневої кістки, які є небезпечними для життя в момент його спричинення і за цією ознакою, згідно п. 2.1.3 (б) «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень; геморагічного забою скроневої частки середнього ступеня» потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і по цій ознаці згідно п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості; вшитої рани в ділянці чола зліва потягли за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше як три тижні + 21 день і по цій ознаці, згідно п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Вказаними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Не погоджуючись із вказаним вище вироком місцевого суду від 11.06.2021, обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до Закарпатського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить цей вирок скасувати в частині призначеного покарання, перекваліфікувати з ч.4 ст.187 КК України на ч.1 ст.187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що фактичні обставини справи не оспорює, але санкція ч.4 ст.187 КК України є занадто суворою. Він щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв органу досудового розслідування, попросив у суді пробачення від потерпілої, що є пом`якшуючими його покарання обставинами, які не враховані місцевим судом під час призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок Ужгородського міськрайонного суду від 11.06.2021 змінити, пом`якшити покарання ОСОБА_6 із застосуванням ст.69 КК України.

Захисник вказує, що при призначенні покарання, суд першої інстанції не в повній мірі врахував особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, у зв`язку з чим призначив покарання ОСОБА_6 , яке не відповідає тяжкості вчиненого та особі засудженого, внаслідок його суворості.

Наявні ряд обставин у даній справі, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 діяння, це, зокрема: визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, відсутність претензій з боку потерпілої. Також, обвинувачений висловив щирий жаль про вчинене, є молодий за віком, з боку потерпілої будь-яких претензій до обвинуваченого відсутні, цивільний позов не заявляла, дану обставину суд першої інстанції залишив поза увагою та безпідставно не врахував її, як обставину, що пом`якшує покарання, ОСОБА_6 на обліках у нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває.

З урахуванням наведеного, захисник ОСОБА_7 вважає, що судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_10 не в повній мірі дотримано вимоги ч.2 ст.65 КК України, згідно якої, особі, що вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Перераховані вище обставини, пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому в сукупності дають підставу для пом`якшення ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст.69 КК України.

Заслухавши доповідь судді, захисника обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримання поданої, зокрема ним, апеляційної скарги та його підзахисного, прокурора ОСОБА_5 , який оскаржене судове рішення вважає законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд визнає, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення у кримінальному провадженні є актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією України принципу верховенства права. Тому суду слід неухильно додержуватись вимог про законність, обґрунтованість та вмотивованість вироку і ухвали в кримінальному провадженні.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цих вимог закону при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_6 судом першої інстанції дотримано.

Відповідно до ст.404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Викладені у вироку висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.4 ст.187 КК України, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються перевіреними судом першої інстанції доказами та учасниками кримінального провадження не оскаржуються, а тому апеляційним судом у відповідності до ч.1 ст.404 КПК України не перевіряються.

Наведені вище доводи обвинуваченого та його захисника про невідповідність призначеного судом першої інстанції йому покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого, апеляційний суд вважає необґрунтованими з таких підстав.

Відповідно до положень ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

У відповідності до вимог ч.3 ст.374 КПК України, а також враховуючи роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», висновки з усіх питань, пов`язаних з призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку, суд, призначаючи ОСОБА_6 покарання, виконав вимоги ст.65 КК України, а саме: врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, раніше судимий, злочин вчинив під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком, в стані алкогольного сп`яніння, на обліку, згідно довідки КНП «Ужгородської районної клінічної лікарні Ужгородської районної ради Закарпатської області» № 50/2021 від 25.01.2021 на обліку у лікаря-психіатра фтизіатра та лікаря-нарколога не перебуває, щире каяття та визнання вини обставини, що пом`якшують покарання та вказав обставину, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

За наявності сукупності цих обставин, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що виправлення та перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим ОСОБА_6 неможливе без позбавлення його волі.

Інші доводи апеляційної скарги захисника про неналежне врахування судом при призначенні ОСОБА_6 покарання тяжкості кримінального правопорушення, його наслідків, особи обвинуваченого, апеляційний суд визнає безпідставними й до уваги не приймає, оскільки усі дані про особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого злочину були в повній мірі враховані судом першої інстанції при призначенні покарання й наведені у оскарженому стороною захисту вироку місцевого суду від 11.06.2021.

Підстав вважати, що призначене обвинуваченому ОСОБА_6 за ч.4 ст.187 КК України із застосуванням положення ч.1 ст.71 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на дев`ять років три місяці з конфіскацією майна відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. На думку апеляційного суду підстави для призначення ОСОБА_6 менш суворого покарання відсутні.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції, не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст.404,407,418, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги: обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.06.2021 щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою/учасниками, які не були при цьому присутні в той самий строк з моменту вручення йому (їм) копії даної ухвали.

Судді: