Справа № 755/2606/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" серпня 2022 р. м. Київ Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003277 від 13.11.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. м. Корець, Рівненської обл., українця, громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, працює не офіційно, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
11 листопада 2021 року приблизно о 05:15 ОСОБА_3 перебував за адресою м. Київ, провулок Лобачевського 7, де помітив припаркований мотоцикл марки «Yokomoto», моделі «НТ250-3», червоного кольору, 2018 року випуску, н/з НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 . У цей час в ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_3 підійшов до вище вказаного мотоцикла та, переконавшись, що поруч нікого немає, почав штовхати його у напрямку виїзду зі стоянки, що по провулку Лобачевського в м. Києві, де залишив його для подальшого транспортування з метою подальшого власного збагачення. Цього ж дня, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 попросив допомоги у транспортуванні цього мотоцикла знайомого ОСОБА_7 , повідомивши останньому, що мотоцикл необхідно перегнати на вулицю Гродненська в м. Києві.

Так, 11.11.2021 року ОСОБА_3 разом з ОСОБА_7 за допомогою транспортного засобу марки «Hyundai Н1», н/з НОМЕР_2 , що був у користуванні ОСОБА_7 , перевезли мотоцикл марки «Yokomoto», моделі «НТ250-3», червоного кольору, 2018 року випуску на вулицю Гродненська в м. Києві.

У подальшому, ОСОБА_3 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 35 483 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, визнав у повному обсязі та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Обвинувачений показав, що 11.11.2021 року приблизно о 5 годині він перебував за адресою м. Київ, провулок Лобачевського 7, де помітив припаркований мотоцикл марки «Yokomoto», підійшов до вказаного мотоцикла та, побачивши, що поруч нікого немає, почав штовхати його у напрямку виїзду зі стоянки, що по провулку Лобачевського в м. Києві, де залишив його. Цього ж дня, ОСОБА_3 попросив допомогу у транспортуванні мотоцикла знайомого ОСОБА_7 , так він разом з ОСОБА_7 перевезли мотоцикл» на вулицю Гродненська в м. Києві. Мотоцикл повернуто потерпілому, який претензій до нього не має. Зокрема показав, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце вчинення ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності. У скоєному щиро каявся, жалкує, що так сталося.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченого змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження. За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, в тому числі і тих, що характеризують особу обвинуваченого. Вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та дослідженими письмовими документами, наданими стороною обвинувачення, які суд визнає належними та допустимими доказами у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 289 КК України. Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому.
Обвинувачений у судовому засіданні висловив щирий жаль з приводу учинених дій та осуд своєї поведінки.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено. Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до скоєного (вину визнав у повному обсязі, щиро каявся у вчиненому), особу обвинуваченого, а саме: на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, працює не офіційно на СТО, раніше не судимий. Також суд враховує, що потерпілий будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов подавати не буде, що підтверджується поданою ним до суду заявою від 11.05.2022 року.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, у виді позбавлення волі, але з урахуванням обставин даного кримінального провадження, тяжкості кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його стану здоров`я та способу життя, раніше не судимий, його ставлення до скоєного (вину визнав, щиро каявся), думку державного обвинувача, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 75 КК України, думку потерпілого, який будь-яких претензій до обвинуваченого не має, думку сторони захисту, суд дійшов висновку, що його перевиховання й виправлення можливе без ізоляції від суспільства, тому вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_3 положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У підсумку дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України. Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти в залі суду.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати за проведення експертизи № СЕ-19/111-21/59839-АВ від 10.01.2022 року у сумі 686 гривень 48 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- мотоцикл марки «Yokomoto», моделі «НТ250-3», червоного кольору, 2018 року випуску, н/з НОМЕР_1 , який переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_6 залишити власнику ОСОБА_6 ; - DVD-диск з записами камер відео спостереження, які розташовані на парковці за адресою: м. Київ, пров. Лобачевського, 7 - залишити в матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1