Провадження №1-кп/761/1125/2021
В И Р О К
іменем України

28 жовтня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегове, Закарпатської області, мадярки, громадянки України, тимчасово не працюючої, незаміжньої, без освіти, маючої на утриманні 3 малолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:
-10.08.2017 вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнена від призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік;
-05.08.2020 вироком Подільського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнена від призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 будучи раніше судимою, а саме: 10 серпня 2017 року Шевченківський районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнена від призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік, притягуючись до кримінальної відповідальності Солом`янський районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні №0008295 від 21 липня 2018 року, Печерським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні №0001291 від 21 березня 2019 року, Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні №0000979 від 22 березня 2019 року, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та маючи не зняту і не погашену у встановленому порядку судимість, вчинила нове умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин:
Так, 16 червня 2019 року, приблизно о 17 годині 40 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на тротуарі біля будинку №52 по вул. Хрещатик в м. Києві, звернула свою увагу на громадянина Туреччини ОСОБА_6 , в якого через плече висіла сумка чорного кольору. Вважаючи, що в сумці можуть знаходитись грошові кошти та цінні речі, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 16 червня 2019 року, приблизно о 17 годині 45 хвилин, перебуваючи біля вхідних дверей до ТЦ «Метроград», що по вул. Хрещатик, 52 в м. Києві, скориставшись тим, що власник сумки не звертає на неї уваги, а також тим, що за її діями ніхто не спостерігає, своєю рукою розстібнула сумку та проникла до її середини, звідки таємно, повторно викрала приватне майно громадянина Туреччини ОСОБА_6 , а саме: гаманець чорного кольору, який матеріальної цінності для потерпілого не представляє, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 280 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на момент вчинення кримінального правопорушення становить 7 324 гривні.
А всього, ОСОБА_4 таємно, повторно викрала майно, яке належить громадянину Туреччини ОСОБА_7 на суму 7 324 гривні, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе за ч. 2 ст. 185 КК України, визнала у повному обсязі та пояснила суду, що: 16 червня 2019 року, поблизу ТЦ «Метроград» вона викрала з сумки незнайомого чоловіка гаманець в якому було 280 доларів США. У скоєному сильно жалкує.
Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінальних правопорушень, перевіривши, що вони вірно розуміють зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням письмових документів та матеріалів, що характеризують обвинувачену як особу.
Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 , а її дії вірно кваліфікованими за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченій виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу ОСОБА_4 , а саме те, що остання раніше засуджувалася за вчинення корисливих злочинів та була звільнена від покарань з іспитовими строками, які на момент ухвалення даного вироку завершились, не перебуває під наглядом лікаря-нарколога та психіатра, має на утриманні трьох малолітніх дітей, один з яких є новонародженим.
Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченої у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Беручи до уваги, обставини вчиненого злочину, його тяжкість, те, що ОСОБА_4 має на утриманні трьох дітей віком до 7 років, враховуючи її щире каяття у скоєному, суд вважає за необхідне призначити їй покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі та звільнити її від відбування призначеного судом покарання на підставі ч. 1 ст. 79 КК України, вважаючи можливим її виправлення без відбування покарання.
При цьому суд не вважає за необхідне за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України приєднувати до даного покарання покарання, призначені вироками Шевченківського та Подільського районних судів м. Києва від 10.08.2017 та 05.08.2020, оскільки станом на момент ухвалення даного вироку іспитові строки на які ОСОБА_4 було звільнено від покарання завершилися, однак ухвал про звільнення або відмову у звільненні від призначених покарань сторонами до суду надано не було.
На погляд суду, призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових правопорушень.
Цивільний позов, в рамках кримінального провадження не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід, на моменту ухвалення вироку, до ОСОБА_4 не застосований і суд не вбачає підстав для його застосування.
На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, -

у х в а л и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 79 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази у кримінальному провадженні:
-CD-диск CD-R, об`ємом 700 МВ, який зберігається прокурором при матеріалах кримінального провадження, після вступу вироку в законну силу зберігати при матеріалах провадження;
-Купюри номіналом 100 доларів США 2 шт. КВ 23594141 М, НF 18170844 F, 50 доларів США 1 шт. МС 15209368 А, 20 доларів США 1 шт. АF 83314652 Н, 10 доларів США 1 шт. МL 66304417 A, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 , після вступу вироку в законну силу залишити у володінні ОСОБА_9 .
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя