ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2022 року
м. Київ
справа № 554/4/21
провадження № 51-3041км21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
особи, яка подала касаційну скаргу
(у режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,
захисника (у режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 24 травня 2021 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05 березня 2021 року.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05 березня 2021 року задоволено клопотання слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава, ОСОБА_8 та накладено арешт на майно в кримінальному провадженні № 0001731, відкритому 10 листопада 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України.

Не погоджуючись із цією ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_9 , діючи в інтересах ОСОБА_5 , оскаржила її до апеляційного суду.
За ухвалою Полтавського апеляційного суду від 24 травня 2021 року захиснику ОСОБА_9 відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження вищезазначеної ухвали слідчого судді та повернуто апеляційну скаргу.
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
У касаційній скарзі ОСОБА_5 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вказує, що про постановлення оскаржуваної ухвали слідчого судді захисник ОСОБА_9 дізналася лише 12 квітня 2021 року та 16-го числа того ж місяця звернулася з апеляційною на зазначене судове рішення. Стверджує, що сторона захисту не брала участі в судовому засіданні, за результатом якого була постановлена оскаржувана ухвала слідчого судді, а також під час проголошення її повного тексту. Проте вказані доводи залишилися поза увагою суду апеляційної інстанції, який не надав їм жодної оцінки та, незважаючи на наявність об`єктивних обставин, що перешкодили стороні захисту своєчасно подати апеляційну скаргу, безпідставно відмовив у поновленні строку на апеляційне оскарження.

Позиції учасників судового провадження
ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 підтримали подану касаційну скаргу.
Прокурор ОСОБА_7 вважала касаційну скаргу ОСОБА_5 необґрунтованою і просила залишити її без задоволення, а оскаржене судове рішення без зміни.

Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, перевіривши матеріали провадження за клопотанням слідчого про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0001731, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до ст. 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Статтею 412 КПК України передбачено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Доступ до правосуддя є одним з основоположних принципів верховенства права, гарантованим Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 55, п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ст. 7, ч. 6 ст. 9, ст. 24 КПК України).
Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 14 Закону України від 02 червня 2016 року «Про судоустрій і статус суддів»).
Згідно з пунктами 1, 2, 17 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зокрема, забезпеченню права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Положеннями п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України передбачено, що апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону поважними причинами пропущення процесуального строку слід вважати лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судового рішення, пов`язані дійсно з істотними перешкодами чи труднощами, які унеможливлювали або ускладнювали можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Як убачається з матеріалів провадження, оскаржену ухвалу слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави від 05 березня 2021 року постановив без участі учасників судового провадження. При цьому захисник ОСОБА_9 була повідомлена про судове засідання 05 березня 2021 року, однак просила розгляд клопотання слідчого про накладення арешту на майно здійснювати без участі сторони захисту (а.п. 5759, 75). Відомості про направлення копії зазначеної ухвали слідчого ОСОБА_5 та захиснику ОСОБА_9 у матеріалах клопотання відсутні.
Апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05 березня 2021 року захисник ОСОБА_9 подала 16 квітня 2021 року (а.п. 95). У скарзі, крім іншого, захисник просила поновити їй строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що повний текст рішення вона отримала електронною поштою 12 квітня 2021 року, що свідчить про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення.
Полтавський апеляційний суд, керуючись положеннями статей 395, 399 КПК України, ухвалою від 24 травня 2021 року відмовив захиснику в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді суду 05 березня 2021 року, оскільки апелянт не надав доказів щодо конкретної дати отримання копії оскаржуваного судового рішення.
Проте, на переконання Верховного Суду, таке рішення суду апеляційної інстанції є необґрунтованим.
Так, суд апеляційної інстанції, розглядаючи клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження, за відсутності в матеріалах клопотання про накладення арешту на майно, даних щодо направлення копії ухвали слідчого судді стороні захисту, необґрунтовано поставив під сумнів доводи захисника про отримання копії оскарженого судового рішення 12 квітня 2021 року, а доводи про неможливість апеляційного оскарження через відсутність повного тексту ухвали, що перешкодило захиснику подати апеляційну скаргу з належним обґрунтуванням, апеляційний суд взагалі не оцінив.
Поза увагою апеляційного суду залишився і той факт, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржувану ухвалу слідчого судді направлено до цього реєстру 06 квітня 2021 року, тобто через місяць після її постановлення.
При цьому суд апеляційної інстанції також не врахував висновку про застосування норми права, який міститься в постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 27 травня 2019 року у справі № 461/1434/18, згідно з яким у випадку необізнаності заінтересованих осіб з мотивами прийнятого рішення вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України.
Отже, як вважає колегія суддів Верховного Суду, суд апеляційної інстанції формально зазначив, що захисник не навів достатніх підстав, які перешкоджали йому вчасно подати апеляційну скаргу, та дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для поновлення процесуального строку.
З огляду на викладене касаційну скаргу ОСОБА_5 слід задовольнити, а ухвалу апеляційного суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України скасувати з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого суду необхідно врахувати наведене й ухвалити рішення відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Полтавського апеляційного суду від 24 травня 2021 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05 березня 2021 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3