УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000545 від 02.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, кримінальне провадження зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за фактом заволодіння групою невстановлених осіб шляхом обману чужим нерухомим майном, зокрема квартирою громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 АДРЕСА_1 загальною площею 176 кв.м.
Досудовим розслідуванням установлено, що невстановлені особи підробили договір купівлі-продажу № 18178 від 17.07.2003 в простій письмовій формі, посвідчений нібито на Одеській товарній біржі про те, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_4 нібито продав ОСОБА_5 свою семикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .
Також, невстановлені слідством особи підробили реєстраційне посвідчення КП «ОМБТІ та РОН» від 15.10.2003 про нібито реєстрацію вказаної квартири за ОСОБА_5 .
У подальшому, 06.03.2018 ОСОБА_5 продав вказану квартиру на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
Надалі, 04.10.2018 ОСОБА_7 продав вказану квартиру на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
В ході досудового розслідування встановлено, що речовий доказ - квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 176 кв.м. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна № 101) 09.11.2021 виставлено на електронні торги на сайті ДП «СЕТАМ» https://setam.net.ua/auction/498779 як лот № 500293, в рамках виконавчого провадження № 65062321 приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_10 щодо стягнення нібито боргу з ОСОБА_9 . Торги заплановано на 29.11.2021.
Слід зазначити, що реалізація арештованої квартири шляхом проведення вказаних вище торгів в системі СЕТАМ в подальшому створює небажані для досудового розслідування передумови для подальшого незбереження квартири, як речового доказу. Також, реалізація квартири через аукціон добросовісному покупцю поставить такого покупця у ситуацію, коли при витраті значної суми грошових коштів за квартиру він не матиме можливості здійснити своє право на переоформлення, користування та розпорядження придбаним майном.
Таким чином, єдиним заходом забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а саме вказаної квартири, який може забезпечити дієвість кримінального провадження є рішення слідчого судді про її арешт на час досудового розслідування та судового розгляду обвинувального акту з забороною її відчуження на електронних торгах СЕТАМ та зупиненням реалізації квартири через систему електронних торгів СЕТАМ в рамках виконавчого провадження .
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 11 ст. 170 КПК України - заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчим суддею встановлено, що 23.11.2021 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси вже було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №101), із забороною відчуження, розпорядження, користування та здійснення будь-яких реєстраційних дій.
Звертаючись повторно з клопотанням про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, прокурором не було доведено необхідність у повторному накладенні арешту.
Так, в обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, прокурор зазначає, що, з метою збереження речового доказу, необхідно накласти забороною відчуження об`єкта нерухомого майна на електронних торгах ІНФОРМАЦІЯ_1 та зупинення реалізації квартири через систему електронних торгів СЕТАМ в рамках виконавчого провадження.
Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на те, що при накладенні арешту на майно ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.11.2021 року, мета арешту - збереження речового доказу, була досягнута, із позбавленням права на відчуження, розпорядження, користування та здійснення будь-яких реєстраційних дій відносно об`єкта нерухомого майна.
Крім того, що стосується питання про зупинення та заборону проведення електронних торгів за лотом №500293 відносно арештованої квартири за адресою: АДРЕСА_2 , через систему електронних торгів "Сетам", слідчий суддя зазначає, що дане питання не відноситься до компетенції слідчого судді у межах повноважень, наданих Кримінальним процесуальним кодексом України.
На підставі викладеного, враховуючи необґрунтованість та вищевказані недоліки клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000545 від 02.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КПК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1