ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №610/3136/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/2258/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 06 квітня 2021 року, -

УСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шебелінка Балаклійського району Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

засуджено за:

- ч.1 ст.185 КК України на 1 місяць арешту;

- ч.2 ст.185 КК України на 3 місяці арешту.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання - 3 місяця арешту.

Кримінальне провадження розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Як встановив суд, 23 вересня 2020 року близько 11.00, ОСОБА_7 , знаходячись в кімнаті будинку АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, діючи умисно, таємно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, викрав із шафи гроші в сумі 1500 грн, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядився викраденим на свій розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 23 вересня 2020 року близько 19.00, ОСОБА_7 , знаходячись в кімнаті будинку АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, діючи умисно, таємно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, викрав із шафи гроші в сумі 1500 грн, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядився викраденим на свій розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі обвинувачений посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Зазначив, що він щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, відшкодував матеріальну шкоду, вчинив кримінальні правопорушення оскільки не мав можливості працевлаштуватися, в період з 2014 року по 2016 рік проходив службу в АТО. Просить вирок суду змінити та призначити йому за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України покарання із застосуванням ст.75 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, обвинуваченого, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому судом враховано характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, мав досвід роботи в органах міліції, розлучений, неповнолітніх дітей не має, на обліку в нарколога, у психіатра та в органі з питань пробації не перебуває, а також враховано пом`якшуючу покарання обставину щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також думку потерпілого, який просив його суворо не карати, у зв`язку з чим призначив обвинуваченому покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді арешту у мінімальному розмірі, а також за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту у мінімальному розмірі, передбаченому санкціями цих кримінальних правопорушень.

Отже враховуючи вимоги ч.1 ст.75 КК України, які не передбачають можливості звільнення особи від відбування покарання у виді арешту, з випробуванням, доводи обвинуваченого про можливість звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі цієї норми закону є безпідставними.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про безпідставне неврахування судом першої інстанції як пом`якшуючої покарання обставини активне сприяння розкриттю злочину, то вони є необґрунтованими.

Згідно висновків, які містяться у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (кримінальне провадження №288/1158/16-к), під активним сприянням розкриттю злочину розуміють дії винної особи, спрямовані на надання органам досудового розслідування і суду допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, які ще не були відомі цим органам. Саме лише визнання власної винуватості під тиском зібраних доказів і підтвердження інформації, вже встановленої компетентними органами з інших джерел, не є активним сприянням розкриттю злочину.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, у них не міститься даних про повідомлення обвинуваченим органам досудового розслідування таких обставин вчинення злочину, які б не були встановлені ними на підставі показань потерпілої, свідків та інших доказів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання є справедливим і підстави для застосуванням ст.75 КК України, як про це просить у скарзі обвинувачений - відсутні.

З огляду на наведене, підстави для зміни чи скасування вироку - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407,409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 06 квітня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: