Справа № 359/8943/21
Провадження № 1-кс/359/1403/2021
У Х В А Л А
17 вересня 2021 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду без технічної фіксації клопотання дізнавача сектору дізнання Бориспільського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000906 від 16.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:
Дізнавач сектору дізнання Бориспільського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного в №0000906 від 16.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. З метою збереження речових доказів дізнавач сектору дізнання просить накласти арешт на вилучене під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , майно: а саме: транспортний засіб Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Розгляд клопотання дізнавач просив здійснити без участі особи, що подала клопотання. Як вбачається з ч.1 ст.172 КПК України, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання про арешт майна, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Встановлено, що до ЄРДР внесені відомості про те, що 15.09.2021 близько 23 год. 00 хв. під час патрулювання екіпажу 101 Лемур у складі інспектора БПП в м. Бориспіль ОСОБА_5 та інспектора БПП в м. Бориспіль ОСОБА_6 , за адресою: м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 69а, зупинено транспортний засіб Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав для перевірки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з ознаками підробки. Вказані дії кваліфіковані за ч.4 ст.358 КК України.

Внесення цих відомостей до ЄРДР підтверджується витягом з кримінального провадження №0000906 (а.с.4).

З копії протоколу огляду місця події від 15 вересня 2021 року (а.с.6-8) вбачається, що був проведений огляд земельної ділянки, на якій знаходиться транспортний засіб Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_1 . В ході проведення цієї слідчої дії транспортний засіб Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 були вилучені без ухвали слідчого судді.

Постановою дізнавача сектору дізнання Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 від 16 вересня 2021 року (а.с.10) транспортний засіб Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 131, ч. 1 ст. 170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, 3-1) можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України), 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п.1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України арешт допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вище зазначених норм закону свідчить, що Кримінальним процесуальним кодексом України чітко передбачені підстави для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Матеріали клопотання не містять відомостей та доказів тому, що речовий доказ у виді автомобіля може бути якимось чином спотворений чи приведений до стану, який унеможливить його повернення у первісний стан.

Крім того, не надано доказів, що транспортний засіб перебуває в розшуку, протиправно вибув із володіння законного власника.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч.1ст.173 КПК України).

Обов`язок доведення необхідності застосування цього засобу забезпечення та цілі накладення арешту на майно перед слідчим суддею покладено на прокурора, слідчого.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна повинно мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Ретельний аналіз доказів свідчить про достатність підстав вважати, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 зберегло на собі сліди злочину та може бути використано як доказ.

В той же час, дізнавач у клопотанні не довів необхідності накладення арешту на транспортний засіб Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки лише у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу виявлено ознаки підробки, тому у задоволенні клопотання про накладення арешту на транспортний засіб належить відмовити.

Керуючись ч.2 ст.369, ч.3 ст.371, ст.372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
Клопотання дізнавача сектору дізнання Бориспільського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000906 від 16.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , вилучене 15 вересня 2021 року слідчим Бориспільського РУП ОСОБА_8 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1