Ухвала
іменем України
13 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 237/3640/20
провадження № 51- 3822 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 01 липня 2021 року, якою відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Мар?їнського районного суду Донецької області від 01 березня 2021 року та повернута його апеляційна скарга,

встановив:
Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 9 серпня 2021 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
У зазначений строкзасуджений ОСОБА_4 звернувся до касаційного суду з скаргою на виконання зазначеної ухвали Верховного Суду, у якій ставить питання про перегляд судових рішень в касаційному порядку у зв`язку з порушеннями вимог кримінального процесуального закону та просить призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої або апеляційної інстанції.

Із матеріалів провадження за скаргою вбачається, що вироком Мар?їнського районного суду Донецької області від 01 березня 2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
22 червня 2021 року засуджений ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на вказаний вирок суду першої інстанції разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Донецький апеляційний суд ухвалою від 01 липня 2021 року, враховуючи положення п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК, повернув подану апеляційну скаргу засудженого у зв`язку із закінченням строку апеляційного оскарження та відсутністю підстав для поновлення цього строку.

Засуджений ОСОБА_4 не погодившись із рішеннями судів першої й апеляційної інстанцій, звернувся із касаційною скаргою, яку просить задовольнити, при цьому посилається на те, що суд апеляційної інстанції не прийняв процесуального рішення по суті його апеляційної скарги. Зазначає, що раніше звертався з проханнями про надання йому захисника, однак захисника надано не було, чим порушено його право на захист.

Суд, перевіривши касаційну скаргу та надані до неї копії судових рішень, дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Згідно ч.2 ст.113 КПК будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Ч. 5 ст. 115 КПК передбачено, що при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.
Відповідно до ст. 116 КПК процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.
Положеннями ч. 1 ст. 117 КПК визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Згідно з ч. 3 ст. 395 КПК, для особи яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Як убачається із наданої засудженим оскаржуваної ухвали апеляційного суду від 01 липня 2021 року, за наслідками розгляду даного кримінального провадження Мар?їнського районного суду Донецької області 01 березня 2021 року відносно ОСОБА_4 ухвалено обвинувальний вирок, засуджений ОСОБА_4 був присутній у судовому засіданні 01 березня 2021 року під час проголошення вироку, під вартою не утримувався та при проголошенні вироку учасникам судового розгляду судом було роз`яснено порядок і строки його оскарження. При цьому, засуджений у цей же день отримав копію вироку, про що свідчить відповідна розписка останнього (т.1 а.п. 213), також повторно отримав копію вироку 14 червня 2021 року(т.1, а.п. 235).

Суд апеляційної інстанції зазначив в ухвалі про те, що відповідно до розпорядження від 02 квітня 2021 року про виконання вироку, який набрав законної сили, вирок Мар?їнського районного суду Донецької області від 01 березня 2021 року щодо ОСОБА_4 набрав законної сили 01 квітня 2021 року і був спрямований до виконання (т.1 а.п. 217).
29 квітня та 10 червня 2021 року засуджений подав апеляційній скарги на вирок від 01 березня 2021 року з проханням поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення (т.1 а.п.224,238,239), при цьому поважними причинами пропуску строку вказав, що ним не було отримано копію вироку суду першої інстанції від 01 березня 2021 року.
Проте, зазначені доводи засудженого суд апеляційної інстанції визнав неспроможними, оскільки згідно матеріалів провадження судом при проголошенні вироку ОСОБА_4 були роз`яснені строк і порядок оскарження судового рішення та було вручено копію вироку 01 березня 2021 року (т.1 а.п. 213), під вартою останній не перебував, під варту його було взято вже після набрання вироком законної сили, отже ОСОБА_4 мав можливість самостійно подати апеляційну скаргу в установлений на апеляційне оскарження строк.
Крім того, апеляційний суд зазначив, що матеріали кримінального провадження не містять заяв або клопотань засудженого з приводу надання йому юридичної допомоги для оформлення апеляційної скарги, таким чином, підстав, які б перешкодили ОСОБА_4 подати апеляційну скаргу з дотриманням вимог закону у цьому кримінальному провадженні не встановлено. Натомість, апеляційні скарги написано та подано обвинуваченим особисто.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 117 КПК, практику Європейського суду з прав людини, положення ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд зазначив про відсутність підстав для поновлення засудженому ОСОБА_4 строку апеляційного оскарження, та поважних причин його пропуску, що засуджений в апеляційній скарзі не навів особливих і непереборних обставин, що перешкодили у визначений законом строк подати апеляційну скаргу, а наведені ним підстави спростовуються матеріалами провадження, тому апеляційна скарга підлягає поверненню.
За таких обставин, доводи ОСОБА_4 у касаційній скарзі про те, що суд апеляційної інстанції не прийняв процесуального рішення по суті його апеляційної скарги, на думку Суду є необґрунтованими та є такими, що не спростовують правильність висновків суду апеляційної інстанції про відсутність поважних причин пропуску засудженим строку на апеляційне оскарження вироку щодо нього.
Крім того, в частині доводів у касаційній скарзі ОСОБА_4 про порушення його права на захист через не надання захисника для оформлення касаційної скарги, засудженим не наведено належних обґрунтувань про те, в який час йому не було надано захисника та які були результати його звернень про надання захисника.
Враховуючи вищезазначене, Суд погоджується з тим, що у касаційній скарзі не зазначено переконливих доводів та не надано доказів про те, що засуджений будучи присутній при розгляді кримінального провадження 01 березня 2021 року і якому було вручено копію вироку в день проголошення, був позбавлений процесуального права та можливості своєчасно подати апеляційну скаргу про перегляд вироку суду першої інстанції в апеляційному порядку, з урахуванням положень ст. 395 КПК, а саме протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
При цьому, Суд звертає увагу на висновок Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладений у постанові від 2 березня 2018 року, про те, що процесуальний строк може бути поновлено за умови його пропуску з поважних причин, а поняття поважності причин пропуску строків є оціночним і його вирішення покладається на розсуд суду.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Отже, апеляційний суд правильно встановивши, що строк на апеляційне оскарження пропущений, подане клопотання про його поновлення не містить поважних причин пропуску строку, тому дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання та повернення апеляційної скарги.
Будь-яких інших доводів щодо порушень, допущених судом апеляційної інстанції у касаційній скарзі засудженим не наведено.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 01 липня 2021 року, якою відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Мар?їнського районного суду Донецької області від 01 березня 2021 року та повернута його апеляційна скарга відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3