Справа № 158/2964/21
Провадження № 1-кп/0158/259/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2021 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження № 0000423 від 12.09.2021 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Ківерці Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В

11 вересня 2021 року, близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_5 , в будинку за місцем свого проживання - АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в ході словесної суперечки зі своєю дружиною ОСОБА_7 , яка виникла на ґрунті ревнощів, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, керуючись метою умисного протиправного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень іншій людині, умисно наніс один удар кулаком правої руки в обличчя, після чого наніс два почергових прямих удари п`яткою правої ноги по голові ОСОБА_7 , заподіявши останній відповідно до висновку експерта наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді забійної рани чола зліва з крововиливом у м`які тканини навколо, крововиливів під тверду та м`яку мозкові оболонки обох півкуль головного мозку з проривом у шлуночкову систему, крововиливу під м`яку мозкову оболонку задньої поверхні обох півкуль мозочку. Комплекс всіх перечислених тілесних ушкоджень у своїй сукупності, належить до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення. Нанесені ОСОБА_5 тілесні ушкодження безпосередньо спричинили смерть ОСОБА_7 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому визнав. Вказав, що загибла була його дружиною, з якою перебували у шлюбі понад 20 років. За вказаний період конфліктів між ними не виникало. Ствердив, що справді наносив удари кулаком та ногами в ділянку голови та обличчя своїй дружині. Пояснив, що причиною такої поведінки слугувало вживання алкоголю у день, вказаний у обвинувальному акті та конфлікт, який виник між ним та загиблою. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Крім визнавальних показань обвинуваченого, його винуватість підтверджується показами у судовому засіданні потерпілої, свідків та письмовими доказами, дослідженими безпосередньо у судовому засіданні.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 суду повідомила, що загибла була її племінницею. Очевидцем події, зазначеної у обвинувальному акті, не була. Про побиття ОСОБА_7 дізналась 14.09.2021 року. Зазначила, що обвинувачений та загибла перебували у шлюбі; конфліктів раніше між ними не виникало. Певний проміжок часу останні зловживали алкогольними напоями. У наданих суду поясненнях висловила думку, що причиною таких дій обвинуваченого було саме вживання алкоголю.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду повідомила, що з обвинуваченим та загиблою перебувала у дружніх відносинах. Останні 2-3 тижні проживала з ними у одному помешканні. 11 вересня 2021 року обвинувачений повернувся додому після роботи; разом вживали алкоголь. Була очевидцем як обвинувачений наніс удар кулаком ОСОБА_7 в область брови, від якого утворилась рана. Намагалась надати першу медичну допомогу. Акцентувала увагу суду, що саме в цей момент до помешкання навідалась сусідка ОСОБА_9 аби з`ясувати причину конфлікту, однак відразу покинула будинок. Ствердила, що викликала бригаду швидкої допомоги, оскільки самотужки не змогла зупинити потік крові з рани, що утворилась від удару обвинуваченого. Вказала, що після від`їзду бригади швидкої допомоги, усі продовжили вживати алкоголь. В якийсь з моментів обвинувачений почав агресивно себе поводити - бити посуд, бити кулаками двері. Підійшов до ОСОБА_7 та двічі вдарив правою ногою останню в обличчя: локалізація удару - попередня рана (брова). Від удару у ОСОБА_7 відкрилась кровотеча з рани; намагалась знову зупинити кров. По спливу часу, загибла заснула у кімнаті на ліжку. На ранок помітила, що ОСОБА_7 не реагує на звуки; подушка під її головою була у слідах крові. Повідомила про це обвинуваченого; викликали бригаду швидкої допомоги; ОСОБА_7 госпіталізували.

Показання свідка повністю узгоджуються із відеозаписом на компакт диску DVD+R з проведенням слідчого експерименту за участю останньої та безпосередньо протоколом проведення слідчого ксперименту від 12.09.2021 року (а.с.26-28), відеозаписом на компакт диску DVD+R з проведенням слідчого експерименту за участю останньої та протоколом проведення слідчого експерименту від 29.10.2021 року (а.с.91-94), які було досліджено судом безпосередньо в судовому засіданні в порядку ст.358 КПК України.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду вказала, що є сусідкою сім`ї ОСОБА_9 . Ствердила, що очевидцем події не була. Однак, справді навідувалась у їх помешкання та бачила, що у ОСОБА_7 була розбита брова, рана кровоточила. Зі слів ОСОБА_8 дізналась, що тілесні ушкодження були нанесені ОСОБА_5 .

Відповідно до протоколу огляду місця події від 12.09.2021 року та фототаблиць до нього, оглянуто місце проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , де безпосередньо відбувались події 11.09.2021 року; виявлено сліди речовини бурого кольору (крові) (а.с.10-19).

Визнавальні показання обвинуваченого повністю узгоджуються із дослідженим у судовому засіданні протоколом проведення слідчого експерименту від 13.09.2021 року та оглянутим в судовому засіданні компакт диском DVD+R з відображенням подій проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 (а.с.46-49).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 21.09.2021 року за участю понятих, оглянуто тіло ОСОБА_7 та виявлено тілесні ушкодження в ділянці нижньої щелепи. Зі слів чергового лікаря - ОСОБА_7 з моменту поступлення у Волинську обласну клінічну лікарню - 12.09.2021 року до 21.09.2021 року до свідомості не приходила (а.с.71-72).

За результатами висновку експерта №420 від 22.09.2021 року, при огляді трупа ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення і в даному випадку призвели до смерті останньої, тобто перебувають у причинно-наслідковому зв`язку. Такі ушкодження цілком можливо могли утворитись способом та при обставинах, часі, які вказали у своїх допитах свідок ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_5 (а.с.78-84).

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст.87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаних в суді обвинуваченого, потерпілої, свідків у суду немає.

Інших доказів винуватості ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні надано не було.

Суд також вважає, що здобутих судом доказів є достатньо для того, щоб прийти до висновку про визнання обвинуваченого винним у вчиненні пред`явленого йому обвинувачення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки обвинувачений заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть.

При призначенні покарання суд враховує положення ст. 65 КК України, відповідно до якого покарання призначається в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання.

Тобто, при призначенні покарання суд повинен належним чином врахувати не тільки дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, сукупність пом`якшуючих покарання обставин, тощо, а й особливості вчинення конкретного злочину, обставини та спосіб його вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали.

В силу ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжких злочинів.

При призначенні покарання суд враховує, те, що обвинувачений має постійне місце проживання (а.с.38), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.39), виключно позитивну характеристику за місцем проживання (а.с.41), відсутність даних щодо ймовірного перебування на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та дані про проходження лікування у лікаря-нарколога у травні 2021 року (а.с.40).

До обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, оскільки обвинувачений публічно попросив вибачення у потерпілої, дійсно, відверто зробив висновок щодо скоєного протиправного ним діяння.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя та особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину суд враховує тяжкість наслідків від протиправних дій ОСОБА_5 - втрата найвищої соціальної цінності, проголошеної ч. 1 ст.3 Конституції України - життя людини.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує думку потерпілої, яка у вирішенні питання поклалась на розсуд суду.

Заслухавши прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті за якою він притягується у виді позбавлення волі; потерпілу, яка поклалась на розсуд суду; обвинуваченого, який як в судових дебатах так і в останньому слові росив суворо не карати; захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 , яка просила призначити покарання з врахуванням положень ст.69,69-1 та на підставі ст.75,76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції статті, за якою він притягується у виді позбавлення волі, наближене до мінімального.

На думку суду, саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.69, 69-1 КК України з підстав наявності обтяжуючих обставин, що в свою чергу виключає підстави для застосування положень ст. 75, 76 КК України.

Судові витрати у справі відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.09.2021 року.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити без змін тримання під вартою.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім ) років 3 місяці.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити без змін тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 12 вересня 2021 року.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.09.2021 року скасувати.

Речові докази простирадло білого кольору зі слідами РБК та ватний диск зі слідами РБК - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1