ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 705/5699/21Головуючий у І інстанції
Провадження № 11-сс/821/36/22 Категорія: ст. 170 КПК України ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючої ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу обслуговуючого кооперативу «ДІАМАНТ РАВИНА» на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 січня 2022 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001174,внесеному до ЄРДР 17 грудня 2021 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України,-

в с т а н о в и в :

12 січня 2022 року до Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернувся старший дізнавач сектору дізнання Уманського РУП ГУНП в Черкаській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 із клопотанням, погодженим із прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна земельну ділянку з кадастровим № :02:005:0990, площею 0,1 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0,0244 га з кадастровим № :02:005:0991, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , які згідно державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності зареєстровані та обслуговуються кооперативом «ДІАМАНТ РАВИНА», з метою забезпечення збереження речових доказів на період провадження досудового розслідування, до прийняття рішення у кримінальному провадженні № 0001174 від 17 грудня 2021 року; заборонити будь-якій фізичній чи юридичній особі відчужувати та розпоряджатися об`єктом нерухомого майна земельною ділянкою з кадастровим № :02:005:0990, площею 0,1 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0,0244 га з кадастровим № :02:005:0991, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити будь-якій фізичній чи юридичній особі користуватися об`єктом нерухомого майна земельною ділянкою з кадастровим № :02:005:0990, площею 0,1 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0,0244 га з кадастровим № :02:005:0991, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 в частині виконання будь-яких земельних будівельних робіт або вчиненні інших дій, наслідки яких можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17 грудня 2021 року до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від начальника підрозділу інспекції «Уманської муніципальної варти» ОСОБА_8 , про те, що в АДРЕСА_1 невідомі особи проводять будівельні роботи без відповідних на те дозволів та вчиняють самоправні дії.

По даному факту розпочато кримінальне провадження за № 0001174,внесене до ЄРДР 17 грудня 2021 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України.

У клопотанні зазначено, що, при виїзді на місце події слідчо-оперативної групи Уманського РУП ГУНП в Черкаській області було встановлено, що на земельній ділянці, що розташована по АДРЕСА_1 проводяться земляні та будівельні роботи.
Відповідно до звернення благодійної організації ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначено про порушення чинного законодавства України під час проведення невідомими особами будівельних та земельних робіт на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Черкаської обласної ради народних депутатів № 23 від 7 лютого 1995 «Могилу Цадика Нахмана 1811 року» віднесено до Списку пам`яток історії та культури області, що перебувають під охороною держави.
Указом Президента України № 283/94 від 7 червня 1994 року було створено історико-культурний центр на місці поховання духовного лідера брацлавських хасидів Цадика Нахмана у місті Умань Черкаської області.
Рішенням № 431 від 10 листопада 1994 року Виконавчого комітету Уманської міської ради народних депутатів зареєстровано Положення про Історико-культурний центр, пунктом 1.7, якого було визначено, що на території центру в межах охоронних зон будь-які земельні, будівельні, шляхові роботи можуть здійснюватися лише за погодженням з державними органами охорони пам`яток історії та культури, а також з Громадою.
Згідно норм Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, затвердженого Наказом Міністерства культури України № 158 від 11 березня 2013 року територією пам`ятки є земельна ділянка,, на якій розташована пам`ятка, яка пов`язана з нею історично і функціонально та забезпечує її збереження її функціонування, як об`єкта культурної спадщини.
Також наказом № 41 від 9 квітня 2021 року затверджено межі та режими використання зон охорони пам`ятки історії місцевого значення «Могила Цадика Нахмана 1811р.» При цьому було встановлено режим використання пам`ятки та її зон охорони Історико-архітектурного опорного плану міста Умань. З моменту його прийняття було встановлено суворі обмеження щодо проведення будівельних та земельних робіт. Зокрема, безпосередньо в зоні охорони пам`ятки заборонена господарська діяльність, окрім реставрації, благоустрою ( за проектами, положеннями в установленому порядку) та поточних ремонтів.
Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вищезазначені земельні ділянки зареєстровані на праві приватної власності за обслуговуючим кооперативом «ДІАМАНТ РАВИНА».

Старший дізнавач сектору дізнання Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_7 у своєму клопотанні зазначає, що враховуючи те, що об`єкт нерухомого майна земельні ділянки, що розташовуються по вул.. Г. Косинки,20 та 20-В м. Умань Черкаської області містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин виконання будівельних робіт, а тому, виникла необхідність в позбавленні можливості відчуження, розпорядження та користування даними земельними ділянками в частині виконання будь-яких земельних та будівельних робіт або інших дій спрямованих на пошкодження чи знищення зведених на них будівель, а тому накладення арешту на них є необхідним з метою забезпечення цілей кримінального провадження. Також вказує, що в даному випадку існують обставини, які підтверджують що незастосування арешту щодо вказаних в клопотанні об`єктів нерухомого майна призведе до їх подальшого відчуження третім особам, також подальшому проведенні земельних та будівельних робіт або настання інших негативних наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
За таких обставин, з метою збереження речових доказів на час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні старший дізнавач ОСОБА_7 за погодженням прокурора Уманської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області із вказаним клопотанням.
Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 січня 2022 року клопотання старшого дізнавача сектору дізнання Уманського РУП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_6 - задоволено.

Накладено арешт на об`єкт нерухомого майна земельну ділянку з кадастровим № :02:005:0990, площею 0,1 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0,0244 га з кадастровим № :02:005:0991, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , які згідно державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності зареєстровані та обслуговуються кооперативом «ДІАМАНТ РАВИНА», заборонивши власнику чи особам, у користуванні та розпорядженні яких перебуває вказане майно, відчужувати, розпоряджатись та користуватись ним, у тому числі виконувати будь-які земляні, будівельні роботи або вчиняти інші дії, наслідки яких можуть перешкоджати кримінальному провадженню, до скасування арешту у порядку, визначеному КПК України.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя, посилаючись на положення ст.170 КПК України, вказав на наявність підстав вважати, що зазначене майно може мати відношення до вчинення кримінального проступку, а тому вважає за необхідне вжити заходи задля збереження речових доказів та реалізації цілей кримінального провадження.
Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, 19 січня 2022 року обслуговуючий кооператив «ДІАМАНТ РАВИНА» оскаржив її в апеляційному порядку. Вважаючи вказане судове рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам даного кримінального провадження, просив ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 січня 2022 року про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна - скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого дізнавача сектору дізнання Уманського РУП ГУНП в Черкаській області про арешт майна.
14 лютого 2022 року представник, який діє в інтересах обслуговуючого кооператива «ДІАМАНТ РАВИНА» -адвокат ОСОБА_9 подав заяву про приєднання до апеляційної скарги, в якій вказує, що відомості до ЄРДР за вказаним фактом було внесено незаконно, оскільки кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення повинно розпочинатись на підставі заяви потерпілого. Крім того, вказує на те, що накладаючи арешт на вказані об`єкти нерухомості не було звернуто увагу, що вказані земельні ділянки та роботи, які на них проводяться взагалі не є предметом кримінального провадження № 0001174, в межах якого суд розглядав клопотання про арешт майна. Також адвокат вказує на те, що з боку ОК «ДІАМАНТ РАВИНА» як власника земельних ділянок відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. Земельні ділянки використовуються за цільовим призначенням, яке не змінено. Дозволу на зміну цільового призначення власник земельних ділянок не надавав. Вважає, що у даному випадку арешт накладено на майно ОК «ДІАМАНТ РАВИНА», який не є підозрюваним у кримінальному провадженні. Отже, за посиланнями адвоката, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно слідчим суддею в порядку ст. 170-173 КПК України не було з`ясовано всі обставини, які передбачають законні підстави для арешту майна.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність її задоволення, виходячи із наступного.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Так, зі змісту ч.ч. 1-2 ст.170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Пунктами 1 та 2 ч.2 цієї ж статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації.
Згідно із ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Згідно із ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
- правову підставу для арешту майна;
- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу);
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п.3, 4 ч.2 ст.170 цього Кодексу);
- можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу);
- розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу);
- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як вбачається із зазначеного, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Виходячи з положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя у відповідності до положень ст.ст. 170, 173 КПК України не в повній мірі з`ясував усі обставини, які є достатніми підставами для арешту майна, зокрема, в даному клопотанні відсутні докази, які свідчать, що майно, на яке накладено арешт, є майном яке є предметом або доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, як і доказів того, що дане майно набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від нього.
Крім того, відповідно до ч.11ст.170 КПК України заборона, обмеження користування або розпорядження майном може бути застосоване лише в разі доведеності існування обставин, які підтверджують, що незастосування таких заходів призведе до приховування,пошкодження, псування, зникнення, втрати , знищення, використання, передачі такого майна, проте, вказані обставини не підтверджені достатніми доказами.
Також є необгрунтованими посилання в поданні, що накладення арешту на майно є необхідним з метою збереження речових доказів, оскільки,в порушення вимог КПК України, не доведена необхідність застосування саме такого забезпечувального цілі кримінального провадження заходу, як арешт майна і не доведена наявність ризиків, передбачених ст.170 КПК України.
При таких обставинах, колегія суддів вважає, що накладення арешту на майно, яке на праві власності належить обслуговуючому кооперативу «ДІАМАНТ РАВИНА» без достатніх правових передумов для цього є порушенням майнового права кооперативу.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що не в повній мірі були дотримані вимоги кримінального процесуального закону України, як при внесенні клопотання про арешт майна, так і при його розгляді, що у свою чергу вплинуло на правильність прийнятого слідчим суддею рішення і приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали слідчого судді із прийняттям нової ухвали про відмову в задоволенні клопотаннястаршого дізнавача сектору дізнання Уманського РУП ГУНП в Черкаській області що накладення арешту на майно.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-173,376, 404, 405, 407, 422 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «ДІАМАНТ РАВИНА» -задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 січня 2022 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001174,внесеному до ЄРДР 17 грудня 2021 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого дізнавача сектору дізнання Уманського РУП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погодженого із прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4