Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/88/2021 Справа № 641/2766/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2021 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України та за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова знаходиться вказане кримінальне провадження.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.08.2021 року обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 03.10.2021 року.

У судове засідання з`явились прокурор, захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 доставлені конвоєм.

У судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 підтримала клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 17.09.2021 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 17.09.2021 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_4 проти клопотань про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заперечував, просив змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що заперечує проти заявлених прокурором клопотань про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та щодо обвинуваченого ОСОБА_7 просила змінити запобіжний захід на домашній арешт.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти заявленого прокурором клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження в рамках заявлених клопотань, приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Так, вирішуючи питання про доцільність продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_7 , суд враховує дані про особу обвинуваченого, який не одружений, не має офіційного місця роботи та доходу, раніше вчиняв злочини.
З огляду на конкретні обставини та на суспільну небезпечність діяння, а також тяжкість покарання за нетяжке правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до п`яти років, суд прийшов до висновку, що наразі не перестали існувати ризики, які стали підставою для обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, визначені пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Вирішуючи питання про доцільність продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує дані про особу обвинуваченого, який не одружений, не має офіційного місця роботи та доходу.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що під час розгляду кримінального провадження № 0000839 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, останній оголошувався судом у розшук, та пізніше ухвалою суду щодо ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З огляду на конкретні обставини та на суспільну небезпечність діяння, суд виходить з того, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжкого кримінального правопорушення, при цьому стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, які були встановлені судом при обранні міри запобіжного заходу до суду не надано, та враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, маючи не зняту та не погашену судимості обвинувачуються у вчиненні двох злочинів, офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим суд вважає, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого його слід утримувати під вартою, оскільки ризики, на які посилається прокурор, є обґрунтованими, та на даний час існують ризики вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення та можливість переховування від органів досудового розслідування та суду.
Судом враховано аргументи, які наводилися обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також їх захисниками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинувачених і виконання процесуальних рішень по справі.
Виходячи з викладеного, враховуючи характер та фактичні обставини інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, що в сукупності вказує про підвищену суспільну небезпеку як самого діяння, так і осіб які обвинувачуються у його вчиненні, виходячи з положень статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимог частини першої статті 197 КПК України, обраний відносно обвинувачених запобіжний захід відповідає характеру і тяжкості діяння, яке їм інкримінується, а разом з іншим, допомагає уникнути виникненню ризиків, існування яких доведено, тому суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинувачених строком на 60 днів.
Разом з тим, виходячи з принципів, закріплених в ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, суд, продовжуючи ОСОБА_7 та ОСОБА_6 запобіжний захід, обраний в ході досудового розслідування, вважає за необхідне періодично, але не рідше, ніж раз на два місяці переглядати питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою.
Керуючись статтями 177, 194, 199, 331, 371-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на більш м`який залишити без задоволення.
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на більш м`який залишити без задоволення.
Клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 19 листопада 2021 року.
Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 19 листопада 2021 року.
Копію ухвали направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду на протязі семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому ухвали суду.

Суддя- ОСОБА_1