КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 381/2302/21 Провадження № 11-кп/824/3924/2021 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000423 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Фастів Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А :

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2021 року скасувати в частині призначеного покараннята ухвалити новий вирок, яким призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік, застосувавши положення ст. 75 КПК України.

Вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2021 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на один рік.
Вироком також вирішене питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

В доводах апеляційної скарги обвинувачений не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та доведеність його винуватості у вчиненому вважає, що судом при призначенні покарання було безпідставно не застосовано положення ст. 75 КК України.
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції при призначенні йому покарання не застосував положення ст. 75 КК України, з тих підстав, що він був раніше засудженим за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, що на думку апелянта є недопустимим, оскільки, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що за приписами ст. 89 КК України він не має судимості.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 вважає, що висновки суду, викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки не застосувавши положення ст. 88 та ст. 89 КК України, суд не застосував закон, який підлягав застосуванню, а саме ст. 75 КК України.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 червня 2021 року близько 11 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи поруч кладовища по вул. Свято-Покровська у м. Фастові Київської області, на стежці знайшов порошкоподібну речовину білого кольору, яку він сприйняв за амфетамін за відомими йому зовнішніми та запаховими ознаками, та знаючи, що вказана речовина є психотропною, вирішив її забрати для власного вживання, без мети збуту.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, ОСОБА_6 , забрав вказану речовину та поклав у підсобному приміщенні за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , де і продовжив її незаконне зберігання.
09 червня 2021 року в період часу з 15 год. 17 хв. по 15 год. 25 хв. під час проведення огляду за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками поліції в підсобному приміщенні виявлено та вилучено металевий наперсток з нашаруванням речовини темно коричневого кольору, дві окремі частини пластикових пляшок з нашаруванням речовини темно коричневого кольору, три поліетиленові пакетики з порошкоподібною речовиною білого кольору, картонну картку з рекламними написами з нашаруванням порошкоподібної речовини білого кольору.
Згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/111-21/27864-НЗПРАП від 25 червня 2021 року, у наданих на дослідження порошкоподібних речовинах загальною масою 0,920 г виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Загальна маса амфетаміну у речовинах становить 0,276 г. У нашаруваннях на наданих на дослідження металевому предметі та на двох фрагментах пляшки виявлено особливо небезпечний наркотичних засіб, обіг якого заборонено - екстракт канабісу. Маса екстракту канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 0,190 г. та 0,408 г. Загальна маса екстракту канабісу (в перерахунку на висушену речовину) складає 0,598 г. У нашаруваннях речовини рожевого кольору на внутрішній поверхні пошкодженого пакета та на картонній картці виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну у нашаруваннях на внутрішній поверхні пошкодженого пакету та картонній картці становить 0,001 г та 0,001 г. Загальна маса амфетаміну у нашаруваннях на внутрішній поверхні пошкодженого пакету та картонній картці складає 0,002 г. Загальна маса амфетаміну у речовинах та у нашаруваннях складає 0,278 г.

Під час апеляційного розгляду прокурор заперечував щодо задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.
Висновки суду в частині доведення винуватості, кваліфікації дій обвинуваченого, а також правильність призначення покарання ніким не оскаржується.
Судове рішення оскаржується лише в частині безпідставного, на думку обвинуваченого, незастосування звільнення від відбування покарання з випробуванням, отже суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України лише в межах цих вимог.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.
Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначивши обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, суд одночасно дійшов висновку про відсутність підстав для застосування положень ст. 75 КК України.

З такими висновками погоджується колегія суддів.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що суд першої інстанції при призначенні йому покарання врахував те, що він був раніше судимим за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, що на думку обвинуваченого є неприпустимим, що призвело до безпідставного незастосування положень ст. 75 КК України, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Як вбачається із матеріалів кримінальної справи, ОСОБА_6 притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, при цьому суд врахував ці обставини, лише як характеризуючі дані особи, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_6 належних висновків для себе не зробив та продовжує вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, що свідчить про його стійке небажання стати на шлях виправлення.
Крім того апеляційний суд звертає увагу на те, що застосування положень ст. 75 КК України є правом суду, а не обов`язком та буде законним лише тоді, коли суд дійде висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання.
В даному кримінальному провадженні колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без реального відбування покарання є неможливим.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду про призначення ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі строком на один рік, яке він повинен відбувати реально є достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2021 року, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4