Провадження № 1-кп/761/33/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309, ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 317 КК України (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004659 від 12.06.2014 року),

В С Т А Н О В И В:

З жовтня 2014 року на розгляді суду перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309, ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 317 КК України.
Прокурор у судовому засіданні заявив суду клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , який спливає 06.11.2021 року. Своє клопотання прокурор мотивує тим, що підставою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні тяжких злочинів, а також наявність ризиків, у зв`язку з тим, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку прокурора менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_3 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, оскільки ним не доведено наявність зазначених ним ризиків, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з таких підстав.
Так стаття 197 КПК України передбачає, що строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується,, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Як вбачається з матеріалів ухвалою суду від 19.04.2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було оголошено у розшук, також надано дозвіл на його затримання, з метою приводу до Шевченківського районного суду м.Києва для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 28.05.2021 року до обвинуваченого ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Надалі неодноразово судом строк дії запобіжного заходу продовжувався, востаннє 27.10.2021 до 25.12.2021 року.
Суд заслухавши доводи прокурора, захисника, обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності до вимог п. 4 ст. 183 КПК України та з врахуванням наявності ризиків передбачених у п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час проведення судового засідання судом не відпали. Оскільки обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжкого кримінального правопорушення та тяжких злочинів, максимальна санкція яких є позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на свободі може переховуватися від суду з метою уникнути покарання за вчинене, незаконно впливати на свідків, у даному кримінальному провадженні, які ще не допитувались у судовому засіданні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та/або вчинити інше кримінальне правопорушенн.
Також, суд враховує, що будь-яких даних про усунення ризиків, наявність яких слугувала підставою для обрання стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суду не надано, у зв`язку з чим суд, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого в ході судового слідства, виконання процесуальних рішень у справі, дійшов висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, а тому вважає за доцільне залишити ОСОБА_5 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити строк тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» на 60 (шістдесят) днів.
Також, з урахуванням вимог ч.4 ст.183 КПК України, суд також зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваною обов`язків, передбачених цим кодексом.
При визначенні розміру застави суд враховує дані про особу ОСОБА_5 його вік, майновий, а тому вважає за доцільне визначити підозрюваній заставу - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, і таким, що не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України та вимогам ст.ст. 178, 182,183 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193-194, 197-199, 314-315, 376 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком дії на 60 днів.

Строк дії ухвали про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор»обвинуваченого ОСОБА_5 визначити до 19 лютого 2022 року включно.

Визначити для ОСОБА_5 розмір застави, у виді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень, що в достатній мірі буде гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок для внесення застави. У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, визначені ч.5 ст. 194 КПК України:
- прибувати до суду за їх першою вимогою;
- не відлучатися з населеного пункту, де проживає, без дозволу суду;
- утримуватися від спілкування з свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідного органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;
Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з дня внесення застави.
Роз`яснити, що у разі внесення застави та з моменту звільнення ОСОБА_6 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
На ухвалу суду безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, обвинуваченим, його захисником, протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Ухвала є обов`язковою для негайного виконання.

Суддя ОСОБА_1