Провадження №11-сс/801/14/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем: ОСОБА_5 ,
з участю: прокурора ОСОБА_6 ,
захисників підозрюваного ОСОБА_7 - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29 грудня 2021 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_10 та застосовано до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 152, ч.1 ст. 155 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и в :

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначення йому застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Розглянувши клопотання, слідчий суддя задовольнив його.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_9 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем постійного проживання з 06:00 до 22:00 год. з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що оголошена ОСОБА_7 підозра за ч.4 ст. 152 КК України є необґрунтованою, оскільки ця редакція статті набрала чинності лише 11.01.2019, а вказані у повідомленні про підозру ОСОБА_7 епізоди злочинних дій 26.06.2018, 20.07.2018, 26.10.2018 не можуть бути інкриміновані останньому у зв`язку з неможливістю зворотної дії закону про кримінальну відповідальність.

Щодо інших епізодів, то з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що потерпіла повідомляла будь-кому про те, що їй на той час не виповнилось 14 років.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження взагалі не вбачається, що ОСОБА_7 будь-яким чином причетний до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, слідчий суддя проігнорував аргументи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри.

Крім того, інформацію про кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст. 152 КК України в порушення вимог ст. 214 КПК України до ЄРДР не внесені, натомість внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 153 КК України.

Також зазначає про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 від слідства не переховувався, жодного впливу на потерпілу та свідків не здійснює, кримінальних правопорушень не вчиняє, крім того, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, є єдиним годувальником у сім`ї, оскільки дружина не працює у зв`язку з необхідністю доглядати матір-інваліда та трирічного сина.

Прокурор жодним чином не довів, що будь-який із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також вважає, що розмір застави має бути визначений від 1 до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь судді, захисників підозрюваного ОСОБА_7 адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти її задоволення, наполягаючи на залишенні судового рішення без зміни, перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Задовольняючи погоджене з прокурором клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Наведене в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра», означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування, оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.
В даному випадку, ОСОБА_7 пред`явлено підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 152, ч.1 ст. 155 КК України.
Вказану підозру орган досудового розслідування обґрунтував достатніми доказами, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з кримінальними правопорушеннями і які були зібрані під час досудового розслідування.
Отже, оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів, які об`єктивно зв`язують ОСОБА_7 з інкримінованими йому кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч. 4 ст. 152, ч.1 ст. 155 КК України та які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що останній міг їх вчинити, колегія суддів вбачає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 наявна та не суперечить висновкам, викладених у рішеннях ЄСПЛ.
При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності.
Також, виходячи зі змісту вимог ч.5 п.5 ст. 214 КПК України до ЄРДР вносяться, крім іншого, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Тобто закон допускає внесення до ЄРДР попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення, яка в ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні була змінена, а тому порушень ст. 214 КПК України колегія суддів не вбачає.
Також колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, що свідчать про можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи тяжкість покарання, незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні з метою їх спонукання шляхом погроз, вмовляння до дачі неправдивих показань або відмови від участі у кримінальному провадженні. При цьому слідчий суддя вірно зазначив, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Крім того, слідчий суддя у відповідності до ст. 178 КПК України врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_7 , одне з яких відноситься до категорії особливо тяжкого кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, те, що підозрюваний раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується.

Разом з тим наявність у ОСОБА_7 позитивних характеристик, сім`ї та відсутність судимостей не може саме по собі свідчити про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Щодо можливості застосування до підозрюваного ОСОБА_7 іншого альтернативного запобіжного заходу, то на думку колегії суддів, жодний інший запобіжний захід, передбачений ч.1 ст. 176 КПК України, не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та попередити наведені вище ризики, у зв`язку із їх недостатнім стримуючим впливом.

Отже, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до підозрюваного лише найсуворішого запобіжного заходу, так як більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належної процесуальної поведінки, з чим погоджується колегія суддів.

Розмір застави, визначений слідчим суддею підозрюваному, відповідає межам, визначеним п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, та, на переконання колегії суддів, вважати його надто великим підстав немає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29 грудня 2021 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_10 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, без зміни.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4