Справа № 503/1326/21
Провадження №1-кп/503/18/22
УХВАЛА

22 лютого 2022 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області ОСОБА_1 розглянувши клопотання ОСОБА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, про участь у судовому провадженні у режимі відеоконференції,

встановив:

В провадженні суду з 26.10.2021 року перебуває вище вказане судове провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000367 від 20.11.2018 року.

Ухвалою суду від 16.02.2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_2 , продовжено запобіжний захід, встановлений ухвалою суду від 27.10.2021 року у виді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» на термін до 01 квітня 2022 року.

Судове засідання у даному провадженні призначене на 03 березня 2022 рокуо 15 год. 30 хв.

22 лютого 2022 року на адресу суду поштою надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 про проведення судових засідань в режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення Державної установи «Одеський слідчий ізолятор».
Дослідивши клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 суд встановив наступні обставини.

Згідно з ч.7 ст. 11 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 1402-VIII від 02.06.2016 року учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі:

1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин;

2) необхідності забезпечення безпеки осіб;

3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого;

4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження;

5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Частина 2 ст. 336 КПК України передбачає, що суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

Однак, в клопотанні обвинуваченого ОСОБА_2 не наведено обставин, які передбачені ч.1 ст. 336 КПК України, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для здійснення судового провадження у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення.

Таким чином, прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Вказана норма не передбачає обов`язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції в разі наявності про це клопотання сторони, за умов відсутності підстав передбачених ч.1 ст. 336 КПК України.

Водночас із цим, суд звертає увагу на те, що здіснення судового провадження у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення жодним чином не сприяє забезпеченню оперативності судового провадження, оскільки не впливає на періодичність призначення судових засідань під час судового розгляду, який здійснюється з урахуванням кількості судових справ у провадженні судді, зокрема судових проваджень щодо кримінальних проваджень.

Враховуючи відсутність виключних обставин для здійснення розгляду справи в режимі відеоконференції, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 про участь у судовому провадженні в режимі відеоконференції.

Керуючись ст. 336 КПК України,

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_2 про участь у судовому провадженні у режимі відеоконференції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1