Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

09 грудня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 28 жовтня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 28 жовтня 2021 року задоволено клопотання старшого слідчого СВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 27 грудня 2021 року. Також визначено заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 118 950 грн. В разі внесення застави покладено на підозрюваного обов`язки:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 покликається на незаконність та необґрунтованість судового рішення. Вважає, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що підозрюваному не було надано належної правової допомоги у вигляді залучення захисника при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу, чим порушено право на захист, що суттєво вплинуло на результат розгляду поданого клопотання.

Вказує, що наведені в клопотанні ризики, не підтверджені наявними у справі доказами, адже ОСОБА_9 добровільно, без примусу з`явився до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій. Наголошує, що в справі відсутні будь-які дані щодо впливу чи наміру впливу підозрюваного на свідків.

Просить ухвалу слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 28 жовтня 2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Частиною 1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що рішення про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ухвалене слідчим суддею з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Так, прокурором доведено існування того ризику, що підозрюваний може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, який обумовлений тим, що останній підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі.

Також встановлено, що ОСОБА_9 немає офіційного місця роботи, постійного місця проживання, неодружений. Щодо вимог апеляційної скарги про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, то в ній не зазначено адреси, за якою потрібно обрати вказаний запобіжний захід. В матеріалах кримінального провадження лише зазначено, що підозрюваний сам винаймає квартиру за адресою АДРЕСА_1 . Тому колегія суддів вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту неможливо, так як він проживає один і йому доведеться залишати житло для купівлі продуктів і забезпечення особистих потреб, що свідчитиме про порушення умов запобіжного заходу.

Крім того, при апеляційному розгляді встановлено, що ОСОБА_9 неодноразово судимий, зокрема, за ч.1 ст.263 КК України вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 23.03.2014 року, за ч.3 ст.185 КК України вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 27.07.2015 року, за ч.3 ст.185 КК України вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 21.09.2015 року, за ч.3 ст.152, ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 10.12.2015 року, що свідчить про можливість продовження злочинної діяльності.

Також, з урахуванням обставин вчинення злочину, в якому підозрюється ОСОБА_9 та те, що йому відомі особи свідків, апеляційний суд вважає, що існує ризик того, що останній може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, чинити фізичний чи психологічний тиск задля їх зміни чи відмови від наданих показів.

Доводи підозрюваного в судовому засіданні та захисника в апеляційні скарзі про те, що ОСОБА_9 не ухилявся від органу досудового розслідування, на всі виклики з`являвся добровільно, враховуються апеляційним судом, однак не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, а тому викладене у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи підозрюваного у встановленому законом порядку.
Таким чином, під час розгляду клопотання прокурора з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу, які в подальшому були оцінені в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде дієвим і забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Окрім цього, при постановленні ухвали слідчий суддя з врахуванням вимог ч.3 ст. 183 КПК України мотивовано визначив в оскаржуваному рішенні заставу в розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в даному випадку, на переконання колегії суддів, відповідає меті застосування запобіжного заходу.

Відтак, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстав для задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого суддіРівненського районного суду Рівненської області від 28 жовтня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3