Справа № 216/103/22
Провадження 1-кс/216/125/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2022 року м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області
Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -
ВСТАНОВИВ :

11.01.2022 року до слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що всупереч вимогам ст. 214 КПК України уповноваженою особою Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області відомості за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 368-5 КК України, після отримання заяви не внесено.
Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки, про час та дату розгляду скарги повідомлявся своєчасно та належним чином.
Представник Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився. 14.01.2022 року на адресу суду надійшли письмові заперечення на скаргу від слідчого відділу КРУП, згідно яких у задоволенні скарги просили відмовити, посилаючись на відсутність предмету скарги, передбаченого ст. 303 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Пунктом 1 ч. 1 ст.303КПК України визначено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора як бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Надточій проти України» від 15 травня 2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Оскільки законом створені найбільш сприятливі умови для швидкого захисту порушених прав під час досудового розслідування, заявник, звертаючись до суду, повинен добросовісно користуватися такою процесуальною можливістю та з`явитися до судового засідання для надання особистих пояснень.
У відповідності зі статтею 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».
Також, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07 липня 1989 р., виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, метою яких є недопущення перетворення судового розгляду у безладний процес.
Слідчим суддею встановлено, що з моменту звернення до слідчого судді зі скаргою, ОСОБА_3 жодного разу в судове засідання за викликом не з`явився. При цьому судом здійснювались судові виклики за реквізитами, зазначеними заявником особисто у скарзі шляхом направлення судових повісток за його адресою, та повісток у формі СМС повідомлення за вказаним у заяві телефонним номером. Поштову кореспонденцію заявник за вказаною адресою отримував, згідно довідки про доставку СМС - повістки були доставлені. Тобто заявник був належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду скарги, будь-яких заяв з приводу неможливості прибути в судове засідання до суду не подав.
Згідно ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання чинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Слідчий суддя приходить до висновку, що неявка особи, яка подала скаргу, у судове засідання для прийняття участі у розгляду поданої ним скарги, свідчить про байдуже ставлення останнього до результатів її розгляду та втрату інтересу до зазначеної скарги, а тому у задоволенні скарги необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 28, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1