Справа № 559/2125/21
Провадження № 1-кп/559/282/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2021 року м. Дубно
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , а також потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дубно кримінальне провадження №0000272 від 26.07.2021, на підставі обвинувального акту та угоди про примирення винного із потерпілим, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українка, громадянка України, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонерка, не судима, обвинувачена у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.124 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
26 липня 2021 року, близько 16 години 00 хвилин, в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_4 та її співмешканцем ОСОБА_5 виник словесний конфлікт. ОСОБА_4 , тримаючи в правій руці кухонну дерев`яну дошку для нарізання продуктів, нанесла нею один удар в область тім`яної частини голови ОСОБА_5 , не спричинивши йому тим самим тілесних ушкоджень. Після цього потерпілий ОСОБА_5 , тримаючи в правій руці металеву чашку, почав наносити нею удари в область волосяної частини голови ОСОБА_4 , спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів і садна та поверхневої забійної рани на волосяній частині голови зліва, які згідно висновку судово-медичного експерта від 29.07.2021 мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Відразу після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , розуміючи, що ОСОБА_5 має суттєву фізичну перевагу відносно неї, з метою уникнення подальшого конфлікту та припинення протиправної поведінки ОСОБА_5 , взяла до рук кухонний ніж, який лежав в цій же кімнаті поруч із нею. З метою припинення протиправних дій з його боку, які виразилися у спричинені їй фізичного болю та нанесені легких тілесних ушкоджень, сприймаючи загрозу своєму здоров`ю, маючи реальну можливість оцінити обстановку, яка склалась та передбачити наслідки, реально сприймаючи протиправні дії ОСОБА_5 як загрозу власному життю і здоров`ю, захищаючись від небезпечного посягання, усвідомлюючи раптовий агресивний настрій нападника та здатність і бажання спричинення ним тілесних ушкоджень, маючи умисел на припинення вказаних протиправних дій, вважаючи, що лише в такий спосіб можливо припинити напад, явно перевищуючи межі необхідної оборони та співрозмірності захисту від реального суспільно небезпечного посягання, ОСОБА_4 , тримаючи в правій руці кухонний ніж, умисно вчинила дії, які явно не відповідали небезпечності посягання та обстановці захисту, а саме: нанесла потерпілому ОСОБА_5 один удар ножем в область верхньої третини живота та один удар ножем в область лівого передпліччя, спричинивши таким чином тілесні ушкодження у виді проникаючого ножового поранення живота, без пошкодження внутрішніх органів, та різаної рани в ділянці лівого передпліччя.

Таким чином, ОСОБА_4 в результаті вищевказаних дій, при явній невідповідності заподіяної їй шкоди та небезпечності посягання і обстановці захисту, перевищила межі необхідної оборони, чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення живота, без пошкодження внутрішніх органів, що відповідно до висновку СМЕ від 20.08.2021 відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент отримання, та різаної рани в ділянці лівого передпліччя, що згідно цього ж висновку відноситься до легкого тілесного ушкодження із короткочасним розладом здоров`я.

Між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000272 укладено угоду про примирення, згідно якої сторони домовились про призначення узгодженого покарання: 2 (два) роки обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з покладанням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

У підготовчому судовому засіданні сторони угоди обвинувачена ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 підтвердили суду, що угоду укладали добровільно, свої права знають, наслідки укладення угоди також. Обоє фактичні обставини справи не оспорюють і відмовились давати показання по суті згідно ст. 63 Конституції України. При цьому обвинувачена визнала вину в повному обсязі і щиро покаялась, а потерпілий підтвердив факт примирення.

Прокурор у судовому засіданні також просив затвердити угоду про примирення і призначити узгоджене покарання, застосувавши мінімальний іспитовий термін.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення в підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду. А за ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнає себе винною, згідно ст. 12 КК України є нетяжким. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї в разі затвердження угоди судом.

Тому суд робить висновок, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , умови угоди, її форма та зміст відповідають вимогам чинного законодавства, лише тривалість іспитового строку визначає суд. Діям обвинуваченої надана правильна правова кваліфікація за ст. 124 КК України. Отже наявні правові підстави для затвердження угоди та призначення узгодженої сторонами міри покарання, яка є достатньою та відповідає загальним засадам призначення покарання. При визначенні тривалості міри покарання ОСОБА_4 суд враховує: - ступінь тяжкості вчиненого злочину - нетяжкий, - особу обвинуваченої: пенсіонерка, не судима, на обліку в лікарів нарколога і психіатра не перебуває, згідно характеристики за місцем проживання скарг не надходило, - обставини, що пом`якшують покарання - це щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, - з огляду на обстановку, що призвела до злочину, як обтяжуючу обставину суд не враховує вчинення кримінального правопорушення щодо особи, із якою винна перебуває у близьких відносинах. Таким чином, суд вважає, що необхідно призначити мінімальний іспитовий термін.

Запобіжний захід не застосовувався. Питання речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 314, 370, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
затвердити угоду про примирення винної із потерпілим від 31.08.2021, укладену між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000272 від 26.07.2021.

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, та призначити узгоджену міру покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази в справі, які передано в камеру зберігання речових доказів Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області: 1) кухонний ніж із металевою ручкою сірого кольору, який поміщено до паперового конверту №4; 2) чоловічу сорочку в клітинку світло-коричневого кольору, штани (джинси) темно-синього кольору, які поміщено до картонної коробки, що опечатана шляхом прикріплення до неї бирки №1; 3) футболку жовто-чорного кольору та шорти чорного кольору, які було поміщено до картонної коробки, що опечатана шляхом прикріплення до неї бирки №2; 4) змиви речовини бурого кольору в паперових конвертах №1 та №2; 5) зразок серветки, на яку проводилися змиви, у паперовому конверті №3, знищити.
На вирок може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду впродовж 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Прокурору, обвинуваченій та потерпілому копія вироку вручається негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1