ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/408/21 Справа № 699/571/16-к Категорія: ч.2,3 ст. 191 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданнсекретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурорів обвинуваченої захисника представника потерпілого ПАТ «СК «Країна» в режимі відеоконференціїОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 05 квітня 2021 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, зареєстровану та жительку АДРЕСА_1 , гр. України, одружену, з середньою-технічною освітою, непрацюючу, раніше не судиму,

визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.2,3 ст. 191 КК України та виправдано за недоведеністю її винуватості у вчиненні вказаних злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений потерпілим ПАТ «СК «Країна» про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину, - залишено без розгляду.

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 05 квітня 2021 року, органами досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується за ч.2 ст.191 КК України, тобто в тому, що вона 17.02.2014, перебуваючи на посаді керівника центру продажу в м. Корсуні-Шевченківський Черкаської регіональної дирекції з робочим місцем у м. Києві, будучи особою, що займала посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, зловживаючи службовим становищем, маючи умисел на привласнення коштів ПАТ «СК «Країна», перебуваючи на своєму робочому місці в м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, оформила та реалізувала ОСОБА_11 поліс №АІ/5373897 обов`язкового страхування щодо укладання договорів страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів та отримала від останнього грошові кошти в якості оплати страхового платежу в сумі 253 грн. В подальшому, діючи умисно, з корисливих мотивів, вказані грошові кошти на банківський рахунок або в касу ПАТ «СК «Країна» не внесла, а витратила на власні потреби, таким чином привласнила та розтратила чуже майно на загальну суму 253 грн., чим спричинила матеріальні збитки ПАТ «СК «Країна».

Крім того, вона ж обвинувачується за ч.3 ст. 191 КК України, тобто в тому, що повторно, 26.02.2014, перебуваючи на посаді керівника центру продажу у м. Корсуні-Шевченківський Черкаської регіональної дирекції з робочим місцем у м. Києві, будучи особою, що займала посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, зловживаючи службовим становищем, маючи умисел на привласнення коштів ПАТ «СК «Країна», перебуваючи на своєму робочому місці в м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, оформила та реалізувала ОСОБА_12 поліс №АС/9849567 обов`язкового страхування щодо укладання договорів страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів та отримала від останнього грошові кошти в якості оплати страхового платежу в сумі 183 грн. В подальшому, діючи умисно, з корисливих мотивів, вказані грошові кошти на банківський рахунок або в касу ПАТ «СК «Країна» не внесла, а витратила на власні потреби, таким чином привласнила та розтратила чуже майно на загальну суму 183 грн., чим спричинила матеріальні збитки ПАТ «СК «Країна».

Крім того, вона ж обвинувачується в тому, що повторно, 01.04.2014, перебуваючи на посаді керівника центру продажу у м. Корсуні-Шевченківський Черкаської регіональної дирекції з робочим місцем у м. Києві, будучи особою, що займала посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, зловживаючи службовим становищем, маючи умисел на привласнення коштів ПАТ «СК «Країна», перебуваючи на своєму робочому місці в м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, оформила та реалізувала ОСОБА_13 поліс №АІ/0408024 обов`язкового страхування щодо укладання договорів страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів та отримала від останнього грошові кошти в якості оплати страхового платежу в сумі 183 грн. В подальшому, діючи умисно з корисливих мотивів, вказані грошові кошти на банківський рахунок або в касу ПАТ «СК «Країна» не внесла, а витратила на власні потреби, таким чином привласнила та розтратила чуже майно на загальну суму 183 грн., чим спричинила матеріальні збитки ПАТ «СК «Країна».

Крім того, вона ж обвинувачується в тому, що повторно, 30.11.2014, перебуваючи на посаді керівника центру продажу у м. Корсуні-Шевченківський Черкаської регіональної дирекції з робочим місцем у м. Києві, будучи особою, що займала посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, зловживаючи службовим становищем, маючи умисел на привласнення коштів ПАТ «СК «Країна», перебуваючи на своєму робочому місці в м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, оформила та реалізувала ОСОБА_14 поліс №АІ/4080545 обов`язкового страхування щодо укладання договорів страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів та отримала від останнього грошові кошти в якості оплати страхового платежу в сумі 299 грн. В подальшому, діючи умисно з корисливих мотивів, вказані грошові кошти на банківський рахунок або в касу ПАТ «СК «Країна» не внесла, а витратила на власні потреби, таким чином привласнила та розтратила чуже майно на загальну суму 299 грн., чим спричинила матеріальні збитки ПАТ «СК «Країна».

Крім того, вона ж обвинувачується в тому, що повторно, 01.12.2014, перебуваючи на посаді керівника центру продажу у м. Корсуні-Шевченківський Черкаської регіональної дирекції з робочим місцем у м. Києві, будучи особою, що займала посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, зловживаючи службовим становищем, маючи умисел на привласнення коштів ПАТ «СК «Країна», перебуваючи на своєму робочому місці в м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, оформила та реалізувала ОСОБА_15 поліс №АІ/4733501 обов`язкового страхування щодо укладання договорів страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів та отримала від останнього грошові кошти в якості оплати страхового платежу в сумі 289 грн. В подальшому, діючи умисно з корисливих мотивів, вказані грошові кошти на банківський рахунок або в касу ПАТ «СК «Країна» не внесла, а витратила на власні потреби, таким чином привласнила та розтратила чуже майно на загальну суму 289 грн., чим спричинила матеріальні збитки ПАТ «СК «Країна».

Крім того, вона ж обвинувачується в тому, що повторно, 26.12.2014, перебуваючи на посаді керівника центру продажу у м. Корсуні-Шевченківський Черкаської регіональної дирекції з робочим місцем у м. Києві, будучи особою, що займала посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, зловживаючи службовим становищем, маючи умисел на привласнення коштів ПАТ «СК «Країна», перебуваючи на своєму робочому місці в м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, оформила та реалізувала ОСОБА_16 поліс №АІ/5370946 обов`язкового страхування щодо укладання договорів страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів та отримала від останнього грошові кошти в якості оплати страхового платежу в сумі 253 грн. В подальшому, діючи умисно з корисливих мотивів, вказані грошові кошти на банківський рахунок або в касу ПАТ «СК «Країна» не внесла, а витратила на власні потреби, таким чином привласнила та розтратила чуже майно на загальну суму 253 грн., чим спричинила матеріальні збитки ПАТ «СК «Країна».

Крім того, вона ж обвинувачується в тому, що повторно, 26.12.2014, перебуваючи на посаді керівника центру продажу у м. Корсуні-Шевченківський Черкаської регіональної дирекції з робочим місцем у м. Києві, будучи особою, що займала посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, зловживаючи службовим становищем, маючи умисел на привласнення коштів ПАТ «СК «Країна», перебуваючи на своєму робочому місці в м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, оформила та реалізувала ОСОБА_17 поліс №АІ/5370936 обов`язкового страхування щодо укладання договорів страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів та отримала від останнього грошові кошти в якості оплати страхового платежу в сумі 253 грн. В подальшому, діючи умисно з корисливих мотивів, вказані грошові кошти на банківський рахунок або в касу ПАТ «СК «Країна» не внесла, а витратила на власні потреби, таким чином привласнила та розтратила чуже майно на загальну суму 253 грн., чим спричинила матеріальні збитки ПАТ «СК «Країна».

Крім того, вона ж обвинувачується в тому, що повторно, 27.12.2014, перебуваючи на посаді керівника центру продажу у м. Корсуні-Шевченківський Черкаської регіональної дирекції з робочим місцем у м. Києві, будучи особою, що займала посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, зловживаючи службовим становищем, маючи умисел на привласнення коштів ПАТ «СК «Країна», перебуваючи на своєму робочому місці в м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, оформила та реалізувала ОСОБА_18 поліс №АІ/5370945 обов`язкового страхування щодо укладання договорів страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів та отримала від останнього грошові кошти в якості оплати страхового платежу в сумі 172 грн. В подальшому, діючи умисно з корисливих мотивів, вказані грошові кошти на банківський рахунок або в касу ПАТ «СК «Країна» не внесла, а витратила на власні потреби, таким чином привласнила та розтратила чуже майно на загальну суму 172 грн., чим спричинила матеріальні збитки ПАТ «СК «Країна».

Крім того, вона ж обвинувачується в тому, що повторно, 28.12.2014, перебуваючи на посаді керівника центру продажу у м. Корсуні-Шевченківський Черкаської регіональної дирекції з робочим місцем у м. Києві, будучи особою, що займала посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, зловживаючи службовим становищем, маючи умисел на привласнення коштів ПАТ «СК «Країна», перебуваючи на своєму робочому місці в м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, оформила та реалізувала ОСОБА_19 поліс №АІ/3351746 обов`язкового страхування щодо укладання договорів страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів та отримала від останнього грошові кошти в якості оплати страхового платежу в сумі 253 грн. В подальшому, діючи умисно з корисливих мотивів, вказані грошові кошти на банківський рахунок або в касу ПАТ «СК «Країна» не внесла, а витратила на власні потреби, таким чином привласнила та розтратила чуже майно на загальну суму 253 грн., чим спричинила матеріальні збитки ПАТ «СК «Країна».

Крім того, вона ж обвинувачується в тому, що повторно, 29.12.2014, перебуваючи на посаді керівника центру продажу у м. Корсуні-Шевченківський Черкаської регіональної дирекції з робочим місцем у м. Києві, будучи особою, що займала посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, зловживаючи службовим становищем, маючи умисел на привласнення коштів ПАТ «СК «Країна», перебуваючи на своєму робочому місці в м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, оформила та реалізувала ОСОБА_20 поліс №АІ/4072677 обов`язкового страхування щодо укладання договорів страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів та отримала від останнього грошові кошти в якості оплати страхового платежу в сумі 253 грн. В подальшому, діючи умисно з корисливих мотивів, вказані грошові кошти на банківський рахунок або в касу ПАТ «СК «Країна» не внесла, а витратила на власні потреби, таким чином привласнила та розтратила чуже майно на загальну суму 253 грн., чим спричинила матеріальні збитки ПАТ «СК «Країна».

Крім того, вона ж обвинувачується в тому, що повторно, 05.01.2015, перебуваючи на посаді керівника центру продажу у м. Корсуні-Шевченківський Черкаської регіональної дирекції з робочим місцем у м. Києві, будучи особою, що займала посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, зловживаючи службовим становищем, маючи умисел на привласнення коштів ПАТ «СК «Країна», перебуваючи на своєму робочому місці в м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, оформила та реалізувала ОСОБА_21 поліс №АІ/5370948 обов`язкового страхування щодо укладання договорів страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів та отримала від останнього грошові кошти в якості оплати страхового платежу в сумі 253 грн. В подальшому, діючи умисно з корисливих мотивів, вказані грошові кошти на банківський рахунок або в касу ПАТ «СК «Країна» не внесла, а витратила на власні потреби, таким чином привласнила та розтратила чуже майно на загальну суму 253 грн., чим спричинила матеріальні збитки ПАТ «СК «Країна».

Вказані дії ОСОБА_8 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 191 КК України, тобто привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем , та за ч.3 ст.191 КК України, як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно.
Місцевим судом ОСОБА_8 визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.2,3 ст. 191 КК України та виправдано за недоведеністю її винуватості у вчиненні вказаних злочинів, оскільки органами досудового розслідування жодним чином не доведена та обставина, що обвинуваченій страховою компанією ввірялися чи на законних підставах передавалися кошти страхувальників, тобто в даному випадку недоведеною є така кваліфікуюча ознака як ввірення винній особі чи перебування в її законному віданні, вказаних коштів, законність підстав перебування їх у неї.
Крім того, місцевим судом зазначено, що органами досудового розслідування жодним чином не доведена розтрата обвинуваченою коштів страхувальників, оскільки обвинувачення не містить ні вказівок, ні доказів щодо осіб, на користь яких обвинуваченою були обернені гроші страхувальників, а тому таке обвинувачення ґрунтується виключно на припущеннях.
Також обвинуваченій ОСОБА_8 не було пред`явлене обвинувачення з кваліфікуючою ознакою - заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем, та зазначення в обвинувальному акті про наявність службового становища у обвинуваченої носить декларативний характер, оскільки не визначено - які саме нормативні документи визначали статус обвинуваченої як службової особи, її права і обов`язки, а також якими актами були регламентовані інтереси її служби та які з них були порушені.
Не погоджуючись з вироком місцевого суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок скасувати, і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що місцевим судом не надано належної оцінки письмовим доказам у справі та необґрунтовано, на підставі ч.3 ст. 337 КК України, не змінено правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, які ставляться у вину обвинуваченій ОСОБА_8 з ч.2,3 ст. 191 КК України на ч.1,2 ст. 190 КК України. Вказує, що зазначення місцевим судом про те, що зміна правової кваліфікації призведе до погіршення становища обвинуваченої ОСОБА_8 , є безпідставними, оскільки санкції ч.1,2 ст. 190 КК України є менш тяжкими, ніж санкції ч.2,3 ст. 191 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, та просили її задовольнити, думку обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення поданої апеляційної скарги, думку представника потерпілого ПАТ «СК «Країна» ОСОБА_10 , який підтримав подану прокурором апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті рішення по даній справі вказані вимоги закону були належним чином дотримані.

Висновок суду першої інстанції про те, що стороною обвинувачення не доведено винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст. 191 КК України, які ставилися їй в вину органом досудового розслідування, відповідає фактичним обставинам провадження, ґрунтується на доказах, досліджених судом, та ніким з учасників судового провадження не оспорюється.

Згідно ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, а тому колегія суддів перевіряє лише підстави для скасування виправдувального вироку та призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції, як про це просить прокурор в своїй апеляційній скарзі.

В ході апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_6 , який приймав участь під час розгляду кримінального провадження місцевим судом, пояснив, що він вважає, що дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч.1,2 ст. 190 КК України, йому не відомо - чому прокурором під час слухання справи в суді першої інстанції не було змінено обвинувачення ОСОБА_8 з ч.2,3 ст. 191 КК України на ч.1,2 ст. 190 КК України, він вступив у справу лише в судових дебатах, а тому не мав такої можливості, після скасування виправдувального вироку в суді першої інстанції прокурором буде змінено ОСОБА_8 обвинувачення на ч.1,2 ст. 190 КК України.

Колегія суддів вважає, що вимоги апелянта про скасування виправдувального вироку щодо ОСОБА_8 та призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції є безпідставними.

Згідно ч.1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо: 1) встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; 3) судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Відповідно до п.2,3,4,5,6,7 ч.2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо: судове рішення ухвалено незаконним складом суду; судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою; судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою; судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання; порушено правила підсудності; у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Прокурор не заперечує відсутність в діях ОСОБА_8 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст. 191 КК України, а в апеляційній скарзі не вказує жодну з підстав, передбачених ч.1 ст. 415 КПК України, які б слугували підставою для скасування вироку суду та для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Під час апеляційного розгляду прокурор також не зміг обґрунтувати свої апеляційні вимоги з посиланням на ст. 415 КПК України.

Як вбачається з ч.3 ст. 337 КПК України , з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Колегія суддів вважає неспроможними доводи апелянта про те, що місцевий суд зобов`язаний був змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення, та визнати ОСОБА_8 винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст. 190 КК України, оскільки відповідно до вимог ч.3 ст. 337 КПК України це є правом суду, а не обов`язком, як про те вказує апелянт.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження місцевим судом, які б слугували підставою для скасування вироку суду, не встановлено.

Також апеляційним судом не встановлено обставин, які б слугували підставою для скасування виправдувального вироку з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неповноти судового розгляду та неправильного застосування ЗУ про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, дотримуючись принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, встановленого ст. 17 КПК України, колегія суддів не знаходить підстав, визначених КПК України, для скасування виправдувального вироку суду першої інстанції і призначення нового розгляду в суді першої інстанції, а тому апеляційну скаргу прокурора залишає без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін, оскільки виправдувальний вирок щодо ОСОБА_8 є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Керуючись ст. 405, п.1 ч.1 ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

ухвалила:

Вирок Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 05 квітня 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді