Справа № 627/61/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.02.2022смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000022 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пархомівка Краснокутського району Харківської області, українця, громадянина України, маючого середню базову освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, на підставі ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.357 КК України,

у с т а н о в и в :

24 січня 2022 року, близько 09 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, таємно викрав чавунну плиту пічного опалення на 2 конфорки, розміром: ширина 45 см., довжина 73 см., товщина 1 см., вага 21 кг. Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденими майном на свою користь, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 16М від 25 січня 2022 року, на суму 700,00 грн.

Крім цього, ОСОБА_4 , в цей же день, 24 січня 2022 року, близько 10 год. 30 хв., перебуваючи в будинку свого знайомого ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , незаконно заволодів, шляхом відкритого викрадення в особистих інтересах, паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_5 серії МК295450 виданим Краснокутським РВ УМВС України в Харківській області 12.02.1997 року.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.357 КК України, визнав повністю, не заперечував факту їх вчинення при вищевикладених обставинах, пояснивши, що дійсно викрав чавунну плиту пічного опалення на 2 конфорки у потерпілого та незаконно заволодів паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_5 ..

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень при обставинах, встановлених у ході судового розгляду та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого в обсязі обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті, повністю доведена і його дії необхідно кваліфікувати:

ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка),

за ч.3 ст.357 КК України, тобто незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.
Відповідно до ст. 50, 65 КК України особі, що вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Частиною 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» звертає увагу на те, що призначаючи покарання, суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 вказала про те, що визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Визначаючи міру покарання для ОСОБА_4 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення за ч.1 ст.185, ч.3 ст.357 КК України, вчинені ОСОБА_4 , відносяться до кримінальних проступків.

Вивченням особи ОСОБА_4 судом встановлено, що він осудний, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря - психіатра КНП « Краснокутська ЦРЛ» не перебуває , а перебуває на обліку у лікаря нарколога КНП « Краснокутська ЦРЛ», не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працює, проживає на території Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, яка компрометуючими матеріалами відносно нього не розраховує.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття у скоєному проступку.

Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, є вчинення ним кримінального правопорушення в стані сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, особу обвинуваченого, те, що викрадене майно та паспорт потерпілому повернуто, претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого потерпілий не має, на суворому покаранні не наполягає, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_4 покарання в межах санкцій ч.1 ст.185, ч.3 ст.357 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів , остаточне покарання визначити ОСОБА_4 у виді обмеження волі, але на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк. На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а також є достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся. Арешт на майно не накладався.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. 369-371, 373-375 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.357 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді:
за ч.1 ст.185 КК України 2 (два) роки обмеження волі ;

за ч.3 ст.357 КК України 1 (один) рік обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий термін тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , серії НОМЕР_1 , виданий Краснокутським РВ ГУМВС України в Харківській області 12.02.1997 року; чавунну плиту пічного опалення на 2 конфорки, що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , - вважати повернутими потерпілому .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Краснокутський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1