Справа № 203/4113/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ;
при секретарі ОСОБА_2 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 15 вересня 2021 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Станіслав Білозерського району Херсонської області, громадянина України, українця, маючого загальну середню освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Шевченко Перше Красноармійського району Донецької області, громадянина України, українця, маючого загальну середню освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ;
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

14.09.2021 року, близько 23 год. 45 хв., ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та невстановлений досудовим слідством чоловік на ім`я ОСОБА_7 , матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, знаходячись разом біля входу до станції метро «Вокзальна», розташованого навпроти будинку за адресою: м. Дніпро, Центральний район, вул. Курчатова, 2, побачили раніше не знайомого їм ОСОБА_8 , який стояв поруч з входом до станції метро, після чого у них раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння особистим майном потерпілого, яке вони визначили, як предмет свого злочинного посягання.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, ізкорисливих мотивів, ОСОБА_3 з метою подолання опору наніс потерпілому ОСОБА_8 не менше одного удару по обличчю та двох ударів по спині, зірвав з шиї потерпілого золоті вироби - ланцюжок вагою 13,00 грам 583 проби вартістю 20 745,99 грн. з хрестиком вагою 8,00 грам 583 проби вартістю 12 766,76 грн., а ОСОБА_4 зірвав з потерпілого сумку, яка висіла у нього через плече, в середі якої знаходився мобільний телефон Samsung Galaxy М30S SM-M307FN/DS вартістю 2 651,31 грн. з флеш-картою Transcend 16 Gb micro SD, вартістю 116,67 грн. Надалі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передали майно потерпілого невстановленому чоловіку на ім`я ОСОБА_7 , матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, після чого всі разом покинули місце вчинення злочину та розпорядились вказаним майном на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та невстановлений чоловік на ім`я ОСОБА_7 , матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження, діючи умисно, за попередньою змовою між собою, групою осіб відкрито, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, викрали чуже майно, а саме: золоті вироби - ланцюжок вагою 13,00 грам 583 проби з хрестиком вагою 8,00 грам 583 проби та мобільний телефон Samsung Galaxy M30S SM-M307FN/DS з флеш-картою Transcend 16 Gb micro SD, чим завдали матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 36 280,73 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав вину у вчиненому злочині, пояснивши, що він разом із ОСОБА_4 14.09.2021 року пізно ввечері пограбували потерпілого ОСОБА_8 . Спочатку він наніс йому декілька ударів, аби потерпілий не чинив опір, зірвав з його шиї золоті вироби, а потім ОСОБА_4 зірвав сумку з потерпілого, в якій знаходився мобільний телефон. Викрадене майно передали їх другу ОСОБА_9 . Також, зазначив, що шкодує про свій вчинок, щиро кається у скоєному та просив суд суворо не карати.
Обвинувачений ОСОБА_4 , також, вину у скоєному визнав в повному обсязі та пояснив, що 14.09.2021 року він разом із ОСОБА_3 побили та обікрали потерпілого ОСОБА_8 . ОСОБА_3 наносив удари потерпілому, зірвав з його шиї золоті вироби, а він забрав у останнього сумку, в якій знаходився мобільний телефон. Викрадене майно передали їх другу ОСОБА_9 . Також, зазначив, що шкодує про свій вчинок, щиро кається у скоєному та просив суд суворо не карати.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, раніше надав заяву про слухання справи за його відсутності. В заяві, також, зазначив, що цивільний позов пред`являти не буде.
Покази обвинувачених є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.
Враховуючи те, що обвинувачені не оспорюють фактичні обставини справи, та, як встановлено судом, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, врахувавши письмову заяву потерпілого, в якій він вказав, що не заперечує щодо розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, положення якої йому зрозумілі, заслухавши думки учасників судового розгляду, роз`яснивши учасникам судового провадження вимоги ст. 349 КПК України, а саме те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів, що характеризують їх особу, а також, документів, що підтверджують процесуальні витрати по кримінальному провадженню та визнання речовими доказами.
Оцінюючи зазначене, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.
Згідно ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Так, при призначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходить із загальних засад призначення покарання, та враховує тяжкість скоєного ними злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий, ставлення обвинувачених до вчиненого, яке полягає у повному визнанні вини у скоєному, особу обвинувачених, які не одружені, утриманців не мають, раніше не судимі, ОСОБА_4 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має посередню характеристику за місцем проживання, ОСОБА_3 перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: легка розумова відсталість в ступені легкої дебільності з психопатизацією, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, має негативну характеристику за місце проживання, на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , також, не перебуває. Також, судом враховано обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченим - щире каяття, та відсутність обставин, що його обтяжує, а також, думку прокурора та захисника щодо виду та міри покарання.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано їх дії.
Поряд із цим, оскільки обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 остаточно призначається покарання у виді позбавлення волі, враховуючи дані про їх особу, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, суд вважає, що їх виправлення можливе без ізоляції від суспільства, звільнивши їх від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, якщо вони протягом визначеного судом іспитового строку не вчинять нового кримінального правопорушення і виконають покладені на них обов`язки.
Саме таке покарання, на переконання суду, є достатнім, виконає мету призначеного покарання та буде найбільш сприятливим для перевиховання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень.
Питання про відшкодування витрат на залучення експертів суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 122,124 КПК України.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України, під час ухвалення судового рішення суд повинен вирішити питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів.
Відповідно до частини 1 статті 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, грошові кошти в сумі 6910 гривень, які відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 15.09.2021, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, підлягають спеціальній конфіскації у власність держави.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Зважаючи на призначене судом покарання, а також, враховуючи положення ст.377 КПК України, суд вважає, що запобіжний захід щодо обвинувачених до вступу вироку в законну силу необхідно змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши їх з-під варти негайно в залі суду.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

До набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що в разі невиконання перерахованих обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти негайно в залі суду.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 07 грудня 2021 року.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк перебування під вартою з 16 вересня 2021 року по 06 грудня 2021 року, включно.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

До набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання перерахованих обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти негайно в залі суду.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 07 грудня 2021 року.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк перебування під вартою з 16 вересня 2021 року по 06 грудня 2021 року, включно.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових товарознавчих експертиз № СЕ-19/104-21/29610-ТВ від 21.09.2021 року у розмірі 1372,96 грн. та № СЕ-19/104-21/29596-ТВ від 23.09.2021 у розмірі 686,48 грн. по 1029,72 (одній тисячі двадцять дев`ять) гривень 72 (сімдесят дві) копійки з кожного.

Речові докази:

- мобільний телефон Samsung М30S з флеш-картою 16 Gb, які передані під зберігаючу розписку потерпілому - залишити останньому;

- виріб із золота (ланцюжок) без вставок, проба 583, б/у, вагою 13 гр. та виріб з золота (хрестик) без вставок, проба 583, б/у, вагою 8 гр. повернути потерпілому;

- відеозапис на диску CD-R, з камер спостереження, розташованих за адресою м. Дніпро, вул. Привокзальна, 3к, та договір про надання фінансового кредиту під заставу №DP-111.64396/0, позичальник ОСОБА_4 , зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0000049.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави грошові кошти в сумі 6910 (шість тисяч дев`ятсот десять) гривень, які здані до УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області на зберігання на депозитному рахунку ГУНП в Дніпропетровській області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1