Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/1605/21
Справа № 711/5503/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2021 року м. Черкаси
Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1
при секретарі судових засідань: ОСОБА_2
за участі:
прокурора: ОСОБА_3
підозрюваного: ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5 ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Черкаси клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_7 по матеріалам кримінального провадження №0000021 від 26.08.2021 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, неодруженого, водія відділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
ВСТАНОВИВ:
Старша слідча відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням, погодженим заступником керівника Черкапської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування клопотання вказує, що наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 № 41-ОС від 30.10.2020 ОСОБА_4 призначено на посаду водія відділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах вірності конституційному обов`язку та військовій присязі; верховенства права, законності та гуманності, поваги до людини, її конституційних прав і свобод; виховання військовослужбовців на патріотичних, бойових традиціях Українського народу, додержання військової дисципліни.
Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.
Відповідно до ст.ст. 1, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зокрема зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Положення ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон) визначають, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи і організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (об`єднані міські) військові комісаріати.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом призову громадян України на військову службу.
Згідно з ч.ч. 1, 3, 4 ст. 15 Закону на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу. Призов громадян України на строкову військову службу включає проходження ними призовної комісії та відправлення їх до військових частин. Організація підготовки та проведення призову громадян України на строкову військову службу здійснюється міськими (районними) державними адміністраціями (виконавчими органами міських рад) у взаємодії з міськими (районними) військовими комісаріатами.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 16 Закону для проведення призову громадян України на строкову військову службу в районах (містах) утворюються призовні комісії, до складу якої входить керівник відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Персональний склад районної (міської) призовної комісії, графік засідань призовної комісії, порядок проведення та забезпечення заходів з організації призову громадян України на строкову військову службу затверджуються головою районної державної адміністрації (виконавчого органу міської ради). На районні (міські) призовні комісії, серед іншого, покладається надання призовникам відстрочки від призову на строкову військову службу на підставах, передбачених статтею 17 цього Закону.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 18 Закону від призову на строкову військову службу в мирний час звільняються громадяни України, зокрема, які визнані за станом здоров`я непридатними до військової служби в мирний час.
Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та законів України.
Крім цього, ОСОБА_4 , будучи водієм відділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 у військовому званні «солдат», згідно з п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24.03.1999, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, знати вимоги статутів, наказів, порадників та інструкцій щодо організації керівництва службою, додержуватися їх у службовій діяльності.
Згідно з положеннями статей 3, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктам, на яких поширюється дія цього Закону, в тому числі військовослужбовцям військових комісаріатів забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.
Враховуючи положення ст.ст. 6, 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», якими визначено, що військові посадові особи це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством, беручи до уваги те, що на військових посадових осіб поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», з урахування примітки до ст. 369-2 КК України, військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_4 є особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Проте, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді водія відділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи військовослужбовцем вказаного територіального центру комплектування та соціальної підтримки обізнаним про порядок призову та можливі шляхи для відстрочки від призову на строкову військову службу, а обізнаним щодо підстав звільнення від призову на строкову військову службу в мирний час громадян, маючи досвід та службові зв`язки, що надають можливість у сприянні та впливі на прийняття рішень особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, усупереч положень вищевказаного законодавства, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, став на шлях злочинної діяльності та вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебуваючи на військовому обліку призовників у ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаючи, що він підпадатиме під осінній призов на строкову військову службу громадян України чоловічої статі у 2021 році, звернувся до ОСОБА_4 з метою роз`яснення законних шляхів для відстрочки від призову на строкову військову службу.
Зокрема, 25.08.2021, за попередньою телефонною домовленістю, близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_4 у АДРЕСА_3 поблизу ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час вказаної зустрічі ОСОБА_4 повідомив громадянину ОСОБА_8 , що на території Черкаської області, оголошено осінній призов на строкову військову службу громадян України чоловічої статі, який триватиме впродовж жовтня-грудня 2021 року, та ОСОБА_8 підлягає призову на строкову військову службу, оскільки останній з 24.01.2014 перебуває на військовому обліку призовників, що в повній мірі узгоджується з Указом Президента №71/2021 «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової військової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2021 році». Одразу після цього, ОСОБА_8 запитав у ОСОБА_4 про існуючі законні шляхи для відстрочки від призову на строкову військову службу.
У свою чергу ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, у ході вищевказаної розмови повідомив ОСОБА_8 , що в нього відсутні законні підстави для відстрочки від призову на строкову військову службу, а у подальшому, дізнавшись, що ОСОБА_8 має бажання служити у Збройних Силах України, проте, за сімейними обставинами на даний час не має об`єктивної можливості цього зробити та він хоче призватися на строкову військову службу весною 2022 року, ОСОБА_4 , маючи досвід та службові зв`язки, що надають можливість у сприянні та впливі на прийняття рішень особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, висунув останньому вимогу щодо надання йому неправомірної вигоди в сумі 1400 доларів США, поєднану з вимаганням такої вигоди, за здійснення впливу останнім на членів військово-лікарської комісії та військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 , тобто особи уповноваженої на виконання функцій держави, на прийняття ним рішення про визнання призовника непридатним до проходження військової служби за станом здоров`я та видачу йому військового квитка.
При цьому, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , що у разі не надання йому грошових коштів в сумі 1400 доларів США, він за допомогою своїх службових зв`язків оголосить ОСОБА_8 в розшук, як особу, яка ухиляється від призову на строкову військову службу, а коли службові особи встановлять місце знаходження призовника та призвуть його на строкову військову службу, то відправлять проходити її в самий дальній куточок України на Закарпаття, та одразу після цього забрав в ОСОБА_8 оригінал повістки про необхідність прибуття 01.09.2021 до призовної дільниці ІНФОРМАЦІЯ_6 , яку він попередньо демонстрував ОСОБА_4 , тобто за вказаних обставин ОСОБА_4 умисно створив умови, за яких ОСОБА_8 вимушений був надати неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів.
В ході вказаної розмови, пересвідчившись, що ОСОБА_8 згоден передати йому неправомірну вигоду в сумі 1400 доларів США, повідомив останньому про необхідність надання йому копій документів, вказавши їх перелік, які ОСОБА_8 повинен надати разом із грошовими коштами в сумі 1400 доларів США двома частинами, першу з яких в сумі 800 доларів США, другу 600 доларів США. При цьому, ОСОБА_4 запевнив ОСОБА_8 , що він позитивно вирішить питання про визнання призовника непридатним до проходження військової служби за станом здоров`я та видачу йому військового квитка, а також не буде ініціювати питання оголошення ОСОБА_8 в розшук, як особу, яка ухиляється від призову на строкову військову службу.
Надалі ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_4 , 26.08.2021 звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою про вчинення останнім кримінального правопорушення та почав діяти під контролем правоохоронних органів.
У подальшому, 27.08.2021, близько 15 год. 35 хв., за попередньою телефонною домовленістю ОСОБА_8 зустрівся із ОСОБА_4 поблизу ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться в АДРЕСА_3 та вказав ОСОБА_8 , щоб останній підходив до автомобіля марки ГАЗ-3110 «Волга» військовий номер НОМЕР_1 , який перебував під керуванням ОСОБА_4 та сідав до його салону на переднє пасажирське сидіння, після чого водій почав рух у напрямку Черкаського залізничного вокзалу.
27.08.2021, близько 15 год. 42 хв., ОСОБА_4 , попередньо зупинивши автомобіль, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про незаконність своїх дій, перебуваючи у салоні службового автомобіля марки ГАЗ-3110 «Волга» військовий номер НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_4 , отримав від громадянина ОСОБА_8 , який перебував на передньому пасажирському сидінні у салоні вказаного автомобіля, першу частину неправомірної вигоди у виді грошових коштів у сумі 800 доларів США за здійснення впливу останнім на членів військово-лікарської комісії та військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 , тобто особи уповноваженої на виконання функцій держави, на прийняття ним рішення про визнання призовника непридатним до проходження військової служби за станом здоров`я та видачу йому військового квитка та повідомив ОСОБА_8 про необхідність надання йому другої частини неправомірної вигоди у виді грошових коштів в сумі 600 доларів США у строк до 01.09.2021, мотивуючи це коротким терміном подання до ІНФОРМАЦІЯ_6 списків осіб, які ухиляються від призову на строкову військову службу.
У подальшому, 31.08.2021, близько 14 год. 35 хв., за попередньою телефонною домовленістю ОСОБА_8 зустрівся із ОСОБА_4 поблизу Черкаського залізничного вокзалу біля будівлі №20 по вул. Володимира Ложешнікова в м. Черкаси та вказав ОСОБА_8 , щоб останній підходив до автомобіля марки ГАЗ-3110 «Волга» військовий номер НОМЕР_1 , який перебував під керуванням ОСОБА_4 та сідав до його салону на переднє пасажирське сидіння, що останній і зробив.
Одразу після цього, в цей же день, близько 14 год. 40 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи на передньому пасажирському сидінні у салоні службового автомобіля марки ГАЗ-3110 «Волга» військовий номер НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_5 , на попередню вимогу ОСОБА_4 , який перебував на водійському сидінні у салоні вказаного автомобіля, передав йому другу частину неправомірної вигоди у виді грошових коштів у сумі 600 доларів США за здійснення впливу останнім на членів військово-лікарської комісії та військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 , тобто особи уповноваженої на виконання функцій держави, на прийняття ним рішення про визнання призовника непридатним до проходження військової служби за станом здоров`я та видачу йому військового квитка.
31.08.2021, о 14 год. 45 хв., ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України на місці вчинення кримінального правопорушення, його протиправна діяльність була припинена, а зазначені грошові кошти в сумі 600 доларів США, які були предметом другої частини неправомірної вигоди, вилучено.
01.09.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.
Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 , згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, що зазначені в п.п. 1-4 ст. 177 КПК України.
01.09.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.
Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, є встановлені під час досудового розслідування достатні фактичні про одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.
Ці обставини містяться матеріалах даного кримінального провадження.
Обставинами, які дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків є:
Кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_4 має високий ступінь суспільної небезпеки, так як скоєно військовослужбовцем Збройних Сил України, який зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, а також, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Кримінальне правопорушення (злочин), у якому підозрюється ОСОБА_4 зумовлене тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Крім цього, запобіжний захід застосовується для того, щоб підозрюваний (обвинувачений) не перешкоджав компетентному органу в перевірці обставин, які можуть свідчити про вчинення злочину. Отже, на момент повідомлення особі про підозру існує лише припущення щодо її винуватості, для обґрунтування або спростування якого триває процедура збирання доказів.
За таких умов застосування будь-якого запобіжного заходу, а особливо тримання під вартою, потребує особливої уваги з боку слідчого судді (суду) та обов`язкового переосмислення цього запобіжного заходу з боку громадськості.
Підстави для застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою відсутні, тому що він притягується до відповідальності за вчинення тяжкого корупційного злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, а також встановлено обставини, які виправдовують тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 та підтверджують наявність зазначених ризиків, а саме, неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту полягає в тому, що ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а в м. Черкаси не має постійного місця проживання, так як тимчасово проживає у гуртожитку ІНФОРМАЦІЯ_3 , що дає підстави вважати, що у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у вигляді домашнього арешту, унеможливить виконання підозрюваним обов`язку не спілкуватися з працівниками та військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_3 , яких планується допитати в ході подальшого проведення досудового розслідування. Крім цього, на даний час існують підстави для звільнення ОСОБА_4 з військової служби за контрактом через невиконання його умов, що призведе до заборони проживання ОСОБА_4 у гуртожитку ІНФОРМАЦІЯ_3 , так як не буде військовослужбовцем, а відтак позбавить можливості виконання обов`язків такого запобіжного заходу.
Підозрюваний ОСОБА_4 виконуючи свої службові обов`язки, як військовослужбовець Збройних Сил України, має стійки професійні та особисті зв`язки з іншими працівниками в органах державної влади, в тому числі інших територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, що свідчить про те що, підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, для уникнення від кримінальної відповідальності, може використати свої повноваження та зв`язки для: незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а саме: свідка-призовника ОСОБА_8 , понятих, які були присутніми під час затримання ОСОБА_4 , членів військово-лікарської комісії, військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , допити яких заплановано здійснити найближчим часом. У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у здійсненні впливу на членів військово-лікарської комісії та військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто особи уповноваженої на виконання функцій держави, останній перебуваючи на волі може на них незаконно впливати, шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз, що перешкоджатиме об`єктивному розслідуванню кримінального провадження, зокрема, встановлення намірів та обізнаності вказаних свідків про злочинні наміри підозрюваного, а також об`єктивному встановленню факту причетності їх до вчинення даного кримінального правопорушення. На даний час є реальні підстави вважати, що останній перебуваючи на волі може на них незаконно впливати, шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз, що перешкоджатиме об`єктивному розслідуванню кримінального провадження; знищення, приховання або спотворення документів, які в подальшому будуть використані як докази у зазначеному кримінальному провадженні, які також найближчим часом заплановано витребувати з ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , зокрема: відомостей на призовника ОСОБА_8 , який являється заявником та свідком у даному кримінальному провадженні щодо призову останнього на строкову військову службу, службову та медичну характеристики відносно підозрюваного ОСОБА_4 , посадових обов`язків, витягу з послужного списку, особової картки військовослужбовця Збройних Сил України, наказу про призначення останнього на посаду та інші. У разі, якщо ОСОБА_4 під час проведення досудового розслідування перебуватиме на волі, у випадку звернення до ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , у володінні яких знаходяться документи, існуватиме реальна загроза їхньої заміни та/чи знищення, передачі іншим особам, сповіщення осіб, зокрема, колег підозрюваного, які мають відношення до їх, а також вжиття ними заходів щодо їх приховування, у зв`язку з чим, існує нагальна потреба у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; також ОСОБА_4 є водієм відділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 та особистим водієм військового комісара зазначеного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, причетність до вчинення вказаного кримінального правопорушення якого також встановлюється. Перебуваючи на волі, останні матимуть можливість спілкуватися між собою, з метою уникнення кримінальної відповідальності, що також негативно може вплинути на повноту та об`єктивність встановлення істини у справі; перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом.
У разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється останній і призначення навіть мінімального покарання, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованих діянь, це може стати підставою та мотивом для його переховування від органів досудового розслідування та суду.
На даний час, у ОСОБА_4 незадовільний матеріальний та соціальний стан. Зокрема, рішенням Приморського районного суду м. Одеса у справі №522/11396/17 задоволено позовну заяву колишньої дружини ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів з ОСОБА_4 . Так, зазначеним рішенням суду, розірвано вказаний шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 185, визначено місце проживання дитини разом із матір`ю та стягнуто з ОСОБА_4 на користь дитини аліменти на утримання неповнолітнього в розмірі 3000 гривень щомісячно з 22.06.2017 року.
Також рішенням Приморського районного суду м. Одеса у справі №522/14880/19 стягнуто з ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором ще від 16.11.2010. У зв`язку із систематичним невиконанням зобов`язань на все нерухоме майно ОСОБА_4 накладено обтяження у виді арешту нерухомого майна.
Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду шляхом незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, виникла необхідність у обранні відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Сума неправомірної вигоди, яку отримав ОСОБА_4 у сумі 1400 доларів США поєднана з вимаганням.
У разі задоволення клопотання, при обранні альтернативного запобіжного заходу у виді застави, вважає за доцільне, з урахуванням вищевказаних обставин кримінального провадження, визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 118950 грн. Саме такий розмір застави на думку органу слідства та прокуратури буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у підозрюваного ОСОБА_4 бажання будь-яким чином перешкоджати досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.
Разом з тим, покласти на ОСОБА_4 , обов`язки, передбачені п.п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування із свідком ОСОБА_8 , а також з працівниками та військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_3 ; здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Просить застосувати щодо підозрюваного у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з моменту затримання, тобто з 31.08.2021, з утриманням останнього у державній установі «Черкаський слідчий ізолятор», із можливістю внесення застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 118950 грн. У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 , обов`язки, передбачені п.п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування із свідком ОСОБА_8 , а також з працівниками та військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_3 ; здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задоволити. Зазначив, що підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного відсутні. Зазначив, що ОСОБА_4 зареєстрований в м. Одесі, в м. Черкаси проживає в гуртожитку. Підозрюваний є особистим водієм військового комісара, вони родом з одного міста. В разі обрання міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, дані особи зможуть спілкуватися один з одним, і органи слідства не зможуть проконтролювати це. Також зазначив, що підозрюваний ОСОБА_4 має заборгованість за кредитним договором, має заборгованість по сплаті аліментів, він використовував службовий автомобіль. З даного факту триває розслідування, планується здійснити допит свідків, а ОСОБА_4 матиме можливість на них впливати. Також, існує ризик знищення чи приховання документів. Також вказав, що застосувати міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту неможливо, оскільки, за його місцем роботи пропускний режим, а тому, без дозволу комісаріату ніхто не зможе прослідкувати дотримання домашнього арешту.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що підозрюваний є солдатом , і являється водієм. Зазначив на тому, що незрозуміло яким саме чином водій матиме можливість впливати на комісара, максимум на що він може він впливати це на бензин автомобіля «Волга». Матеріали клопотання містять лише допит потерпілого, в якому зазначено, що ОСОБА_4 погрожував оголосити потерпілого в розшук та відправити його служити на Закарпаття, але дані функції не входять в обов`язки ОСОБА_4 . Зазначив, що підозра та ризики є необґрунтованими.Просив суд застосувати відносно підозрюваного цілодобовий домашній арешт.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку адвоката ОСОБА_5 . Також зазначив, що у випадку застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю не дасть йому можливості доїхати до м. Золотоноша. Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованою. З приводу обрання альтернативного запобіжного заходу у виді застави зазначив, що у ОСОБА_4 скрутне матеріальне становище. Просив застосувати відносно ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту .
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку адвокатів. Щодо кредитів та аліментів, зазначив, що він пару місяців стабільно сплачує всі платежі. Щодо погроз в сторону потерпілого зазначив, що з його боку ніяких погроз не було.
Крім того, адвокат ОСОБА_6 надав суду заяву Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 про взяття ОСОБА_4 на особисту поруку. В даній заяві зазначено, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_3 , зарекомендував себе як чесний, сумлінний та працьовитий військовослужбовець. А тому, зобов`язується взяти солдата ОСОБА_4 на особисту поруку та поручається за виконання ним обов`язків, покладених на нього судом згідно ст. 194 КПК України та зобов`язується на першу про те вимогу доставити його до органу досудового розслідування чи суду.
Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді клопотання, перевіривши надані матеріали клопотання, у тому числі витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000021 від 26.08.2021, у рамках якого було подане клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором наведені, відповідно до ст.ст. 177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також, враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.
Так, встановлено, що 31.08.2021, о 14 год. 45 хв., ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України на місці вчинення кримінального правопорушення, його протиправна діяльність була припинена, а зазначені грошові кошти в сумі 600 доларів США, які були предметом другої частини неправомірної вигоди, вилучено.
01.09.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.
Оцінивши досліджені у судовому засіданні матеріали клопотання та додаткові, що були надані стороною захисту у судовому засіданні, слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування кримінального провадження №0000021 від 26.08.2021 наявна підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, покарання за яке 0000794 від 17.08.2021 наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, покарання за яке передбачає можливість позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.
При цьому, надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997 у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).
Аналіз змісту наданих слідчому судді доказів, з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, свідчить, що обставини, з якими пов`язана подія кримінального правопорушення у своїй сукупності свідчать про об`єктивність обґрунтованості підозри саме на даній стадії досудового розслідування.
В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор посилалися на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, є доведеними та обґрунтованими.
Цілком обґрунтованими є доводи прокурора та слідчого щодо наявності ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Обґрунтованими є доводи прокурора того, що підозрюваний ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а в м. Черкаси не має постійного місця проживання, так як тимчасово проживає у гуртожитку ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому, у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у вигляді домашнього арешту, унеможливить виконання підозрюваним обов`язку не спілкуватися з працівниками та військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_3 , яких планується допитати в ході подальшого проведення досудового розслідування. Крім цього, на даний час існують підстави для звільнення ОСОБА_4 з військової служби за контрактом через невиконання його умов, що призведе до заборони проживання ОСОБА_4 у гуртожитку ІНФОРМАЦІЯ_3 , так як не буде військовослужбовцем, а відтак позбавить можливості виконання обов`язків такого запобіжного заходу.
Також, обґрунтованими є доводи прокурора про те, що підозрюваний ОСОБА_4 виконуючи свої службові обов`язки, як військовослужбовець Збройних Сил України, має стійки професійні та особисті зв`язки з іншими працівниками в органах державної влади, в тому числі інших територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, що свідчить про те що, підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, для уникнення від кримінальної відповідальності, може використати свої повноваження та зв`язки для: незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а саме: свідка-призовника ОСОБА_8 , понятих, які були присутніми під час затримання ОСОБА_4 , членів військово-лікарської комісії, військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_3 .
До того ж, враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у здійсненні впливу на членів військово-лікарської комісії та військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто особи уповноваженої на виконання функцій держави, перебуваючи на волі він матиме можливість на них незаконно впливати, шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз, що перешкоджатиме об`єктивному розслідуванню кримінального провадження, зокрема, встановлення намірів та обізнаності вказаних свідків про злочинні наміри підозрюваного, а також об`єктивному встановленню факту причетності їх до вчинення даного кримінального правопорушення. Перебуваючи на волі ОСОБА_4 матиме можливість знищення, приховання або спотворення документів, які в подальшому будуть використані як докази у зазначеному кримінальному провадженні.
У разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється останній і призначення навіть мінімального покарання, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованих діянь, це може стати підставою та мотивом для його переховування від органів досудового розслідування та суду.
Таким чином, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України та наявність зазначених вище ризиків надають підстави для обрання йому запобіжного заходу.
Варто зауважити, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Обставини, на які посилається сторона захисту, про відсутність будь-яких доказів щодо наявності ризиків, на які посилається сторона обвинувачення, не знайшли свого підтвердження.
Варто зауважити, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 має зареєстроване місце проживання, на теперішній час підозрюється у прийнятті пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що задля забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання, встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, є неможливим застосування до нього таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.
Так, враховуючи майновий стан підозрюваного та особливості події кримінального правопорушення (місце, спосіб, засоби вчинення, участь у його вчиненні, тощо), вбачається, що особисте зобов`язання не забезпечить достатніх гарантій належної її процесуальної поведінки, оскільки його поведінка свідчить про нездатність самостійно додержуватись встановлених норм правопорядку та свідоме їх ігнорування.
Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного, оскільки, надана слідчому судді заява від Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_9 на особисту поруку, не містить належного обгрунтування та доказів того, що вона заслуговує на довіру про те, що ОСОБА_9 поручається за виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язується за необхідності доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу про те вимогу. Таким чином, заява ОСОБА_9 про взяття підозрюваного ОСОБА_4 на особисту поруку слід залишити без задоволення.
Домашній арешт не може бути застосований з огляду на те, що застосування такого запобіжного заходу не забезпечить гарантування усунення ризику спілкування підозрюваного з свідками, потерпілим та особами, можливо причетними до вчиненого ним злочину, що має особливо важливе значення у даному випадку на цій стадії досудового розслідування, а також можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
За таких обставин, беручи до уваги стан здоров`я підозрюваного (відсутні дані, що він не може утримуватися в арештному домі), особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінального правопорушення (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків, тощо), слідчий суддя вважає, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування у кримінальному провадженні №№0000021 від 26.08.2021 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, є тримання під вартою.
При цьому, слідчим суддею враховані обставини, які зазначені стороною захисту, але вони не є такими, які впливають на прийняття рішення за результатами розгляду цього клопотання.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Визначаючи можливість визначення в якості альтернативи попередньому ув`язненню такого запобіжного заходу, як застава варто зауважити, що вид запобіжного заходу, який необхідно застосовувати до підозрюваного, не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних обставин, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваної має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, тобто постановлення обвинувального вироку (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
У даному випадку неможливість застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, обумовлюється об`єктивними причинами неможливості усунення негативного впливу ризиків неналежної поведінки підозрюваної. Натомість застосування попереднього ув`язнення має здійснюватись із дотриманням принципу верховенства права, який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 2 ст. 8 КПК України).
У своїй практиці ЄСПЛ зазначив, що автоматична відмова у заставі в силу закону, без будь-якого судового контролю, несумісна з гарантіями статті 5 § 3 Конвенції (рішення у справі «Пірузян проти Вірменії», §105; «S.B.C. проти Сполученого Королівства», §§ 23-24). Прецедентне право Конвенції сформулювало чотири базових причини для відмови у звільненні під заставу: а) ризик того, що підсудний не з`явиться в судове засідання; б) ризик того, що підсудний вживатиме заходів для запобігання відправленню правосуддя; в) скоїть інші правопорушення; г) стане причиною порушення громадського порядку (рішення у справах «Тирон проти Румунії», §37; «Смирнова проти Росії», § 59; «Пірузян проти Вірменії», § 94).
Таким чином, у даному випадку об`єктивним є потреба у визначенні підозрюваному застави, як альтернативного заходу попередньому ув`язненню. Визначаючи розмір застави слідчий суддя враховує, що її розмір покликаний, у першу чергу, - забезпечити явку підозрюваної до відповідних державних органів під час здійснення кримінального провадження та належного виконання нею своїх процесуальних обов`язків. Беручи до уваги відомості про особу підозрюваної, її майновий стан, особливості життєдіяльності, а також обставини кримінального правопорушення і ступінь тяжкості його наслідків, об`єктивним є визначення застави на рівні 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 95160 грн. 00 коп. (2379,00 грн.Х40).
При цьому, задля досягнення дієвості запобігання ризикам негативного впливу підозрюваного на хід досудового розслідування, у разі внесення застави необхідним є покладання на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Визначаючи строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу варто звернути увагу, що у даному випадку тривалість застосування попереднього ув`язнення на період часу у 60 днів, тобто у межах строку досудового розслідування, є виправданою, внаслідок особливостей способів доказування та отримання доказів для з`ясування всіх обставин кримінального провадження.
А тому, виправданим є застосування запобіжного заходу у період до 29 жовтня 2021 року, включно.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202КПК України слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Заяву військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_11 про обрання відносно солдата ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки - залишити без задоволення .
Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_7 задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з поміщенням до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 29 жовтня 2021 року, включно.
Визначити заставу у розмірі 40 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 95160 грн. ., у разі внесення якої звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з-під варти.
Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі.
У випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, відносно нього може бути змінена міра запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;
- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- утримуватися від спілкування із свідком ОСОБА_8 , а також з працівниками та військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Роз`яснити, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, покладені на підозрюваного на строк до 29 жовтня 2021 року, включно. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, у тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Строк дії ухвали визначити до 29 жовтня 2021 року, включно.
Копію ухвали вручити підозрюваному, адвокатам підозрюваного, слідчому в провадженні якого знаходиться справа, прокурору для відому, начальнику установи, в якій буде утримуватися підозрюваний.
Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення повного тексту ухвали.
Повний текст ухвали проголошений 03.09.2021р. о 12 год.00хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1