Справа № 289/220/21
Номер провадження 1-кп/289/55/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2021 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючий: суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000429 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леніне Радомишльського району Житомирської області, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, на утриманні нікого не має, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11.12.2020 близько 16-00 години ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись за місцем проживання по АДРЕСА_1 , в ході конфлікту з ОСОБА_6 , який виник з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер та протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_4 пішов в іншу кімнату вказаного будинку, де взяв сокиру, після чого підійшов до ОСОБА_6 та наніс йому не менше 4-х ударів в життєво важливий орган потерпілого - в область голови, внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-лицьової та внутрішньо мозкової травми, які супроводжувалися переломами кісток лицьового та мозкового черепу, геморагічним забоєм речовини головного мозку, субарахноїдальними крововиливами, крововиливами в шлуночкову систему мозку, забійними ранами голови, що спричинило смерть ОСОБА_6 , тобто умисно вбив останнього.
В судовому засіданні 18.05.2021 обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину винним себе не визнавав. Пояснив, що в грудні місяці 2020 року, більш точної дати не пам`ятає, він у себе вдома разом із своєю дружиною ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , який в той час проживав в будинку обвинуваченого, ввечері вживали алкогольні напої, після чого полягали спати в одній кімнаті. Через деякий час обвинувачений прокинувся від крику дружини, підійшовши ближче побачив в ліжку також ОСОБА_9 , якого ОСОБА_4 хотів відтягнути від дружини, однак той відштовхнув та вдарив обвинуваченого. Після чого ОСОБА_4 пішов у сіни, взяв сокиру і обухом один раз не сильно вдарив ОСОБА_9 по голові, останній сказав що йому достатньо і запропонував випити мирову. Після чого вони сіли за стіл і ще випивали. Дружина обвинуваченого в цей час була відсутня, так як з переляку вибігла надвір після початку бійки. Потім до обвинуваченого прийшли ОСОБА_10 і ОСОБА_11 та запропонували ОСОБА_4 сходити за горілкою, що він і зробив, був відсутній десь близько години, а коли повернувся додому ОСОБА_12 лежав на полу за порогом кімнати біля ліжка дружини, що відбувалося далі обвинувачений зазначив, що нічого не пам`ятає. Чи була кров навкруги не пам`ятає, чи була дружина в кімнаті не пам`ятає. Наступного дня вранці його розбудила дружина і повідомила, що ОСОБА_13 не ворушиться і здається не дихає, після чого обвинувачений витягнув його на вулицю, так як в хаті було дуже натоплено, а обвинувачений не переносить трупного запаху, та накрив рядном. Зазначає, що при цьому нічого не розумів що робить, так як був у шоковому стані. На питання прокурора повідомив, що за хатою ще задовго до цієї події він викопав яму, щоб брати звідти пісок для ремонту груби.

В подальшому, після допиту свідків та дослідження доказів, обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що можливо це і він вбив ОСОБА_14 , пояснив, що раніше заперечував свою винуватість, так як не пам`ятає тих подій із-за стану сп`яніння. Повідомив, що дуже шкодує про те, що трапилося, зазначив, що він вбивати ОСОБА_15 не хотів, однак готовий нести покарання за скоєне.

Потерпіла ОСОБА_16 в судовому засіданні 18.05.2021 надала покази, що десь 13 чи 14 грудня 2020 року їй зателефонувала секретар Гуто-Потіївської сільради і повідомила, що вбили її молодшого брата ОСОБА_17 . Потім приїхали працівники поліції і повезли ОСОБА_16 до ОСОБА_18 , який є кумом потерпілої ОСОБА_16 , там вона побачила на вулиці труп ОСОБА_15 , накритий рядниною, у нього була розбита голова, більш потерпіла не роздивлялася, бо їй стало зле, до того ж вона була в шоковому стані і було вже темно на вулиці. Також потерпіла зайшла до будинку ОСОБА_18 , в хаті в першій кімнаті було багато крові, більше подробиць не пам`ятає, так як була схвильована. В кімнаті вона намагалася знайти барсетку з документами ОСОБА_15 , однак їх там не було. Потім ОСОБА_16 із працівниками поліції поїхали до будинку ОСОБА_15 , однак там також не було документів останнього, також не знайшла гроші, так як нещодавно він отримав пенсію. Потерпіла зазначила, що вважає причиною вбивства її брата наявність стосунків між дружиною обвинуваченого ОСОБА_19 та братом потерпілої ОСОБА_20 . Щодо покарання покладається на розсуд суду.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені злочину за пред`явленим обвинуваченням, незважаючи на невизначену позицію обвинуваченого, підтверджується сукупністю достатніх достовірних даних, здобутих за допомогою доказів, що зібрані з дотриманням встановленого порядку відповідно до КПК України.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 повідомила, що ОСОБА_22 знає багато років, вони є кумами, проживають неподалік один від одного, неодноразово ходили до нього в гості, в тому числі діти свідка. Зазначила, що в день вбивства ОСОБА_15 (точну дату не пам`ятає, грудень 2020 року) свідок ОСОБА_21 до будинку обвинуваченого ОСОБА_4 не приходила, а до них додому приходила жінка ОСОБА_22 ОСОБА_23 , і з останньою молодший син свідка ОСОБА_11 пішов до будинку ОСОБА_22 . Потім її син ОСОБА_11 говорив, що у ОСОБА_22 вдома лежить накритий ОСОБА_24 ( ОСОБА_13 ), а хрещений ОСОБА_25 спить в хаті, однак свідок не брала до уваги його слова, вважала, що він придумав. Старший син свідка ОСОБА_26 в цей день вдома не був, він був на роботі.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомив, що точну дату не пам`ятає, однак пам`ятає день - в суботу минулого року, до них прийшла жінка хрещеного ОСОБА_23 Шкроба і покликала ОСОБА_11 з собою, вона була випивша, коли прийшли до будинку хрещеного ОСОБА_22 він на подвір`ї поблизу веранди побачив вбиту людину, накриту лінолеумом, це був ОСОБА_24 ( ОСОБА_14 ). Свідок зайшов до будинку і побачив, що ОСОБА_28 спав на ліжку в кімнаті, також згадав, що в другій кімнаті бачив сліди крові. Крім ОСОБА_22 в будинку нікого не було. Також на запитання прокурора повідомив, що він до ОСОБА_22 ходив сам, без свого брата ОСОБА_26 . Після побаченого він пішов з двору ОСОБА_18 і викликав поліцію.

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні повідомила, що обвинувачений ОСОБА_4 є її чоловіком, в грудні минулого року (більш точну дату не пам`ятає) її чоловік ОСОБА_28 надвечір прийшов додому разом із ОСОБА_30 , обидва були випивші, свідок накрила на стіл, вони втрьох сіли вечеряти, випивали, потім чоловік (обвинувачений ОСОБА_4 ) пішов спати, а свідок із ОСОБА_14 спілкувалися щодо майбутньої поїздки в м. Малин, раптом ОСОБА_4 прокинувся і кинувся до свідка, штовхнув її, він був п`яний та агресивний, а ОСОБА_13 почав за неї захищатися, ОСОБА_4 взяв сокиру і вдарив ОСОБА_15 , десь в область голови, куди точно і скільки разів сказати не може, вона в цей час втікала, бо злякалася, вона сховалася в літній кухні, де і була до ранку. Зазначила, що в той день вона до Росінських, до ОСОБА_31 не ходила. Зранку наступного дня, коли вона зайшла до будинку, ОСОБА_22 вже не спав, сказав лише, що ОСОБА_24 мертвий лежить, вона дійсно на полу побачила ОСОБА_15 , у нього була розбита голова. Потім вона побігла до кумів ОСОБА_32 , коли повернулася із ОСОБА_33 (Росінським), тіло ОСОБА_14 було вже не в хаті, а на ганку. Чи приходив ще хтось ввечері свідок зазначила, що не пам`ятає, так як була п`яна. Також на питання прокурора чи приходили до них додому брати ОСОБА_34 ОСОБА_26 і ОСОБА_11 свідок повідомила, що останні приходили не в той вечір, а за день до трагедії, просили ОСОБА_4 сходити до їх батька за горілкою. Однак в день події, коли ввечері ОСОБА_4 її штовхнув і вдарив ОСОБА_14 сокирою, в будинку крім них трьох нікого не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_35 повідомив суду, що взимку (більш точну дату пригадати він не може) близько 17-18 години до нього додому прийшов ОСОБА_36 та повідомив, що він бачив труп « ОСОБА_37 » (прізвище та ім`я не знає) у дворі ОСОБА_4 , після чого ОСОБА_35 зателефонував у поліцію та повідомив отриману інформацію, а потім пішов до будинку ОСОБА_4 разом із ОСОБА_38 , пересвідчитися у правдивості слів останнього. Свідку відомо, що ОСОБА_4 проживає в будинку разом із дружиною ОСОБА_19 , у них часто жив (ночував) «Бєня». Прийшовши до будинку ОСОБА_4 свідок побачив поблизу веранди накритий поліетиленовою плівкою труп «Бєні», свідок не роздивлявся, однак під плівкою побачив, що труп лежав на спині, була розбита голова (розсічена рана на голові та засохша кров). Потім свідок зайшов до будинку, пройшов на кухню, звідки вийшов ОСОБА_4 (який був в стані сп`яніння, вів себе неадекватно, агресивно) та вигнав ОСОБА_39 із будинку. Слідів крові чи побоїв у ОСОБА_4 свідок не побачив. В будинку також знаходилася в цей час і спала на дивані дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_19 . Більше в будинку він нікого не бачив, чи були в будинку сліди крові свідок не звернув уваги, так як навкруги був безлад. Після цього ОСОБА_35 вийшов із будинку та чекав приїзду поліції, яким і розповів про всі відомі йому обставини.

Аналіз показів свідків, викладених вище, відсутність істотних протиріч між ними, їх послідовність, дають підстави дійти висновку щодо їх правдивості. Всі покази потерпіла та свідки надавали будучи попередженими про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, під присягою.

Можливі розбіжності у показаннях свідків щодо точного часу подій, на думку суду, пов`язані з давністю подій і особливістю суб`єктивного сприйняття часу кожною людиною.

Вина обвинуваченого у вчинені злочину за пред`явленим обвинуваченням крім того підтверджується сукупністю достатніх достовірних даних, здобутих за допомогою доказів, що зібрані з дотриманням встановленого порядку відповідно до КПК України, а саме.

Дослідженими даними рапорту про прийняття 12.12.2020 о 16-02 годині повідомлення зі служби 102 про те, що 12.12.2020 о 16-01 годині в АДРЕСА_2 , заявник ОСОБА_35 повідомив, що в дворі сусідів виявлено тіло померлого ОСОБА_40 з сусіднього села зі слідами побиття (т.1 а.с.164);

Згідно виписки №747 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданої КНП «Радомишльська лікарня», у ОСОБА_4 12.12.2020 о 23-10 годині виявлено стан сп`яніння внаслідок вживання алкоголю (т.1 а.с.165).

Протоколом огляду місця події від 12.12.2020 з фото таблицями, проведеного за участі власника господарства ОСОБА_29 , в якому зафіксовано проведення огляду господарства по АДРЕСА_3 , із зазначенням місця розташування трупа людини, детальним описом навколишньої обстановки, проведені відповідні заміри; детально прописано розташування кімнат в будинку та зафіксовано розташування меблів, наявність речей, які знаходяться в кімнатах та виявлення, вилучення та опечатування речей під час огляду, в тому числі сокиру з деревяним руків`ям з плямами бурого кольору на поверхні її робочої частини (т.1 а.с.166-190).

Згідно висновку експерта №1169, проведеної 13.12.2020-26.01.2021, на підставі даних судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: - переломів кісток лицьового та мозкового черепу, геморагічного забою речовини головного мозку, субарахноїдальних крововиливів, крововиливів в шлуночкову систему головного мозку, забійних ран голови. Дані тілесні ушкодження за механізмом свого утворення складають відкриту черепно-лицьову внутрішньомозкову травму, тобто виникли за невеликий проміжок часу до настання смерті, що може вимірюватися хвилинами від контактів (не менше 4) з твердим тупим предметом(ами) з обмеженою контактуючою поверхнею, який мав ребро, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, знаходяться в причинному зв`язку зі смертю; перелому 4-го ребра праворуч, який утворився за невеликий проміжок часу до настання смерті, що може вимірюватись хвилинами від контакту з твердим тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню важкості, в причинному зв`язку зі смертю не знаходяться.

Смерть ОСОБА_6 настала від відкритої черепно-лицьової внутрішньо мозкової травми, яка супроводжувалася переломами кісток лицьового та мозкового черепу, геморагічним забоєм речовини головного мозку, субарахноїдальними крововиливами, крововиливів в шлуночкову систему головного мозку, забійними ранами голови, на що вказують данні розтину трупу та данні гістологічної експертизи.

При судово-токсикологічній крові трупа ОСОБА_6 виявлено етиловий спирт у крові в концентрації 2,81%, що в живих осіб відповідає сильному алкогольному сп`янінню.

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_6 посмертних, а також тілесних ушкоджень, які було заподіяно до 11.12.2020 не виявлено.

Встановити послідовність нанесення ударів не представляється можливим; враховуючи наявність в крові постраждалого етилового спирту в концентрації 2,81% вірогідність того, що ОСОБА_6 відчував під час заподіяння йому тілесних ушкоджень сильний фізичний біль та особливі страждання малоймовірна; можливість врятування життя потерпілого при наданні йому своєчасної медичної допомоги, враховуючи характеристики виявлених на трупі тілесних ушкоджень малоймовірна (т.1 а.с.192-195).

Протоколом огляду трупа ОСОБА_6 від 13.12.2020 в приміщенні морга з ілюстрованими таблицями з детальним описом виявлених пошкоджень та речей (а.с.196-201).

В протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 13.12.2020, зафіксовано факт затримання ОСОБА_4 13.12.2020 о 00-15 годині (т.1 а.с.202-205).

Постановами про визнання предметів речовими доказами від 12.12.2020 визнано виявлені та вилучені у затриманого ОСОБА_4 речі: спортивні штани темно-синього кольору, штани чорного кольору, светр синього кольору та светр сірого кольору речовими доказами (т.1 а.с.206), та вилучені під час проведеного огляду місця події речі, в тому числі сокиру з плямами речовини бурого кольору, пара чоловічих черевиків з плямами речовини бурого кольору та інші речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження (т.1 а.с.204), на зазначені в постановах речі ухвалами слідчого судді накладено арешт (т.1 а.с.209-210,212).

Протоколами отримання зразків для експертизи зафіксовано відібрання зразків нігтів, букального епітелію та змивів з правої та лівої руки у ОСОБА_4 на підставі постанови прокурора про відібрання зразків від 13.12.2020 (т.1 а.с.213,214,215,216,217,218).

Ухвалою слідчого судді від 15.12.2020 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (т.1 а.с.219-220).

В протоколі проведення слідчого експерименту від 13.12.2020 та фото таблицею до нього, за участі неповнолітнього свідка ОСОБА_27 зафіксовано, як останній розповів та показав на місці події обставини того, як він ввечері близько 22-00 години 11.12.2020 прийшов до свого хрещеного ОСОБА_4 та побачив в його будинку труп ОСОБА_41 , розповів про стан сп`яніння як останнього, так і його дружини ОСОБА_42 , які спали коли ОСОБА_43 зайшов до будинку. Наступного дня він зранку знову прийшов до будинку ОСОБА_4 , де вже труп ОСОБА_44 знаходився поблизу веранди на подвір`ї, та показав на місці події викладені обставини (т.1 а.с.221-227).

Протоколом проведення слідчого експерименту 13.12.2020, в якому зафіксовано як свідок ОСОБА_29 детально розповідає про події, які сталися в будинку АДРЕСА_3 , а саме обставини заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , та показала обставини, про які розповіла, на місці події (т.1 а.с.228-233).

В протоколі огляду місця події від 13.12.2020 з фото таблицею, проведеного за участі власника господарства ОСОБА_29 , зафіксовано проведення огляду господарства по АДРЕСА_3 , із детальним описом навколишньої обстановки, розташування кімнат в будинку та зафіксовано розташування меблів, наявність речей, які знаходяться в кімнатах та виявлення, вилучення та опечатування речей під час огляду (т.1 а.с.234-242).

Постановою про визнання предметів речовими доказами від 14.12.2020 визнано виявлені та вилучені під час додаткового огляду місця події в господарстві ОСОБА_4 : вирізки з доріжок, жіночий светр, покривало та лопату речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження (т.1 а.с.243), на зазначені в постанові речі ухвалою слідчого судді накладено арешт (т.1 а.с.245).

В протоколі проведення слідчого експерименту 13.12.2020 зафіксовано, як підозрюваний ОСОБА_4 , в присутності його захисника ОСОБА_5 , детально розповідає про події, які сталися в будинку АДРЕСА_3 , а саме обставини заподіяння ним із ревнощів тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , та показав обставини, про які розповів, на місці події, а саме як він із ревнощів вдарив дружину по обличчю, за неї заступився ОСОБА_13 , в ході конфлікту Шкроба вдарив кулаком в обличчя ОСОБА_14 , а потім пішов у сіні, взяв там сокиру та повернувшись у кімнату будинку наніс п`ять ударів обухом сокири по голові ОСОБА_6 , показав місце, де впав останній після нанесених ударів, місце на подвір`ї, куди в подальшому виніс труп з будинку. До протоколу додається флеш-карта із записом проведеного слідчого експерименту, однак сторона захисту відмовилася від перегляду, а сторона обвинувачення не наполягала на перегляді запису (а.с.246-251).

Протоколом отримання зразків для експертизи зафіксовано відбір зразків крові у ОСОБА_4 для проведення експертизи, на підставі постанови прокурора про відібрання зразків від 24.12.2020 (т.2 а.с.2-3).

У висновку експерта №1116 на питання щодо наявності на представлених на експертизу змивах з обох рук підозрюваного ОСОБА_4 крові в підсумку зазначено, що у досліджуваних вирізках із марлевих тампонів слідів крові не знайдено (т.2 а.с.5-6).

У висновку експерта №1101 від 29.12.2020 в підсумку зазначено, що кров ОСОБА_4 відноситься до групи А з Ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО (т.2 а.с.8).

У висновку експерта №1113 від 29.12.2020 в підсумку зазначено, що кров трупа ОСОБА_6 відноситься до групи А з Ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО (т.2 а.с.10).

У висновку експерта №№1102 на питання щодо наявності на представлених на експертизу змивах з обох рук трупа ОСОБА_45 крові в підсумку зазначено, що у досліджуваних вирізках із марлевих тампонів слідів крові не знайдено (т.2 а.с.12-13).

У висновку експерта №1114 від 22.01.2021 в підсумку зазначено, що кров як ОСОБА_4 так і ОСОБА_6 відноситься до групи А з Ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО; у витяжці з сипучої речовини об. №1 та у вирізці із ватного тампона об. №2 знайдено кров людини, виявлено антигени А і Н, походження яких можливо за рахунок крові як ОСОБА_6 , так і ОСОБА_4 , так як їх крові властиві антигени А і Н (т.2 а.с.15-17).

У висновках експерта №1115 від 27.01.2021 (т.2 а.с.19-21), №1117 від 27.01.2021 (т.2 а.с.23-26), №1105 від 27.01.2021 (т.2 а.с.28-31), №1106 від 27.01.2021 (т.2 а.с.33-36), №1103 від 25.01.2021 (т.2 а.с.47-50) в підсумку зазначено, що кров як ОСОБА_4 так і ОСОБА_6 відноситься до групи А з Ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО; у вирізках із ватних тампонів об. №1,2, у вирізках із двох фрагментів тканин об.№1,2, у вирізках із спортивних штанів об.№1,2, із светра об.№16,17, в об.№1 на чоловічій кофті, в об.№8-17, на джинсах, у досліджуваних вирізках із кофти об.№ НОМЕР_1 , та у змивах із черевиків об.№11-14 знайдено кров людини, виявлено антигени А і Н, походження яких можливо за рахунок крові як ОСОБА_6 , так і ОСОБА_4 , в разі, якщо у останнього були пошкодження, що супроводжувалися кровотечею.

В п. 6.4. підсумку висновку експерта №1106 від 27.01.2021 (т.2 а.с.33-36) зазначено, що в об.№2-7 на шкарпетках та в об.№18-29 на чоловічих спортивних штанах методом тонкошарової хроматографії слідів крові не виявлено (т.2 а.с.33-36).

У висновку експерта №1104 від 22.01.2021 в підсумку зазначено, що кров як ОСОБА_4 так і ОСОБА_6 відноситься до групи А з Ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО; у вирізках з двох килимів об.№1,3-5 знайдено кров людини, виявлено антигени А і Н, походження яких можливо за рахунок крові як ОСОБА_6 , так і ОСОБА_4 , так як їх крові властиві антигени А і Н. В об.№2 виявлено кров людини, змішану з білком крові свині і птиці. У досліджуваних вирізках із килима об.№6-7, слідів крові не виявлено (т.2 а.с.38-40)

У висновку експерта №16/ц від 18.01.2021 в підсумку зазначено, що кров як ОСОБА_4 так і ОСОБА_6 відноситься до групи А з Ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО. При судово-медичній експертизі сокири об.1,2, яка була виявлена та вилучена в ході проведеного ОМП від 12.12.2020 в будинку по АДРЕСА_1 , знайдена кров особи чоловічої генетичної статі. Походження слідів крові від трупа ОСОБА_6 в даних об`єктах не виключається. Сліди крові підозрюваного ОСОБА_4 в даних об`єктах також не виключаються в тому випадку, якщо на момент скоєння злочину у нього були пошкодження, які супроводжувалися зовнішньою кровотечею (т.2 а.с.42-45).

У висновку експерта №15/ц від 18.01.2021 в підсумку зазначено, що кров як ОСОБА_4 так і ОСОБА_6 відноситься до групи А (ІІ) з Ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО. При судово-медичній експертизі піднігтьового вмісту правої руки підозрюваного ОСОБА_4 (об.1) знайдена кров людини та поодинокі епітеліальні клітини багатошарового плоского епітелію, статева належність яких не встановлена в зв`язку з деструктивними змінами в ядрах клітин. При серологічному дослідженні даного об`єкта виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження даних слідів крові від Шкроби та від трупа ОСОБА_6 (т.2 а.с.52-55).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 27-2021 від 02.02.2021 ОСОБА_4 на даний час виявляє клінічні ознаки емоційно нестійкого розладу особистості та поведінки внаслідок зловживання алкогольними напоями, стан компенсації. Дані клінічні ознаки відповідають критеріям шифру F 10.71МКХ-10. Однак вищевказані зміни зі сторони психіки у ОСОБА_4 не досягають ступеню психічного захворювання, лежать в межах патології особистості та не позбавляють його здатності на даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

ОСОБА_4 в період скоєння інкримінованого йому діяння хронічними психічними захворюваннями, недоумством не страждав та в тимчасово хворобливому розладі психічної діяльності, який би позбавляв його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не перебував. Виявляв вищевказаний розлад особистості, який не досягав ступеню психічного захворювання, знаходився в межах патології особистості та не позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

ОСОБА_4 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до якого відноситься інкримінований йому протиправний вчинок, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. По своєму психічному стану не потребує застосуванню щодо нього примусових заходів медичного характеру (т.2 а.с.59-61).

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані з дотриманням закону, узгоджуються один з одним, є належними та допустимими, і разом з іншими доказами є достатніми, у зв`язку з чим суд їх прийняв та бере їх також в основу саме обвинувального вироку.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 01.02.2018 (справа №197/433/15-к), оцінка протоколу слідчого експерименту, в якому зазначені пояснення підозрюваного, які він в подальшому змінив під час судового розгляду, має оцінюватися судом особливо прискіпливо та критично з урахуванням того, чи є цей доказ винуватості особи єдиним, маючи вирішальне значення в даному кримінальному провадженні, або навпаки підтверджується сукупністю інших переконливих доказів, чи посилався обвинувачений на примусовий характер цих показань і наскільки переконливими є докази та обставини, що підтверджують ці його скарги тощо.
Надані в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 покази про те, що він лише один раз обухом сокири несильно вдарив ОСОБА_15 , після чого вони ще вживали разом горілку, не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються дослідженим протоколом проведення слідчого експерименту від 13.12.2020, де ОСОБА_4 показав на місці події як він завдав п`ять ударів обухом сокири по голові ОСОБА_15 , що також підтверджується висновком експерта №1169 від 26.01.2021, в якому зазначено, що «тілесні ушкодження за механізмом свого утворення складають відкриту черепно-лицьову внутрішньо мозкову травму, тобто виникли за невеликий проміжок часу до настання смерті, що може вимірюватися хвилинами від контактів (не менше 4) з твердим тупим предметом(ами) з обмеженою контактуючою поверхнею, який мав ребро, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, знаходяться в причинному зв`язку зі смертю».

На примусовий характер своїх показань, наданих під час слідчого експерименту від 13.12.2020 обвинувачений ОСОБА_4 не посилався, жодних скарг не подавав.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.02.2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров'я особи» вирішуючи питання про те, з яким (прямим чи непрямим) умислом діяв винуватий, тобто для з`ясування змісту і спрямованості умислу, необхідно зважати на сукупність всіх обставин учиненого діяння і враховувати не тільки поведінку винуватого до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, кількість, характер і локалізацію поранень (поранення життєво важливих органів), заподіяних потерпілому, причин припинення злочинних дій, а й спосіб вчинення злочину, засоби і знаряддя злочину.
Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_4 умислу на вбивство, суд виходить із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховує спосіб вчинення та знаряддя злочину - сокира, за якою ОСОБА_4 пішов в іншу кімнату сіни, характер та локалізацію ударів, зокрема, нанесення декількох ударів сокирою саме в область голови потерпілого, тобто в життєво важливий орган, що дає підстави для висновку про те, що він діяв з прямим умислом на позбавлення останнього життя.

Суд вважає встановленим мотив в діях ОСОБА_4 щодо заподіяння смерті ОСОБА_46 - раптово виниклі неприязні відносини на грунті ревнощів після вживання алкогольних напоїв.
При цьому суд враховує також поведінку ОСОБА_4 після вчинення кримінального правопорушення, який, після спричинених тілесних ушкоджень потерпілому та розуміючи невідворотність настання його смерті, не вжив жодних заходів щодо надання медичної допомоги, маючи для цього реальну можливість.
Невизнання вини ОСОБА_4 у вчиненні умисного вбивства, суд розцінює як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення і визнає такими, що спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності, передбаченої діючим кримінальним законодавством за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення (злочину), та суспільного осуду, оскільки ОСОБА_4 інкриміновано один із найтяжчих злочинів заподіяння смерті іншій людині.
"Стандарт доведення поза розумним сумнівом" означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Таким чином, розглянувши справу у межах пред`явленого обвинувачення, оцінивши кожний досліджений та перевірений у судовому засіданні доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає доведеною, поза розумнім сумнівом, вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України -вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Згідно до ст. 337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами статей 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив особливо тяжкий злочин, який становить особливу небезпеку для суспільства, оскільки життя людини згідно ст. 3 Конституції України визнано державою найвищою соціальною цінністю.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він: раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; за місцем реєстрації на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває; одружений, не працює, являється особою пенсійного віку; за місцем проживання характеризується як особа, схильна до вживання алкоголю, в громадських місцях веде себе добре.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 27-2021 від 02.02.2021, ОСОБА_4 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до якого відноситься інкримінований йому протиправний вчинок, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. По своєму психічному стану не потребує застосуванню щодо нього примусових заходів медичного характеру.

Судом приймається до уваги ставлення обвинуваченого до скоєного, поведінка ОСОБА_4 після злочину, що не відображала проявів внутрішніх переживань, морального засудження своїх вчинків, усвідомлення вини, докорів сумління.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим (Постанова ВС від 09.09.2021 у справі №345/4225/19).
Судом встановлено, що обвинувачений заперечував наявність у своїх діях умислу на заподіяння смерті потерпілому, а також надавав пояснення щодо обставин вчинення злочину, які не повною мірою співпадають із встановленими фактичними обставинами, тому відсутні будь-які підстави, які б вказували про наявність таких пом'якшуючих покарання обставин, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп'яніння.
Також суд враховує й критичне ставлення обвинуваченого до скоєного, а саме те, що ОСОБА_4 під час розгляду справи в суді заявив, що шкодує про вчинене.
При призначенні покарання обвинуваченому, враховуючи особливо тяжку ступінь вчиненого злочину, дані, що характеризують особу винного, його похилий вік, обтяжуючу та відсутність пом`якшуючих вину обставини, беручи до уваги позицію прокурора, потерпілої, яка претензій до обвинуваченого не заявляла, при призначенні покарання поклалася на розсуд суду, захисника, яка просить призначити покарання наближене до мінімальної межі, конкретні обставини справи та критичне ставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до скоєного, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів призначити йому покарання у виді позбавлення волі в наближених до мінімальних межах санкції кримінального закону, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень.
При вищенаведених обставинах суд не вбачає можливості застосування відносно обвинуваченого ст. 69 чи ст. 75 КК України.
Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Таким чином, попереднє ув`язнення не є покаранням, оскільки особа перебуває в місцях ув`язнення ще до постановлення вироку. Водночас перебування особи в умовах ізоляції від суспільства за характером обмежень, покладених на особу, фактично прирівнюється до позбавлення волі як виду покарання. Тому відповідно до норм кримінального права суди повинні обов`язково зараховувати попереднє ув`язнення у строк покарання, що призначається судом, а не враховувати цей строк, призначаючи покарання (Постанова ВС від 30.08.2018 у справі № 320/5924/16-к).

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбування покарання ОСОБА_4 слід зарахувати строк попереднього ув'язнення, а саме строк затримання з 13.12.2021 (т.1 а.с.202-205) та строк тримання останнього під вартою на підставі ухвали слідчого судді від 15.12.2020 (т.1 а.с.219-220) та ухвали суду від 08.02.2021 (т.1 а.с.31-32), від 08.04.2021 (т.1 а.с.66-67), 04.06.2021 (т.1 а.с.114-115) та від 03.08.2021 (т.1 а.с.149-50) з розрахунку день за день.
В той же час, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини щодо неможливості утримання особи під вартою без визначення кінцевого строку такого утримання, що призводить до правової невизначеності прав такої особи (рішення від 09.01.2015 року у справі Чанев проти України), суд вважає за доцільне визначити кінцевий можливий строк утримання обвинуваченого під вартою, який не перевищує 60 днів.
Цивільний позов у справі заявлено не було.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, враховуючи вимоги ст.ст.131-132,177,178 КПК України слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 369-378 КПК України, ч. 1 ст. 115 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді 8 (вісім) роківпозбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишити незмінним до набрання вироком законної сили, однак не більше шестидесяти днів по 18.11.2021.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку до фактичного виконання.
У строк покарання ОСОБА_4 зарахувати строк тримання під вартою з дня фактичного затримання - з 13.12.2020, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази по справі сокиру з плямами бурого кольору, 2 килими з плямами речовини бурого кольору, три паперові конверти за змивами плям речовини бурого кольору, вирізки з доріжки з плямами речовини бурого кольору, вирізки з чоловічої сорочки з плямами речовини бурого кольору, паперовий конверт зі скріпами плям речовин бурого кольору, кофту чорного кольору з плямами речовини бурого кольору, пару чоловічих черевиків з плямами речовини бурого кольору, виріз з доріжки зеленого кольору з плямами речовини бурого кольору, виріз з доріжки червоного кольору з плямами речовини бурого кольору, жіночий светр з блискавкою з плямами речовини бурого кольору, покривало в клітинку різних кольорів, лопату, спортивні штани темно-синього кольору, штани чорного кольору, светр синього кольору та светр сірого кольору, які належать ОСОБА_4 та знаходяться на зберіганні відділенні поліції №3 Житомирського РУП ГУНП - знищити після вступу вироку в законну силу.
Зняти арешт накладений, на підставі ухвали слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 30.12.2020 на сокиру з плямами бурого кольору, 2 килими з плямами бурого кольору, три паперові конверти за змивами плям речовини бурого кольору, вирізки з доріжки з плямами речовини бурого кольору, вирізки з чоловічої сорочки з плямами речовини бурого кольору, паперовий конверт зі скріпами плям речовин бурого кольору, кофту чорного кольору з плямами речовини бурого кольору.
Зняти арешт накладений, на підставі ухвали слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 30.12.2020 на виріз з доріжки зеленого кольору з плямами речовини бурого кольору, виріз з доріжки червоного кольору з плямами речовини бурого кольору, жіночий светр з блискавкою з плямами речовини бурого кольору, покривало в клітинку різних кольорів, лопату.
Зняти арешт накладений, на підставі ухвали слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 04.01.2021 на спортивні штани темно-синього кольору, штани чорного кольору, светр синього кольору та светр сірого кольору, які належать ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1