ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду кримінальне провадження № 0000197 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ульвівок, Сокальського району, Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, розлученого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , громадянина України, українця, учасника бойових дій, не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем, в порушення вимог ст.ст. 11, 16, 127-130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи наміру назавжди ухилитись від проходження військової служби, не отримавши дозволу відповідного начальника, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно на службу у військову частину НОМЕР_1 , котра розташована по АДРЕСА_2 та в період з 08.12.2017 по 27.12.2017 був відсутній на службі без поважних причин і не виконував свої службові обов`язки в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Крім того, 08 годині 10.01.2019 ОСОБА_4 повторно не з`явився вчасно на службу без поважних причин у військову частину НОМЕР_1 , котра розташована по АДРЕСА_2 та в період з 10.01.2019 по 22.11.2021 був відсутній на службі без поважних причин і не виконував свої службові обов`язки в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю. Щиро розкаявся у вчиненому злочині та просить суворо не карати.
Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, учасники судового провадження не заперечують щодо визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження фактичних обставин справи, немаючи сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч. 3,4 ст. 349 КПК України, суд приходить до висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого, дослідити дані у справі, що характеризують його особу.

Учасникам судового провадження розяснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в нез`явленні вчасно на службу військовослужбовцем без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану є доведеною та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України.

Обставиною, що помякшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує помякшуючу покарання обставину та відсутність обтяжуючих покарання обставин, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не судимий, має статус учасника бойових дій, жодних тяжких наслідків даним злочином не заподіяно, що в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, тому суд приходить до висновку про призначення мінімального строку покарання у виді позбавлення волі, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 407 КК Україниі можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та вважає за можливе прийняти рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним та іншими особами нових злочинів.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На період проходження військової служби нагляд за ОСОБА_4 , як особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, здійснюється командиром військової частини, а після звільнення з військової служби - уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:/підпис/

Виготволено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя ОСОБА_1