Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4872/21
Провадження № 1-кп/332/65/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2022 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 17.09.2021 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт (покарання на час постановлення вироку не відбуте),
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
02.10.2021 приблизно о 18:00 годині, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись на не огородженій території, на якій розташований Державний навчальний заклад «Запорізький будівельний центр професійно-технічної освіти» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Історична, 57, шляхом вільного доступу, за допомогою власної фізичної сили рук, з будівлі, яка перебуває на балансі ДНЗ «Запорізький будівельний центр професійно-технічної освіти», код ЄРДПОУ 05536478, юридична адреса: вул. Козака Бабури, 6. м. Запоріжжя та має інвентарний номер № 101310006, зняв та в подальшому викрав металеві ворота, на дві секції, розмірами 2 метри на 0,9 метри кожна, вагою 125 кілограм кожна, вартість яких, згідно висновку експерта № 4480 від 11.11.2021 року, як брухт чорного металу, складають 1375 гривень.
В подальшому ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, тим самим спричинив Державному навчальному закладу «Запорізький будівельний центр професійно-технічної освіти» матеріальну шкоду на суму 1375 гривень.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину визнав у повному обсязі, щиро кається у скоєному, своїми показами підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що з урахуванням тяжкого матеріального стану, через відсутність постійного заробітку, 2 жовтня минулого року в вечірній час він таємно викрав дві секції металевих воріт з території навчального закладу, яке не функціонує та знаходиться по вул. Історичній. Викрадене майно здав на пункт прийому металобрухту. Отримані гроші витратив на власні потреби. У скоєному щиро кається.
Від представника потерпілого ДНЗ «Запорізький будівельний центр професійно-технічної освіти» надійшла заяви про розгляд справи у його відсутності.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.
За таких обставин суд вважає доведеним пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує:
- ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином;
- дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив інкримінований злочин під час відбування покарання за попереднім вироком, на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, офіційно не працевлаштований, у побуті характеризується посередньо;
- обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття;
- обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
Як випливає із змісту ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене. Остаточне покарання слід призначити за правилами статті 71 КК України, з урахуванням вироку суду від 17.09.2021.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у справі відсутній.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 3 місяців арешту.
На підставі ст. 71 КК України, з урахуванням вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.09.2021, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 3 місяців 10 днів арешту.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання.
Речові докази: дві секції металевих робіт, які передані представнику ДНЗ «Запорізький будівельний центр професійно-технічної освіти» ОСОБА_5 повернути ДНЗ «Запорізький будівельний центр професійно-технічної освіти».
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1