Справа № 159/4877/21
Провадження № 1-кс/159/1791/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна
30 серпня 2021 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника

власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000752 від 20.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, про арешт майна, -

в с т а н о в и в:

Слідчим СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 , за погодженням з процесуальним прокурором ОСОБА_3 , внесено до суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000752 від 20.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що 19.08. 2021 року, близько 13 год. 00 хв., ОСОБА_6 , діючи умисно, перебуваючи за адресою: м. Ковель, вул. Володимирська, 156, здійснила дії, а саме - заправила в бак автомобіля марки «Мерседес Е 124», державний номерний знак НОМЕР_1 , дизельне пальне об`ємом 60 літрів з металевої бочки за допомогою паливно-роздавальної колонки, в якій міститься дизельне пальне, чим вчинила незаконні дії з описаним майном.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2021 року за № 0000752 та розпочато кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.

З метою виявлення та врятування від умисного знищення майна - предметів злочинної діяльності, що мають значення речових доказів, 19.08.2021 року, в період часу з 16 год. 40 хв. по 16 год. 46 хв., працівниками поліції було проведено огляд місця події за адресою: м. Ковель, вул. Володимирська, 156. За результатами проведення вказаної слідчої дії було виявлено та вилучено автомобіль марки «Мерседес Е 124», державний номерний знак НОМЕР_1 , в баку якого наявне дизельне пальне об`ємом 60 літрів, що є описаним майном, так як було вилучене та описане під час проведення огляду місця події.

Враховуючи, що вилучений під час огляду місця події 19.08.2021 року транспортний засіб, в баку якого наявне дизельне пальне об`ємом 60 літрів, можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та в подальшому виступатимуть по кримінальному провадженню важливими речовими доказами, слідчий вважає необхідним накласти арешт на вказаний автомобіль, в баку якого наявне дизельне пальне об`ємом 60 літрів, який було вилучено в АДРЕСА_1 , та який перебуває у користуванні ОСОБА_6 , з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених в ньому.
Представник власника майна ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення даного клопотання та просив не накладати арешт на вилучене майно. Зокрема, представник власника майна зазначив, що органом досудового розслідування не надано документів, які підтверджують право власності; підозри у вказаному кримінальному провадженні будь-якій особі не оголошено, оскільки в даній події відсутній склад кримінального правопорушення. Вказував, що ОСОБА_6 , як власник дизельного палива, мала право вчиняти відповідні дії з ним, оскільки ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на дизельне паливо та паливно-роздавальну колонку. Просив відмовити в задоволені клопотання слідчого.

Заслухавши учасників кримінального провадження, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по вказаних матеріалах, слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність законних підстав для задоволення даного клопотання.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Арештом майна, згідно з вимогами ч. 1 ст. 170 КПК України, є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку, згідно із ч. 3 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону вбачається, що слідчий, прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту, повинно відповідати критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, а саме: щодо збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Так, з копії ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.08.2021 року встановлено, що у задоволенні клопотання дізнавача СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 про арешт майна в частині арешту металевої цистерни об`ємом 10 м.куб. із вмістом рідини з характерним запахом нафтопродуктів (дизельним пальним), що знаходиться у цистерні на рівні 1 м від дна, та паливно - розливальної колонки з маркувальними позначеннями «HOC - 17 - 2 - 2/ON - N», серійний № 0103028, разом із шлангом та паливним пістолетом, відмовлено. Цією ж ухвалою зобов`язано дізнавача СД Ковельськог РУП ОСОБА_8 невідкладно повернути вказане майно ТзОВ "ЮМН Дизельтранснафта", як власнику майна.

Зазначена ухвала слідчого судді залишена без змін Волинським апеляційним судом, що підтвердив прокурор в судовому засіданні.

Таким чином, станом на день вчинення ОСОБА_6 відповідних дій, зазначених у витязі з ЄРДР, дизельне паливо та паливно-роздавальна колонка під арештом не перебували, а дізнавач був зобов`язаний повернути це майно власнику, однак, як встановлено в судовому засіданні, не виконав цього.

За диспозицією ч. 1 ст. 388 КК України, відповідальність за вказаною статтею настає у разі розтрати, відчуження, приховування, підміна, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, із заставленим майном або майном, яке описано, чи порушення обмеження (обтяження) права користуватися таким майном, здійснене особою, якій це майно ввірено, а також здійснення представником банку або іншої фінансової установи банківських операцій з коштами, на які накладено арешт.

Оскільки вказане в клопотанні дизельне паливо не було арештованим, то автомобіль та це паливо не може слугувати речовими доказами вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.
Як вбачається з матеріалів провадження, жодних законних обставин, які б давали підстави для накладення арешту на вищевказане майно і доводили доцільність застосування такого заходу слідчим та прокурором не доведено, оскільки фактично не наведено і не надано жодного належного та допустимого доказу того, що майно, на яке пропонується накласти арешт, є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, щодо якого проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000752.
Таким чином, на переконання слідчого судді, клопотання про арешт майна не містить належних обґрунтувань, а його матеріали - доказів, які підтверджували б необхідність накладення арешту на майно, як того вимагає ст. 171 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 про арешт майна, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом п`яти днів з дня проголошення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено, підписано та проголошено 03 вересня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1