У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000172 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Казанківського районного суду Миколаївської області від 22 квітня 2021 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юр`ївка, Братського району, Миколаївської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого
- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ст.395 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду скасувати, у зв`язку з недоведеністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Короткий зміст вироку.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185 та ст.395 КК України і призначено йому покарання: за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; за ст. 395 КК України у виді арешту строком 3 місяці.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, обрано тримання під вартою, взявши під варту з залу суду.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений зауважує, що суд проігнорував його вимоги щодо виклику свідка ОСОБА_8 , не врахував свідчення обвинуваченого, що на думку апелянта, призвело до невірної кваліфікацій його дій за ч.3 ст.185 КК України та визнання його винним за даною статтею.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Судом встановлено та визнано доведеним, що 29.05.2020 року, біля обіду, точного часу під час судового розгляду встановити не представилося можливим, проходячи по вул. Шкільна в с. Великоолександрівка, Казанківського району, Миколаївської області, ОСОБА_5 вирішив зайти до ОСОБА_9 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Підійшовши до двору та покликавши ОСОБА_9 , зрозумів, що останнього вдома немає, та в цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Тому ОСОБА_5 зайшов на територію домоволодіння за вказаною адресою та, проникнувши до погребу на території домоволодіння, викрав звідти двигун асинхронний типу АД-120У2 №604258, 120ЛМ 220/380У 2790 об`ємом хвилин , вартістю 783,33 (сімсот вісімдесят три гривні, тридцять три копійки) гривень, які на праві приватної власності належать ОСОБА_9 . Викраденим майном розпорядився за власним розсудом, чим спричинив ОСОБА_9 збитки в сумі 783,33 (сімсот вісімдесят три гривні, тридцять три копійки) гривень, який відшкодований обвинуваченим ОСОБА_5 в повному обсязі і потерпілому ОСОБА_9 працівниками поліції повернуто згідно протоколу огляду місця події від 29.05.2020 року викрадений двигун асинхронний типу АД-120У2 №604258, 120ЛМ 220/380У 2790 об`ємом хвилин .

Також, в ході досудового розслідування встановлено, що відносно ОСОБА_5 Херсонським міським судом Херсонської області було встановлено адміністративний нагляд. ОСОБА_5 було вручено копію ухвали Херсонського районного суду про встановлення відносно нього адміністративного нагляду, про що він розписався в суді, з даною ухвалою він ознайомився. Одним з обмежень, відповідно до ухвали суду, була заборона покидати постійне місце проживання без дозволу працівників поліції. Про те, що відносно нього встановлено адміністративний нагляд, ОСОБА_5 повідомив своїй співмешканці ОСОБА_10 . 07.06.2020 року, всупереч вказаної вище заборони, накладеної відносно ОСОБА_5 , останній поїхав у справах до м. Миколаїв, не повідомивши працівників поліції, про що знала його співмешканка ОСОБА_10 з м. Миколаєва ОСОБА_5 приїхав 10.06.2020 року та на даний час перебуває вдома.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до іншого приміщення та за ст.395 КК України, як порушення правил адміністративного нагляду.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи, викладені в апеляційній скарзі, думку прокурор, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Висновок суду, щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено за обставин наведених у вироку, підтверджений зібраними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винність у вчинені вказаних кримінальних правопорушень.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченим.

Кваліфікація судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.3. ст.185 КК України та ст.395 КК України, є вірною.

Крім того, обвинувачений у своїй апеляційній скарзі не наводить доводів на спростування висновків суду першої інстанції, щодо доведеності його винуватості в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, а лише посилається на порушення, на його думку, судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону при розгляді даного кримінального провадження.

Апеляційним судом не встановлено порушень, які наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого та які перешкодили суду всебічно розглянути матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_5 .

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_5 свою вину за ст. 395 КК України визнав в повному обсязі, в судовому засіданні пояснив, що він дійсно порушив адміністративний нагляд і 07.06.2020 року їздив до м. Миколаєва, і приїхав 10.06.2020 року, не повідомивши працівників поліції, а ч.3 ст. 185 КК України теж фактично визнав, в судовому засіданні пояснив, що він дійсно викрав з території домоволодіння ОСОБА_9 електричний дріт і якісь звернуті проводи, може то і був а двигун асинхронний.

На підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185КК України, суд вірно послався на показання потерпілого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив, що 29.05.2020 року близько обіду йому на мобільний телефон подзвонила сусідка ОСОБА_8 і повідомила, що на його подвір`ї ходять сторонні особи. Повернувшись додому він побачив чоловіків, які перебігли через дорогу на пустир. Він пішов на пустир, де разом з ОСОБА_11 затримали ОСОБА_5 з ОСОБА_12 , сином його співмешканки на пустирі та виявили викрадені речі, а в мішку вони виявили асинхронний двигун, який знаходився у нього в погребі і електричну дриль, яка перебувала у нього в користуванні і яка належить ОСОБА_11 , в сумці виявили дроти. ОСОБА_5 коли його затримали просив вибачення за викрадання цих речей і просив щоб його відпустили.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що на мобільний телефон ОСОБА_9 подзвонила сусідка ОСОБА_8 і повідомила йому, що на подвір`ї ОСОБА_9 ходять сторонні особи. ОСОБА_9 сів на велосипед і поїхав додому , а він вийшов на дорогу і побачив, що в 300 метрах через його подвір`я побігли на пустир чоловіки. Тому він подзвонив ОСОБА_9 на мобільний телефон і повідомив про це. Потім він з ОСОБА_9 затримали ОСОБА_5 з ОСОБА_12 , сином його співмешканки на пустирі де і виявили викрадені речі, а саме в мішку вони виявили двигун асинхронний, який належить ОСОБА_9 і електричну дриль, яка належить йому, а в сумці вони виявили дроти. ОСОБА_5 , коли його затримали, не заперечував, що він викрав ці речі.

Неповнолітній свідок ОСОБА_13 , який допитаний в присутності його законного представника ОСОБА_10 і педагога ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що влітку 2020 року вони з вітчимом ОСОБА_5 прийшли до ОСОБА_9 , погукали його, він не вийшов. Потім вітчим ОСОБА_5 побачив, що на порозі будинку лежать дроти обрізані і скручені, які вітчим взяв і вони пішли додому. Потім їх догнали ОСОБА_9 і ОСОБА_11 та забрали у вітчима ОСОБА_5 ці дроти.

Аналізуючи покази вказаних свідків, на думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що вони у повному обсязі узгоджуються з тим доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження, та підтверджують ті обставини вчинення злочину, які встановлені судом.

Твердження обвинуваченого про те, що суд невірно кваліфікував його дії за ч.3 ст.185 КК України, апеляційний суд не приймає до уваги, так як вони спростовуються поясненнями потерпілого, свідків та дослідженими доказами, яким суд надав належну правову оцінку.

Не приймає й до уваги колегія суддів і посилання обвинуваченого про те, що суд необґрунтовано не допитав свідка ОСОБА_8 , та зауважує, як вбачається з матеріалів кримінального провадження та журналу судового засідання (а.с.95), клопотання про допит вказаного свідка було знято прокурором, інші учасники судового провадження не наполягали на його допиті, а тому у суду були відсутні процесуальні підстави для допиту зазначеного свідка.

Крім того, на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, суд вірно у вироку послався на протокол огляду місця події від 29.05.2020 року з якого вбачається, що об`єктом огляду є територія домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ,з таблицями зображень до протоколу; висновок експерта №1771 від 09.06.2020 року , з якого вбачається, що ринкова вартість з урахуванням зносу двигуна асинхронного типу АД-120У2 №604258, 120ЛМ 220/380У 2790 об`ємом хвилин ,станом на 29.05.2020 року складає 783 (сімсот вісімдесят три ) гривні 33 копійки.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо судом докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини, зазначені у ст.93 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, є доведеною та кваліфікував його дії за ч.3 ст.185 КК України є правильною.

Сукупність досліджених доказів а саме: потерпілої, свідків, висновків експертиз, які є належними та допустимими, узгоджуються між собою засвідчують наявність критерію «достатності» досліджених доказів та переконують апеляційний суд в обґрунтованості висновку суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Судом першої інстанції вірно не прийнято до уваги показання неповнолітнього свідка ОСОБА_13 про те, що його вітчим ОСОБА_5 викрав з додому ОСОБА_9 тільки електричний дріт, оскільки його свідчення спростовуються показами самого обвинуваченого ОСОБА_5 , а також потерпілого ОСОБА_9 і свідка ОСОБА_11 , тому суд розцінює що ці покази він дав під тиском свого вітчима ОСОБА_5 , щоб той уникнув покарання за вчинений злочин .
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Виходячи з системного аналізу вказаних норм, підставами для скасування чи зміни судового рішення є такі порушення норм кримінального процесуального закону, які шляхом позбавлення чи обмеження гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, недотримання процедури судочинства чи іншим шляхом вплинули чи могли вплинути на винесення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення.

При цьому, конкретне порушення кримінального процесуального закону може бути визнано істотним чи неістотним залежно від обставин кримінального провадження.

Апеляційним судом не встановлено порушень, які перешкодили суду всебічно розглянути матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_5 .

Суд повно та об`єктивно дослідив обставини справи, прийняв законне та обґрунтоване рішення, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону є безпідставними, за такого підстав для скасування вироку суду першої інстанції, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Казанківського районного суду Миколаївської області від 22 квітня 2021 року стосовно ОСОБА_5 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Головуючий:

Судді: