Єдиний унікальний № 510/2088/15-к
Провадження № 1-кп/510/72/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2022 рокуРенійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

прокурорів - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

обвинувачених - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

захисників - ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Рені Одеської області кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за: № 0000097 від 02.03.2015 р., № 0002947 від 15.10.2017 р., № 0000384 від 13.09.2018 р., № 0000047 від 09.02.2019 р. за обвинуваченням:

1. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, не одруженого, інваліда ІІ групи, не працюючого, з середньою освітою, маючого двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресом: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

а) 27.11.1992 року Ренійським районним судом Одеської області за ч.3ст.ст.117,44 КК України до відбування покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

б) 28.04.1999 року Ренійським районним судом Одеської області за ч.1ст.141 КК України до відбування покарання у вигляді виправних робіт на строк 2 роки;

в) 17.12.2004 року Ренійським районним судом Одеської області за ч.3ст.ст.289,69,395,70 КК України до відбування покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років;

г) 19.12.2012 року Ренійським районним судом Одеської області за ч.1ст.119, ч.2ст.185,70 КК України до відбування покарання у вигляді обмеження волі на строк 3 роки 3 місяця;

д) 27.01.2020 року Ренійським районним судом Одеської області за ч.3ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, відповідно до ч.1ст.71 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2ст.185, ч.2ст.185, ч.2ст.186 КК України,

2. ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Рені Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, інвалід дитинства ІІ групи, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресом: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

а) 17.11.1997 року Ренійським районним судом Одеської області за ч.2ст.140 КК України до 1 року позбавлення волі з виправним терміном на 1 рік;

б) 15.02.1999 року Ренійським районним судом Одеської області за ч.2ст.140 КК України до 1 року позбавлення волі;

в) 22.10.2001 року Ренійським районним судом Одеської області за ч.1ст.229-6 КК України до 1 року позбавлення волі з виправним строком на 1 рік;

г) 19.02.2007 року Ренійським районним судом Одеської області за ч.1ст.317, ч.2ст.263 КК України до 3 років 6 місяців з виправним терміном на 2 роки 6 місяців;

д) 15.09.2008 року Ренійським районним судом Одеської області за ч.2ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням частини не відбутого покарання до 4 років позбавлення волі;

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2ст.185, ч.2ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В ході судового розгляду встановлено, що 02.03.2015 о 18:30 год., ОСОБА_13 за попередньою змовою з ОСОБА_14 , перебуваючи у алкогольного сп`яніння, маючи єдиний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, увійшли через двері в приміщення магазину «ПП Дородновой», розташованого в АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що їх дії бачить продавець ОСОБА_17 , та не дивлячись на крик останньої, відкрито заволоділи кондитерськими виробами: зефіром біло-рожевим «Жако» вагою 1,350 кг., вартістю 31,85 грн. за один кг., на загальну суму 42,99 грн., пряниками «До посту» вагою 0,8 кг., вартістю 20,60 грн. за 1 кг. на суму 16,50 грн., мармеладом «Мозайка» вагою 0,200 гр., вартістю 32,50 грн. за 1 кг., на суму 6,50 грн., які належать потерпілій ОСОБА_18 , чим заподіяли їй шкоду на загальну 65,97 грн., після чого з викраденим з місця пригоди зникли, однак одразу після вчинення злочину були затримані громадянином ОСОБА_19 .
Таким чином, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 органом досудового розслідування, обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.186 КК України, за ознаками: відкрите викрадання чужого майна (грабіж), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, повторно.
Крім того, як встановлено у ході судового розгляду, 15.10.2017, ОСОБА_14 , знаходився в маршрутному автобусі, рейсом з м. Рені напрямком до м. Ізмаїл Одеської області, та займав пасажирське місце в салоні біля проходу. В с. Орлівка Ізмаїльського (раніше - Ренійського) району Одеської області, у салон вказаного маршрутного автобусу увійшла мешканка с. Орлівка ОСОБА_20 , яка направлялась до м. Ізмаїл, та сіла на пасажирське сидіння з боку проходу перед ОСОБА_14 . Слідуючи напрямком в м. Ізмаїл, приблизно о 10:15 год., ОСОБА_14 побачив, що ОСОБА_20 розмовляє по телефону, яким вона після розмови положила до карману своєї куртки. В цей час у ОСОБА_14 виник умисел, спрямований на таємне заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_20 . Далі ОСОБА_14 , діючи з корисливих мотивів та таємно від пасажирів маршрутного автобусу, які не усвідомлювали факту викрадення майна, також діючи непомітно для потерпілої ОСОБА_20 , таємно викрав з карману куртки останньої, мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmі 3S», залишковою вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи 2 520 грн., в якому знаходилась сім карта мобільного оператору «Київстар», залишковою вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи 25 грн. З викраденим майном ОСОБА_14 з місця злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_14 заподіяв потерпілій ОСОБА_20 матеріальну шкоду на загальну суму 2 545 грн.
Таким чином, ОСОБА_14 органом досудового розслідування, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна, (крадіжка), вчиненого повторно.
Крім того, як встановлено у ході судового розгляду, 09.09.2018 приблизно о 09:00 год., більш точний час не встановлено, ОСОБА_13 знаходячись у залі очікування автостанції в м. Рені Одеської області, яка розташована по вул. Пролетарська, де побачив на лавочці сплячого чоловіка, маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, підійшов до сплячого ОСОБА_21 та шляхом вільного доступу викрав у нього з барсетки гаманець чорного кольору фірми «Rоkеtsan» вартість якого відповідно до висновку експерта по товарознавчій експертизі від 14.03.2019 р. становить 160 грн., в якому знаходились 100 грн. та мобільний телефон марки «Хsiоmі-rеdmі-4», який потерпілий ОСОБА_21 оцінює у 1 000 грн. З викраденим майном ОСОБА_13 з місця події зник, у подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_13 заподіяв потерпілому ОСОБА_22 матеріальну шкоду на загальну суму 1 260 грн.
Таким чином, ОСОБА_13 органами досудового розслідування, обвинувачується у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Крім того, як встановлено у ході судового розгляду, 04.02.2019 приблизно о 19:24 год., ОСОБА_13 перебуваючи у магазині «Єва», який розташований по вул. Пролетарська 11, в м. Рені Одеської області, який належить ТОВ «Руш», з метою таємного викрадення чужого майна, підійшов до прилавку товарів побутової хімії де з полиці таємно викрав, упаковку змінних касет для бритви МАК-3 турбо вміст якої 4 шт., вартістю згідно довідки 300 грн. та одну пару рукавичок жіночих матерчатих вартістю згідно довідки 90 грн., після чого з місця події зник розпорядившись викраденим на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_13 завдав ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду на суму 390 грн.
Таким чином, ОСОБА_13 органами досудового розслідування, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
У судовому засіданні, обвинувачені: ОСОБА_13 , ОСОБА_23 винними себе визнали у повному обсязі, визнали всі фактичні обставини, які їм пред`явлено в обвинуваченні, не заперечували проти: відкритого викрадання чужого майна (грабіж), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, повторно; таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно у потерпілих, за вищевикладених обставин. У скоєному, розкаюються. Від дачі пояснень, відмовились.

Від усіх потерпілих до суду надійшли заяви із проханням про розгляд справи без їх участі, матеріальних та моральних претензій до обвинувачених не мають, позовних вимог до обвинувачених не заявлено.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд прийшов до висновку про дослідження письмових доказів у справі у повному обсязі.

Так, окрім повного визнання обвинуваченими своєї вини в скоєнні: відкритого викрадання чужого майна (грабіж), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, повторно; таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно у потерпілих, їх вина підтверджується також: витягом з ЄРДР від 02.03.2015; рапортом № 523 від 02.03.2015 про вчинення крадіжки; відповідними належними, передбаченими діючим кримінально-процесуальним законодавством письмовими доказами, зокрема - протоколом огляду місця події від 02.03.2015; протоколом № 16 від 02.03.2015 медичного огляду ОСОБА_14 ; протоколом № 17 від 02.03.2015 медичного огляду ОСОБА_13 ; заявою ОСОБА_13 від 02.03.2015; видатковою накладною від 25.02.2015; видатковою накладною № ТОВ-001977 від 21.01.2015; актом інвентаризації від 02.02.2015; протоколом огляду предмету від 03.03.2015 зефір та мармелад у поліетиленовому пакеті, що не заперечувалось обвинуваченими в ході досудового розслідування та судового розгляду, які постановою від 21.01.2020 були визнані речовими доказами, долучені до кримінального провадження; розпискою про передачу речових доказів власнику на відповідальне зберігання; витягом з ЄРДР від 15.10.2017; рапортом № 11976 від 15.10.2017 про вчинення крадіжки; заявою ОСОБА_20 від 15.10.2017 про крадіжку мобільного телефону; протоколом добровільної видачі від 15.10.2017; розпискою ОСОБА_20 від 19.10.2017 про отримання мобільного телефону; протоколом добровільної видачі від 29.12.2017; постановою від 29.12.2017 про визнання речовими доказами мобільного телефону марки «Хіаоmі» моделі «Redmі 3S», в якому знаходилась сім карта мобільного оператору «Київстар», долучення до матеріалів кримінального провадження та повернення власнику ОСОБА_20 ; розпискою ОСОБА_20 від 29.12.2017 про отримання мобільного телефону; витягом з ЄРДР від 13.09.2018; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне провадження № 2492 від 12.09.2018; заявою ОСОБА_13 № 278 від 02.02.2019; протоколом видачі з фото-таблицями від 05.03.2019; протоколом огляду предмету від 05.03.2019; постановою від 05.03.2019 про визнання предмета речовим доказом; розпискою від 05.03.2019 ОСОБА_21 про отримання гаманця; витягом з ЄРДР від 08.02.2019; заявою № 331 від 08.02.2019 ОСОБА_24 про крадіжку; протоколом огляду місця події від 08.02.2019; актом інвентаризації від 06.02.2019; довідкою від 04.02.2019; протоколом добровільної видачі від 11.02.2019 - дискового носію з відео файлами, в яких зображено ОСОБА_13 ; протоколом огляду предмету від 11.02.2019; постановою від 11.02.2019 про визнання предмета речовим доказом дискового носія (накопичувач) «PHILIPS»; ухвалою суду від 13.02.2019 про накладення арешту.

Таким чином, суд вважає, що докази в кримінальному провадженні є належними, допустимими та достовірними, не протирічать один одному та встановленим судом обставинам справи, а в цілому в їх сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що провина ОСОБА_13 , ОСОБА_23 в пред`явлених їм обвинуваченнях, повністю доведена.

Суд кваліфікує дії обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_23 за: ч.2ст.186 КК України, за ознаками - відкрите викрадання чужого майна (грабіж), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, повторно; ч.2ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи вид і міру покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму ВС України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», зі змінами та доповненнями, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання, суд враховує характер, обставини, тяжкість та ступінь суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, визнання обвинуваченими вини та каяття, суму збитків, обставини, які характеризують осіб обвинувачених, їх сімейний та матеріальний стан, характеристики за місцем проживання, де вони характеризуються негативно; відсутність матеріальних та моральних претензій у потерпілих; досудову доповідь органу з питань пробації відносно обвинувачених - стан здоров`я обох є інвалідами ІІ групи; де також вказано, відносно ОСОБА_13 : ризик вчинення повторного кримінального провадження оцінюється як дуже високий, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб оцінюється як високий; відносно ОСОБА_14 : ризик вчинення повторного кримінального провадження оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, тому якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинувачених від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покласти на правопорушників виконання обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Відповідно до положень ст.66 КК України, як обставини, що пом`якшують покарання обвинувачених, суд визнає: щире каяття.

Відповідно до положень ст.67 КК України, як обставини, що обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлено.

З урахуванням вищевказаних обставин в їх сукупності суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховування обвинуваченого ОСОБА_13 не можливе без ізоляції від суспільства. Підстави для застосування положень ст.ст.69,75 КК України відсутні.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_13 був затриманий на підставі ст.208 КПК України, 02.03.2015 об 18:45 год. Ухвалою від 05.03.2015 слідчого судді, відносно ОСОБА_13 обраний запобіжній захід у виді домашнього арешту. Тому, суд при призначенні покарання, враховує тримання під вартою ОСОБА_13 строком - три дня.

З урахуванням вищевказаних обставин в їх сукупності, суд приходить до висновку, про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_14 без ізоляції від суспільства та буде достатнім для попередження нових кримінальних правопорушень.

Потерпілими цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_13 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2ст.185, ч.2ст.186 КК України та призначити покарання:

- за ч.2ст.185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

- за ч.2ст.186 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_13 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч.4ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням, призначеним вироком Ренійського районного суду Одеської області від 27.01.2020 р. за ч.3ст.185 КК України, остаточно призначити ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 8 (вісім) місяців.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_13 обчислювати з 27 січня 2020 року.

Зарахувати ОСОБА_13 в строк покарання у вигляді 3 років 8 місяців, строк тримання його під вартою - з 02 березня 2015 р. по 05 березня 2015 р., тобто 3 (три) дня (а.к.п.47,64-65).

ОСОБА_14 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2ст.185, ч.2ст.186 КК України та призначити покарання:

- за ч.2ст.185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

- за ч.2ст.186 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточно ОСОБА_14 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Застосувати до засудженого ОСОБА_14 ст.75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання із іспитовим строком на 3 (три) роки.

Покласти на засудженого ОСОБА_14 обов`язки, передбачені п.п.1-2ч.1,п.2ч.3ст.76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_14 , до набрання вироком законної сили, не обирати.

Накладений, ухвалою від 13.02.2019 р. слідчим суддею, арешт на речові докази: дисковий носій (накопичувач) «PHILIPS», упакований в паперову упаковку та долучений до матеріалів кримінального провадження скасувати.

Речові докази: 1) кондитерські вироби зефір та мармелад у поліетиленовому пакеті - залишити власнику ОСОБА_18 ; 2) гаманець чорного кольору, фірми «Rоkеtsan», виданий власнику під розписку залишити ОСОБА_21 ; 3) мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmі 3S», виданий під розписку ОСОБА_20 залишити власнику; 4) дисковий носій (накопичувач) «PHILIPS», упакований в паперову упаковку та долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в кримінальній справі.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1