Дата документу 20.08.2021 Справа № 554/8073/21
У Х В А Л А

іменем України

20 серпня 2021 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Полтаві клопотання слідчого СВ ВП № 2 ПРУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000619, внесеного 19.08.2021 року до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СВ ВП № 2 ПРУП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження № 0000619 від 19.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, 19.08.2021 року до ВП №2 Полтавського РУП надійшло повідомлення від диспетчера ШМД, про те, що за адресою: с. Божківське, вул. 40-річчя Перемоги, за школою, біля стадіону, невідома особа зі слів заявника в ході конфлікту, що стався на фоні розпиття алкогольних напоїв, нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_5 , у вигляді ножового поранення в ділянку серця.

19.08.2021 року слідчим відділенням ВП №2 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області відомості про вказане кримінальне правопорушення відповідно до вимог ст. 214 КПК Українивнесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під№ 0000619 з попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 115 КК України.

В ході проведення досудового розслідування даного факту в порядку ст. 208 КПК України, було затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході проведення особистого обшуку якої у останньої було вилучено наступні речі:

-Футболку білого кольору трикотажну з написом білого кольору;

-Сорочку чоловічу білого кольору;

-Шорти джинсові синього кольору;

-Футболку чоловічу типу сітка білого кольору з плямами РБК;

-Тапки гумові кольорові.

На підставі вищевикладеного, слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на вищевказане вилучене майно.

Слідчий надав заяву про розгляд справи без його участі. Клопотання підтримує в повному обсязі.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (ч.8).

Відповідно п.п. 1, 3, 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого,засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.11 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З огляду на положення ч.2 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчим доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

У даному випадку, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, а тому накладення арешту потрібно з метою збереження речових доказів.

В рішенні «Раймондо проти Італії», скарга 12954/87, 22 лютого 1994 року ЄСПЛ зазначив: «п.27. …арешт, поза сумнівом, застосували як проміжковий захід, що має забезпечити - в разі - необхідності - подальшу конфіскацію майна, яке вважають імовірно результатом незаконної діяльності. Такий захід виправданий і не можна стверджувати, що накладення арешту на цій стадії провадження було непропорційне поставленій меті.

Беручи до уваги викладене з урахуванням наявних доказів та з`ясованих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх правових підстав для арешту майна. При цьому враховує наслідки арешту майна, розумність та співмірність таких обмежень завданням кримінального провадження.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, оскільки існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, а також питання належності та допустимості доказів не є предметом розгляду слідчого судді на даній стадії кримінального провадження, та вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Майно, вилучене в ході затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України, а саме: футболка білого кольору трикотажна з написом білого кольору, сорочка чоловіча білого кольору, шорти джинсові синього кольору, футболка чоловіча типу сітка білого кольору з плямами РБК, тапки гумові кольорові має суттєве значення, оскільки являється речовим доказам по даному кримінальному провадженні, тому з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження та встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а тому існує необхідність накласти арешт на вказане вище майно.

Таким чином, клопотання слідчого підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст.174 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 98,130,131, 167-174,236 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 ПРУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000619, внесеного 19.08.2021 року до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України, а саме: футболку білого кольору трикотажну з написом білого кольору, сорочку чоловічу білого кольору, шорти джинсові синього кольору, футболку чоловічу типу сітка білого кольору з плямами РБК, тапки гумові кольорові з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.

Визначити місцем зберігання даного майна камеру зберігання речових доказів ВП № 2 ПРУП за адресою: м. Полтава, вул. О. Пчілки 19-Е.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження №0000619.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розсліду вання чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, його захисника, у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .