Кримінальне провадження №629/1046/22
Номер провадження 1-кп/629/181/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2022 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у порядку спрощеного провадження в залі суду м. Лозова матеріали кримінального провадження №0000079 від 17.02.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого :
13.12.2021 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за встановлених органами досудового розслідування обставин, а саме:

Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13.12.2021 року, який набрав законної сили 13.01.2022 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Засуджений ОСОБА_3 24.01.2022 року поставлений на облік в Лозівському РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, як засуджений за вищевказаним вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області до покарання у виді 200 годин громадських робіт, який 24.01.2022 року був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання.

Начальником Лозівського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області 24.01.2022 року, ОСОБА_3 направлений до комунального підприємства «ЕКО-САН» Лозівської міської ради Харківської області для відбування призначеного вищезазначеним вироком покарання.

ОСОБА_3 , будучи ознайомленим з порядком відбування призначеного судом покарання та попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, згідно наказу №06 комунального підприємства «ЕКО-САН» Лозівської міської ради Харківської області від 24.01.2022 року та розробленого графіку виходу на роботу в січні 2022 року на громадські роботи, який затверджений 24.01.2022 року, відповідно до вказаних документів ОСОБА_3 повинен був відпрацювати 20 годин громадських робіт протягом 2022 року. Проте, ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 31.01.2022 року, без поважних причин не з`явився до комунального підприємства «ЕКО-САН» Лозівської міської ради Харківської області для відпрацювання громадських робіт, чим порушив порядок і умови відбування покарання у вигляді громадських робіт. Крім того, ОСОБА_3 будучи ознайомленим з порядком відбування призначеного судом покарання та попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, згідно наказу №6 комунального підприємства «ЕКО-САН» Лозівської міської ради Харківської області від 24.01.2022 року та розробленого графіку на лютий 2022 року, затвердженого 31.01.2022 року повинен був відпрацювати 80 годин громадських робіт протягом лютого 2022 року. Однак, ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 04.02.2022 року мав порушення трудової дисципліни, а саме самовільно покинув місце роботи об 11-00 годині та 07.02.2022 року, 09.02.2022 року, 10.02.2022 року, 11.02.2022 року, 14.02.2022 року, 15.02.2022 року та 16.02.2022 року, без поважних причин не з`явився до комунального підприємства «ЕКО-САН» Лозівської міської ради Харківської області для відпрацювання громадських робіт, чим порушив порядок і умови відбування покарання у вигляді громадських робіт. Станом на 21.02.2022 року засуджений ОСОБА_3 приступив до відбування покарання у виді громадських робіт. Загальна кількість невідпрацьованих засудженим громадських робіт складає 157 годин.

Вказані обставини не заперечуються учасниками судового провадження.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 389 КК України, а саме ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд вчиненого ОСОБА_3 кримінального проступку в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно із заявою ОСОБА_3 від 25.02.2022 року щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної та підписаної за участю його захисника - адвоката ОСОБА_4 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 89 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Отже, під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження №0000079, в якому виклав клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, а саме ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, є кримінальним проступком.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий, з середньою спеціальною освітою, не працює, не одружений, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 2021 року перебуває на обліку у лікарня нарколога з приводу вживання алкоголю із шкідливими наслідками, невійськовозобов`язаний, за місцем проживання характеризується задовільно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за вчинений кримінальний проступок, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

В даному випадку, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Із урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , обставин, які пом`якшують покарання, та відсутність обтяжуючих обставин, обставин скоєння кримінального проступку та відношення до скоєного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства і призначає покарання ОСОБА_3 в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України із застосуванням ст. 75 КК України, а саме звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та покладення на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України, яке сприятиме його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Оскільки, ОСОБА_3 вчинив дане кримінальне правопорушення в період відбування покарання, призначеного йому вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13.12.2021 року за ч. 2 ст. 389 КК України і на час винесення даного вироку не відбув покарання у виді 157 годин громадських робіт, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за правилами ч. 1 ст. 71 КК України і до покарання призначеного за даним вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13.12.2021 року, при цьому суд керується ст. 72 КК України, згідно якої одному дню обмеження волі відповідають 8 годин громадських робіт, таким чином 157 годин громадських робіт це 19 днів обмеження волі.

Суд не вбачає підстав до застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст.ст. 69, 69- 1 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на досудовому слідстві не обирався.

Судові витрати на залучення експертів та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до призначеного покарання повністю у виді 19 (дев`ятнадцяти) днів обмеження волі приєднати невідбуту частину покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13.12.2021 року і остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді 1 (одного) року 19 (дев`ятнадцять) днів обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирати.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КК України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту отримання його копії.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Наталя ЖМУД