печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000202 від 11.10.2018, -

ВСТАНОВИВ:
13.04.2021 адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.05.2019 у справі № 757/27183/19-к у кримінальному провадженні № 0000202 від 11.10.2018 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 47,7 кв.м., житлова площа - 30,1 кв.м., (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000), яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 ..

Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою слідчого судді від 30.05.2019 накладено арешт на квартиру, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 . Зазначає, що арешт на належне ОСОБА_5 майно накладено безпідставно та необґрунтовано.

В клопотанні поданому до суду адвокат ОСОБА_3 , клопотання підтримав, та просив його задовольнити, судове засідання просив проводити без його участі.

Представник органу досудового розслідування, за чиїм клопотанням було накладено арешт до судового засідання не прибув. Про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

З урахуванням положень ст. 26 КПК України, слідчим суддею визнано можливим розгляд клопотання у відсутність особи, яка звернулась з клопотанням та представника органу досудового розслідування.

Слідчий суддя дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Печерським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування, а Київською місцевою прокуратурою № 6 процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000202 зареєстрованого за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.05.2019 р. (справа № 757/27183/19-к), накладено арешт на ряд об`єктів нерухомого майна, зокрема на квартиру АДРЕСА_2 , загальна площа 47,7 кв.м., житлова площа - 30,1 кв.м., (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000), яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

При вирішенні питання про арешт майна відповідно до ст. 170 КПК України слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 5) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В ухвалі від 30.05.2019 слідчий суддя дійшов висновку, що ряд об`єктів нерухомого майна, зокрема на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тому слідчий суддя вважав, що з метою збереження речових доказів, наявні підстави для накладення арешту на майно, оскільки слідчим доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики відчуження майна.

Слідчий суддя у разі застосування п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України повинен був врахувати чи може використовуватися майно, на яке накладене арешт як речовий доказ у кримінальному провадженні.

Так, згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Цінні папери не є індивідуалізованими матеріальними об`єктами, відповідно режим поводження з ними не може бути аналогічним тому, який запроваджено до речових доказів. Однак в судовому рішенні необґрунтовано факт отримання майна заявником внаслідок вчинення кримінального правопорушення та не зазначено жодних доказів, які б вказували на такий факт.

Для застосування п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя повинен встановити можливість спеціальної конфіскації майна. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається: на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи; за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

ОСОБА_4 , у ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000202 підозру про вчинення кримінального правопорушення, не повідомлено, ОСОБА_4 не внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, як суб`єкт вищевказаного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У відповідності до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Оскільки під час судового провадження не встановлено обставин, які б стверджували незаконність набуття ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), є достатні підстави стверджувати, арешт накладений на вказане майно необґрунтовано, що є свідченням необхідності застосування положень ч. 1 ст. 174 КПК України щодо скасування арешту майна ОСОБА_4 накладеного на підставі судового рішення від 30.05.2019.

Відтак клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 16, 170, 174, КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000202 від 11.10.2018 - задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.05.2019 у справі № 757/27183/19-к у кримінальному провадженні № 0000202 від 11.10.2018 на квартиру, АДРЕСА_2 , загальна площа 47,7 кв.м., житлова площа - 30,1 кв.м., (реєстраціний номер об`єкта нерухомого майна - 000), яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 )

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1