Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/597/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 368 (168) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.09.2021 року м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
особи, стосовно якої складено обвинувальний акт, - ОСОБА_7 ,
адвоката ОСОБА_8 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 липня 2021 року, якою кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глодоси Новоукраїнського району Кіровоградської області, громадянина України, одруженого, без утриманців, із вищою освітою, на момент вчинення кримінального правопорушення займав посаду слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, мав спеціальне звання лейтенанта поліції, такого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

У подальшому, висунуто обвинувачення й обвинувальний акт направлений до суду.

В судовому засіданні суду першої інстанції захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 заявив клопотання про закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України, та в межах строку досудового розслідування прокурором не було здійснено звернення до суду з обвинувальним актом.

Судом першої інстанції клопотання прокурора задоволено, а кримінальне провадження закрите з означених підстав.

Судом встановлено, що 17 серпня 2018 року ОСОБА_7 оголошено підозру, 17жовтня 2018 року ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда продовжено строк досудового розслідування у межах даного кримінального провадження до п`яти місяців, - до 18 січня 2019 року. Захисник та обвинувачений ознайомлені з матеріалами кримінального провадження 30 січня 2019 року, 01 лютого 2019 року прокурором затверджено обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, і лише 12 лютого 2019 року даний обвинувальний акт направлений до суду.

Тож, з моменту оголошення про підозру ОСОБА_7 до направлення обвинувального акта до суду минуло більше п`яти місяців, тобто поза межами строку, на який продовжувалось досудове розслідування ухвалою слідчого судді від 17 жовтня 2018 року, а тому кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 підлягає закриттю на підставах, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.

Із судовим рішенням не погоджується прокурор у кримінальному провадженні, оскаржує його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, та через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, призначити новий судовий розгляд.

Апеляційна скарга мотивована наступними доводами.

Після складення слідчим повідомлення про завершення досудового розслідування 14 січня 2019 року жодних слідчих дій у кримінальному провадженні не проводилось, надано доступ до матеріалів кримінального провадження стороні захисту, 30 січня 2019 року стороною захисту реалізовано своє процесуальне право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Суд першої інстанції вказав, що після ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження строки досудового розслідування продовжували йти й рахуватись, при цьому, суд не вказав конкретних дат, строків, вдавшись до припущень, що є недопустимим.

Тобто, судом не визначено конкретний строк закінчення досудового розслідування у даному випадку, і строк, який використаний стороною обвинувачення поза межами встановлених процесуальних строків.

Не погоджується із висновками суд про те, що прокурор в судовому засіданні відмовився від надання матеріалів кримінального провадження до суду.

Прокурор висловив свою позицію з приводу того, що дослідження доказів відбувається на певній стадії судового провадження, обсяг дослідження доказів повинен визначатись окремим судовим рішенням суду першої інстанції, і без постановлення судом такої ухвали, надавати документи не буде.

Крім того, судом не досліджено, крім трьох документів, будь-яких інших доказів.

На апеляційну скаргу прокурора подано заперечення адвокатом ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , де адвокат висловлює переконання про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Вислухавши думку судді-доповідача, у дебатах думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, подану прокурором, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, призначити новий судовий розгляд, щодо надання суду матеріалів кримінального провадження, вказував, що не вважає за необхідне їх надавати, оскільки на даній стадії провадження це не передбачене кримінальним процесуальним законом, думку захисту ( ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 ), які заперечили апеляційну скаргу прокурора, просили судове рішення суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши наявні матеріал кримінального провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим: законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно із ч. 1 ст. 113 КПК України процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Як визначає ч. 2 ст. 113 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Необхідність дотримання розумних строків виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень неодноразово наголошена Європейським Судом з прав людини.
Як зазначено у справі «Іванов проти України», - стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в кримінальному провадженні застосовується у такий спосіб, щоб особа, яку звинувачено, не залишалася тривалий час у стані невизначеності щодо своєї долі.
Аналогічні позиції ЄСПЛ висловив у справах Карт проти Туреччини, Вемхофф проти Німеччини.
При цьому ЄСПЛ у справі «Іванов проти України» вказав, що період, який має прийматися до уваги повинен відраховуватися саме з порушення кримінальної справи проти особи.
Як визначає ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Згідно із п. 4) ч. 3 ст. 219 КПК, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
При цьому, ч. 4 ст. 219 КПК України регламентує: строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 5 ст. 219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.
Згідно із ч. 5 ст. 294 КПК строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.
Відповідно до ч. 2 ст. 283 КПК прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження; звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Законом України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року частину першу статті 284 КПК доповнено пунктом 10, згідно із яким кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Вказана норма введена в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не має зворотної дії в часі та застосовується до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.
Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням).
Відтак, у межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, за заявою ОСОБА_9 про вимагання у нього грошових коштів, до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення і розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000110 від 09 серпня 2018 року.
ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 368 КК України та роз`яснено права підозрюваного 17 серпня 2018 року.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 жовтня 2018 року задоволено клопотання прокурора про продовження строку досудового розслідування, продовжено строк досудового розслідування до п`яти місяців, - до 18 січня 2019 року.
Сторону захисту повідомлено про завершення досудового розслідування 14 січня 2019 року, а 17 січня 2019 року надано доступ до матеріалів кримінального провадження.
Сторона захисту ознайомлена з наданими матеріалами кримінального провадження 30 січня 2019 року.
Зважаючи на положення кримінального процесуального закону, наведені вище, строк з 17 січня 2019 року по 30 січня 2019 року, протягом якого сторона захисту реалізувала право на доступ до матеріалів кримінального провадження, - не включається у строк досудового розслідування.
Тож, стороні захисту відкрито матеріали кримінального провадження для ознайомлення з ними 17 січня 2019 року, тобто за один день до сплину строку досудового розслідування.
Відлік строку досудового розслідування, що залишився й не включений у строк досудового розслідування у зв`язку із наданням доступу до матеріалів кримінального провадження, продовжується з моменту виконання приписів ч. 9 ст. 290 КПК України, - з 30 січня 2019 року, а тому днем закінчення строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні є 31 січня 2019 року (обчислення строків ч. 5 ст. 115 КПК України).
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні складений слідчим ОСОБА_10 і затверджений прокурором ОСОБА_11 01 лютого 2019 року.
Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 368 КК України у кримінальному провадженні № 0000110 від 09 серпня 2018 року направлений прокурором до Ленінського районного суду м. Кіровограда 12 лютого 2019 року за вихідним номером 15-46вих-19 (ідентифікатор документу супровідний лист).
Місцевим судом обвинувальний акт отриманий 13 лютого 2019 року (реєстраційний штамп вхідної кореспонденції вхідний номер 3547).
Означене свідчить про порушення прокурором вимог кримінального процесуального законодавства України, про які йшлося вище.
За викладених обставин, враховуючи, що кримінальне правопорушення, що інкриміноване ОСОБА_7 не відноситься до категорій тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, - підлягають застосуванню положення п. 10) ч. 1 ст. 284 КПК України.
Крім наведених вище норм закону та позиції ЄСПЛ, вказане узгоджується також із правовою позицією Верховного Суду щодо застосування положень п. 10) ч. 1 ст. 284 КПК України у кримінальному провадженні, висловленою у постанові у межах справи № 711/3111/19, де зазначено: «(…) кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду. (…) Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК. (…)»
За таких обставин, апеляційна скарга прокурора визнається такою, що не підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення таким, що підлягає залишенню без змін як законне.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 липня 2021 року, якою кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України, залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4