КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/3762/2021 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2021 року,
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2021 року задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , та продовжено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 26 червня 2021 року включно.
Обрано підозрюваному ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі, що складає 1 498 726 грн. (один мільйон чотириста дев`яносто вісім тисяч сімсот двадцять шість) гривень.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 в разі внесення застави, наступні обов`язки, а саме:
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;
- носити електронний засіб контролю.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено до 26 червня 2021 року включно.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю за адресою: АДРЕСА_1 .
На обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що дана ухвала не відповідає вимогам ст. 370 КПК України. Під час ухвалення рішення слідчий суддя не був неупередженим, безстороннім та незалежним, внаслідок чого було винесено незаконне та необґрунтоване рішення.
Також апелянт зазначає, що як вбачається зі змісту клопотання орган досудового розслідування ігноруючи вимоги частини третьої статті 199 Кримінального процесуального кодексу Українине наводить обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам.
Під час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою слідчим суддею надано тяжкості обвинувачення надмірного значення. Залишено поза увагою не зазначення обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшли висновку про наявність ризиків, зазначених у клопотанні з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини. Відсутність обґрунтувань неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких заходів. Не приєднання до клопотання матеріалів, якими слідчий, прокурор, обґрунтовують доводи про продовження міри запобіжного заходу.
Слідчим суддею проігноровано факт того, що викладені у клопотанні обставини, які начебто перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою не виправдовують подальше тримання ОСОБА_7 під вартою.
Апелянт звертає увагу на порушення права ОСОБА_7 на справедливий судовий розгляд, яке виразилось у неодноразовому продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на єдиній підставі, що стороною обвинувачення проводяться слідчі дії.
Крім того апелянт зазначає про сумнівність повідомленої ОСОБА_7 підозри, оскільки як вбачається з матеріалів, якими обґрунтовується підозра, вони не містять достатніх даних, які свідчать про причетність ОСОБА_7 до інкримінованих кримінальних правопорушень і навіть навпаки деякі матеріали кримінального провадження спростовують участь ОСОБА_7 у злочинній організації.
Апелянт вважає, що тримання під вартою ОСОБА_7 є не виправданим, а ризики, визначені в статті 177 Кримінального процесуального кодексу України відсутні, у той же час дотримання належної процесуальної поведінки можливе за допомогою застосування запобіжних заходів не пов`язаних із триманням під вартою.
Апелянт звертає увагу суду на те, що на утриманні ОСОБА_7 знаходиться малолітній син, за яким під час перебування дружини - матері малолітнього на роботі, ОСОБА_7 здійснює догляд, за місцем проживання характеризується позитивно, а також він готовий влаштуватися на роботу.
Заслухавши доповідь судді, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання особи під вартою повинна відповідати вимогам ст. ст.177,178,183 КПК України.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Доводи захисника про те, що слідчий суддя виніс незаконну та необґрунтовану ухвалу, не ґрунтуються на змісті оскаржуваної ухвали.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, встановлено, що Головним слідчим управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001113 від 03.12.2019 за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України а також ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

26.08.2020 о 09 год. 17 год. ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
Цього ж дня ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

27.08.2020 до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 2 375 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 4 992 250 грн., який неодноразово було продовжено слідчими суддями, останній раз 07.04.2021 строком до 05.06.2021 та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 713 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 498 726 грн., з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України в разі внесення застави.
08.02.2021 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001113 від 03.12.2019 продовжено до десяти місяців, а саме до 26.06.2021.
31.05.2021 старший слідчий в особливо важливих справах ГСУ НП України ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні №0001113 Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотаннямпро продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, тобто до 26.06.2021.

На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення зазначила, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, з посиланням на матеріали кримінального провадження, які дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні зазначених злочинів. А також послалась на те, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відтак виникла необхідність у продовженні тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою із визначенням застави в попередньо обраному судом розмірі, оскільки запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.
31.05.2021 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва дане клопотання слідчої задоволено та продовжено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 26 червня 2021 року включно, із одночасним обранням йому альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі, що складає 1 498 726 грн. (один мільйон чотириста дев`яносто вісім тисяч сімсот двадцять шість) гривень.

Розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою перевірялись судом при розгляді клопотання. При цьому був вислуханий підозрюваний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.
При судовому розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.
Перевіряючи доводи та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 , до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК Україниє вірогідною, що дає підстави для продовження йому строку тримання під вартою з метою запобіганню ризикам, встановленим стороною обвинувачення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявні докази в достатній мірі підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, в якому підозрюється ОСОБА_7 , оцінив, відповідно до ст. 178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Також слідчий суддя дослідив доводи викладені в клопотанні та з урахуванням, тяжкості та суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_7 , а також наявності ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може намагатися переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, продовжити свою злочинну діяльність, характеризуючих даних про особу підозрюваного в їх сукупності, зокрема і тих, на які посилається захисник, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Колегією суддів встановлено, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для продовження ОСОБА_7 , строку тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, які на даний час не зменшилися та продовжують існувати, з урахуванням обставин кримінального провадження, яке розслідується.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
На підставі вище викладеного, враховуючи характеризуючі дані про особу підозрюваного, а також враховуючи усвідомлення підозрюваним тяжкості вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків, зокрема можливості ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, продовжити свою злочинну діяльність, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати.
Оскільки заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та виправдовують тримання підозрюваного під вартою, клопотання слідчого задоволено слідчим суддею обґрунтовано та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 ,. на строк до 26.06.2021 року.
Продовживши строк тримання підозрюваному ОСОБА_7 під вартою, суд на законних підставах визначив йому заставу, що складає 1 498 726 гривень 00 копійок.З таким рішенням слідчого судді погоджується колегія суддів, оскільки такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, обставини кримінального провадження, тяжкість злочинів у вчиненні яких він підозрюється, а тому правильно визначив ОСОБА_7 саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України.

Доводи захисника про відсутність обґрунтованої підозри та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження. Слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді, також вказане було встановлено слідчим суддею при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу.
Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства").
Також, при розгляді клопотання відповідно до вимог ч.3 ст.199 КПК Українидосліджені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, оскільки для завершення розслідування у справі необхідно виконати ряд процесуальних дій, зокрема, у зв`язку з відкриттям матеріалів досудового розслідування для ознайомлення сторонам кримінального провадження, а також необхідність органу досудового розслідування підготувати обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, з урахуванням об`єму та складності кримінального провадження та направити кримінальне провадження з обвинувальним актом до суду.

Наявність характеризуючих даних про особу який має постійне місце проживання, наявність стійких соціальних зв`язків, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.
Даних, які б унеможливлювали подальше тримання під вартою, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено. Більш того, на дату розгляду апеляційної скарги сторони захисту строк дії оскаржуваної ухвали слідчого судді закінчився.
Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йшлося під час апеляційного розгляду, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2021 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 ченка Ю.Б., який діє в інтересах підо ОСОБА_7 ленка І.В., - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________