Справа №766/1373/22
н/п 1-кп/766/1865/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2022 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

провівши відкрите підготовче судове засідання на підставі клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 17.09.2014 року за № 0004955, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 125 КК України, -

встановив:

Прокурор звернувся до суду із клопотанням яким просила закрити кримінальне провадження внесене до ЄРДР 17.09.2014 року за № 0004955, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Клопотання мотивувала тим, що в провадженні СВ Херсонського ВП ХРУП ГУНП в Херсонській області перебувають матеріали досудового розслідуванням № 0004955 від 17.09.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 125 КК України за заявою ОСОБА_4 про те, що 17.09.2014 року близько 10:00 год. невстановлені особи, знаходячись біля торгівельного кіоска, розташованого в м. Херсоні на розі вулиць К. Маркса та Маяковського, спричинили йому тілесні ушкодження. Крім того зазначила, що до Суворовського РВ надійшов рапорт про те, що 31.07.2015 року близько 08:50 год., знаходячись за адресою м. Херсон, перехрестя вул. К. Маркса та вул. Маяковського, біля аптеки «Крок» , невстановлені особи спричинили ОСОБА_4 тілесні ушкодження. При цьому прокурор зазначила, що під час проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження осіб, які вчинили кримінальне правопорушення не встановлено та жодній особі не було повідомлено про підозру.

У судовому засіданні прокурор вважала клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню із вказаних у ньому підстав.

ОСОБА_4 , визнаний у вказаному кримінальному провадженні потерпілим, зазначав про свою категоричну незгоду із розглядуваним судом клопотанням. Вказував на те, розглядуване клопотання є формальним та поверхневим. Звертав увагу на те, що у вказаному кримінальному провадженні не встановлено осіб, що причетні до вчиненого, хоча вказані особи йому відомі, та про них він неодноразово повідомляв співробітникам поліції.

Заслухавши позиції прокурора та потерпілого, дослідивши доводи клопотання та перевіривши їх матеріалами справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщоне встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

При цьому закриття кримінального провадження є однією з форм закінчення досудового розслідування.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, у тому числі, відносяться законність, публічність.

У частині 2 ст. 9 КПК України (принцип законності) визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Принцип публічності відповідно до ст. 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Суд вважає, що на час складання та направлення прокурором клопотання до суду не було забезпечено у повному обсязі виконання зазначених вимог кримінального процесуального закону з огляду на наступне.

Внесення змін до КПК України і, зокрема, доповнення ч. 1 ст. 284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст. ст. 9, 25 КПК України.

Разом із тим, судом встановлено, що потерпілий вказує на конкретних осіб, які можуть бути причетні до нанесення йому тілесних ушкоджень, з приводу необхідності встановлення яких ще 30.03.2017 року вказувала прокурор ОСОБА_5 . При цьому вказівка співробітників поліції у рапортах на відмову від дачі показів певними особами, не може бути прийнята судом як належний доказ виконання доручень по справі. Згідно матеріалів справи, ОСОБА_6 , навіть надав фотографії осіб, які наносили йому тілесні ушкодження зазначивши про вказаних осіб під час надання показів в якості потерпілого. ( т 2 а.с. 21-22). При цьому неодноразовим скасування постанов про закриття кримінального провадження прокурором наголошувалося на необхідності встановлення анкентних даних осіб, на яких вказував потерпілий (т. 2 а.с. 48-49). Окрім того, в ході досудового слідства 04.05.2017 року в якості свідків по справі були допитані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на яких в суді і вказує потерпілий, які згідно пояснень дійсно у день вказаний потерпіли мали із ним конфлікт, зазначаючи про те, що жодних тілесних ушкоджень йому не завдавали ( т. 2 а.с. 61-62). При цьому, згідно протоколу пред`явлення осіб для впізнання від 03.05.2018 року ОСОБА_4 за фотокартками впізнавав осіб, які наносили йому тілесні ушкодження за вказаними ним обставинами справи (т. 3 а.с. 120-125). Відбувся навіть одночасний допит потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_7 , як то вбачається із протоколу від 11.05.2018 року, який було зафіксовано на відеокамеру (т. 3 а.с. 129 - 131), при цьому самого носія інформації, а саме згідно протоколу це має бути оптичний диск, в матеріалах справи немає, як і відсутні інші процесуальні документи, які б відображали обставини такого допиту та не надано цьому допиту відповідну юридичну оцінку. Поруч із тим, вчинення будь-яких процесуальних дії, які б усували розбіжності в показах потерпілого та свідка ОСОБА_8 , з матеріалів справи взагалі не вбачається.

Наведене дає підстави для висновку про те, що у даному кримінальному провадженні слідчим та прокурором всупереч ст. 25 КПК України не було вжито належних та достатніх визначених законом заходів для встановлення осіб, які можуть мають відношення до вчиненого кримінального правопорушення а також не надано належної оцінки доказам з приводу таких осіб, які вже наявні в матеріалах справи, не усунуто протиріччя в показах потерпілого та осіб, які можуть бути причетні до вчиненого правопорушення.

Проте, прокурор, не дивлячись на вказані обставини, направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження.

Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» та введена в дію 17.10.2019 року, як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

За встановлених вище обставин, адресоване суду клопотання прокурора є передчасним і таким, що не підлягає задоволенню, а матеріали кримінального провадження підлягають поверненню прокурору.

Керуючись ст. ст. 284, 314, 376 КПК України суд, -

постановив:

У задоволені клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 17.09.2014 року за № 0004955, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 125 КК України - відмовити.

Матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 17.09.2014 року за №0004955 повернути до Херсонської окружної прокуратури Херсонської області для виконання вимог закону.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

СуддяОСОБА_1