Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

04 лютого 2022 року м. Рівне

Колегія суддів Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2021 року про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000238 від 22.07.2021 року за ч.4 ст. 28, ч.5 ст.185, ч.4 ст.28, ч.4 ст.189, ч.2 ст.255 КК України

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2021 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 та обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з вимогою після затримання ОСОБА_7 , не пізніше сорока восьми годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, доставити останнього до Рівненського міського суду Рівненської області для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу або зміну на більш м`який.

Не погодившись з рішенням суду, захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби (в нічний час). Вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що не відповідає нормам кримінального процесуального закону. Зазначає, що слідчим не доведено наявність доказів того, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та впливати на свідків. Наголошує, що слідчий помилково посилається на минуле ОСОБА_7 , а саме на те, що останній раніше судимий та може вчиняти нові злочини, оскільки підозрюваний став на шлях виправлення та розірвав всі зв`язки з кримінальним минулим.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження. Вказує, що на розгляді справи присутній не був, з прийнятим рішенням ознайомився в Єдиному реєстрі судових рішень 26.12.2021 року.

Апеляційна скарга подана 28.12.2021 року.

Отже, оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_5 на заперечення проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Частиною 1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що рішення про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ухвалене слідчим суддею з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Так, прокурором доведено існування того ризику, що підозрюваний може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, який обумовлений тим, що останній підозрюється у скоєнні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Крім того, під час апеляційного розгляду прокурор наголосив, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування, зокрема; протоколами за результатами проведених негласних слідчих (розшукових) заходів, протоколом допиту підозрюваного, протоколом огляду місця події, протоколом обшуку автомобіля «Ауді А6» д.н. НОМЕР_1 , який визнано речовим доказом та іншими матеріалами кримінального провадження
Також встановлено, що ОСОБА_7 неодружений, немає офіційного місця роботи, що дає підстави вважати, що кошти на проживання підозрюваний отримує шляхом вчинення злочинів.

Твердження захисника ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_7 став на шлях виправлення, розірвав будь-які стосунки з кримінальним минулим і розпочав нормальне життя не беруться до уваги, оскільки нічим не підтверджені. Навпаки встановлено, що ОСОБА_7 неодноразово судимий, зокрема: 1) 02.02.1998 Малинським районним судом Житомирської області за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.206 КК України (1960р.) до покарання у вигляді 2 роки позбавлення волі, 2) 02.12.2005 Малинським районним судом Житомирської області за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України до покарання у вигляді 4 роки 6 місяців позбавлення волі, 3) 14.07.2014 Соломянським районним судом м. Київ за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України до покарання у вигляді 9 років позбавлення волі, 4) 05.12.2014 Малинським районним судом Житомирської області за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України до покарання у вигляді 3 роки 6 місяців позбавлення волі, 5) 27.03.2015 Малинським районним судом Житомирської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст.296 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, і на даний час його судимість не знята і не погашена в законному порядку, що свідчить про можливість продовження злочинної діяльності.

Доводи захисника ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_7 не з`являвся на виклики до слідчого 15.07.2021 року, 19.07.2021 року та 20.07.2021 року, оскільки 01.07.2021 року законно перетнув кордон України для виїзду на роботу в Польщу, є недоцільними, тому що підозрюваний знав про виклики слідчого і в період часу з 15.07.2021 року і до 23.11.2021 року, з моменту оголошення в міжнародний розшук, мав змогу повернутися до України та з`явитися до слідчого, прокурора чи суду для надання показів.

Тому, колегія суддів вважає, що під час розгляду клопотання прокурора з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу, які в подальшому були оцінені в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде дієвим і забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Окрім цього, орган досудового розслідування не позбавлений права звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відтак, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 не вбачає.

Керуючись ст. ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2021 року.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2021 року про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3