Справа № 206/6861/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2022 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро подання заступника начальника Амур-Нижньодніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровської області ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від відбування покарання по закінченню іспитового строку,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , представника установи «Центр пробації» ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
За вироком Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 11.01.2019 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України останнього звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Оскільки 11.01.2022 іспитовий строк, встановлений ОСОБА_4 за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.01.2019, закінчився, матеріали подання про його звільнення від призначеного покарання за вищевказаним вироком суду було направлено до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

У судовому засіданні старший інспектор Амур-Нижньодніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровської області ОСОБА_6 , підтримав подання та просив звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання по закінченню строку випробування, вказавши на те, що під час строку випробування ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 185 КК України і обвинувальний акт в 2019 році відносно нього та іншого обвинуваченого надійшов до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, де знаходиться на розгляді, наступне судове засідання призначено на 18.03.2022, але після звільнення ОСОБА_4 з-під варти після внесення застави, останній виконував покладені на нього обов`язки за вироком Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 11.01.2019.

ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_7 підтримали подання та просили також про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, оскільки іспитовий строк, встановлений останньому за вироком Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 11.01.2019, закінчився. Дійсно, після засудження ОСОБА_4 11.01.2019, його обвинувачують правоохоронні органи у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 185 КК України, які начебто вчинені ним і ОСОБА_8 у 2019 році, тобто в період випробовувального строку, встановленого вироком Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 11.01.2019, але вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених правопорушень на теперішній час не встановлена, справа розглядається судом, наступне судове засідання призначено на 18.03.2022, тому не можна стверджувати, що ОСОБА_9 вчинив нові кримінальні правопорушення в період іспитового строку, оскільки діє загальна засада кримінального провадження презумпція невинуватості.

Прокурор ОСОБА_5 не заперечувала проти задоволення подання заступника начальника Амур-Нижньодніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровської області щодо звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання по закінченню строку випробування, посилаючись на загальну засаду кримінального провадження презумпцію невинуватості.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали подання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення подання заступника начальника Амур-Нижньодніпровського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання по закінченню строку випробування, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених КПК України.

Частиною 1 ст. 539 КПК України встановлено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно із п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Статтею 78 КК України регламентовані правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, які полягають у тому, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 165 КВК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку у зазначеному органі.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є комплекс умов, дотримання яких свідчить про виконання засудженим вимог ст. 75 КК України та можливість застосування до нього положень ч. 1 ст. 78 КК України.

Зокрема, такими умовами є: закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, зазначених в ч. 4 ст. 76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину.

Недотримання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст. 75 КК України та не дає підстав для застосування ст.78 КК України навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.

Так, судом було досліджено особову справу відносно ОСОБА_4 , за матеріалами якої вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.01.2019 ОСОБА_4 , визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України останнього звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Як вбачається з матеріалів особової справи №104/2019 засудженого ОСОБА_4 відомості щодо порушення кримінального провадження за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_4 були внесені до ЄРДР за № 0001230 10.09.2019, 24.10.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 185 КК України, і 25.10.2019 останньому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із можливістю внесення застави, яку було в подальшому внесено у розмірі 576300,00 грн.

16.12.2019 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001230 від 10.09.2019 відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 185 КК України направлено до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, де він знаходиться на розгляді до теперішнього часу, наступне судове засідання призначено на 18.03.2022.

Факт знаходження обвинувального акту на розгляді в Дніпропетровському районному суді Дніпропетровської області підтвердили ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_7 , як і не заперечували той факт, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нових кримінальних правопорушень, які було вчинено в період іспитового строку.

Відповідно до положень ч.ч. 1,3 ст.78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання; у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відтак, доводи заступника начальника Амур-Нижньодніпровського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, викладені у поданні про те, що після закінчення іспитового строку суд має звільнити ОСОБА_4 від призначеного основного покарання не узгоджуються з вищенаведеними вимогами кримінального закону, а також вимогами ч. 3 ст. 75 КК України про те, що суд приймає рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання лише у разі, якщо засуджений протягом визначеного іспитового строку не тільки виконає покладені на нього обов`язки, а й насамперед - не вчинить нового кримінального правопорушення.

Одночасно, суд зазначає, що вчинення засудженим протягом іспитового строку будь-якого ступеня тяжкості нового кримінального правопорушення визнається законом найсуттєвішим порушенням умов випробування.

Враховуючи зазначені положення КК України, суд зазначає, що законодавець не пов`язує вказані правові наслідки з наявністю обвинувального вироку суду.

Доводи учасників процесу, а саме: прокурора та захисника щодо звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання по закінченню іспитового строку, оскільки у випадку відмови у такому звільненні буде порушена загальна засада кримінального провадження - презумпція невинуватості, так як відсутні докази вчинення ОСОБА_4 нових злочинів і наявність вироку суду щодо нього, який набрав законної сили, не спростовують висновок суду в частині встановлення наявності обставин, передбачених ч. 3 ст. 75, ч. 1 ст. 78 КК України.

Суд вважає необґрунтованими доводи прокурора та захисника щодо порушення загальної засади презумпції невинуватості, оскільки судом в даному провадженні було встановлено лише факт наявності підозри та обвинувачення у вчиненні засудженим ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 185 КК України, під час відбування ним іспитового строку, що впливає на законність рішення суду про звільнення ОСОБА_4 , засудженого з випробуванням, від призначеного покарання за вироком Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 11.01.2019, який набрав законної сили. При цьому суд звертає увагу, що при розгляді подання ДУ «Центр пробації» про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання по закінченню іспитового строку, встановленого вироком Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 11.01.2019, не вирішується питання про доведеність його вини у вчиненні кримінальних правопорушень за новим обвинуваченням за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 185 КК України та про наявність підстав для постановлення в цьому провадженні нового вироку щодо нього.

Даний висновок суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в Ухвалі суду від 02.12.2020 в справі №639/483/17(провадження №51-5735ск20).

За таких обставин, вирішення питання про звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 11.01.2019 до вирішення по суті нового кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 185 КК України, є передчасним, оскільки це має вирішальне правове значення щодо можливості застосування положень ст. 78 КК України.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку про неможливість задоволення подання заступника начальника Амур-Нижньодніпровського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання по закінченню строку випробування.

Керуючись ст. 75, ч. 1, 3 ст. 78 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, ч. 2 ст. 165 КВК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні подання заступника начальника Амур-Нижньодніпровського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання по закінченню строку випробування відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_1

22.02.2022