Провадження № 1-кс/442/2087/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2021 року Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 ,погоджене прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
Дізнавач СД Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду в межах кримінального провадження №0000461 від 19.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, з клопотанням, в якому просить накласти арешт на металеву банківську карту «Ironbank/Universal Bank» від «Монобанк» № НОМЕР_1 , власником якої є ОСОБА_5 , яка була визнана речовим доказом у кримінальному провадженні та вилучена 29.12.2021 в ході проведення огляду місця події у ОСОБА_6 , з позбавленням права відчуження та розпорядження вказаним майном та надати право на її використання потерпілій ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання покликається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що до Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області звернулась ОСОБА_5 про те, що невідома особа в період часу з 14 год. 00 хв. 17.12.2021 по 21 год. 35 хв. 17.12.2021 таємно шляхом вільного доступу викрала із банківської карти банку "Монобанк" грошові кошти в загальній сумі 19 316,08 гривень.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення 19 грудня 2021 року сектором дізнання Дрогобицького районного відділу поліції Головного Управління Національної Поліції у Львівській області внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000461 від 19.12.2021, за ознаками злочину, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України.

29 грудня 2021 року в ході проведення огляду місця події в службовому кабінеті №4 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, що за адресою: вул. Стрийська, 22 в м. Дрогобич, Львівської області, громадянин ОСОБА_6 , добровільно надав працівникам поліції металеву банківську карту «Ironbank/Universal Bank» «Монобанк» № НОМЕР_1 , яку було вилучено.

Металеву банківську карту «Ironbank/Universal Bank» «Монобанк» № НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 показала, що 11.12.2021 близько 10 год. 25 хв. вона прийшла до продуктового магазину «Родзинка», що на вул. Наливайка в м. Дрогобич, де придбала продукти харчування та розрахувалась за них своєю банківською картою банку «Монобанк» НОМЕР_1 . 17.12.2021 близько 21 год. 40 хв. вона зайшла у свій мобільний додаток «Монобанк» щоб перевірити, чи залишок коштів та в цей час виявила, що 17.12.2021 від 14 год. 03 хв. по 21 год. 34 хв. її банківською картою розраховувались у різних магазинах, на загальну суму 19 316 гривень 08 копійок. Після цього о 21 год. 46 хв. вона заблокувала свою карту банку «Монобанк». Востаннє вона користувалась своєю банківською картою «Монобанк» 11.12.2021 та коли втратила дану карту повідомити не може.

З метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вилучене майно, яке є доказом кримінального правопорушення, унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно.

Слідчий у поданому клопотанні просив розгляд клопотання проводити у його відсутності, клопотання підтримує повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином, враховуючи норми ст. 172 КПК України, слідчим суддею визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі власника майна.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України регламентовано, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку:
Встановлено, що в провадженні слідчого відділу Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного 19.12.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000461 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області звернулась ОСОБА_5 про те, що невідома особа в період часу з 14 год. 00 хв. 17.12.2021 по 21 год. 35 хв. 17.12.2021 таємно шляхом вільного доступу викрала із банківської карти банку "Монобанк" грошові кошти в загальній сумі 19 316,08 гривень.

29 грудня 2021 року в ході проведення огляду місця події в службовому кабінеті №4 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, що за адресою: вул. Стрийська, 22 в м. Дрогобич, Львівської області, громадянин ОСОБА_6 , добровільно надав працівникам поліції металеву банківську карту «Ironbank/Universal Bank» «Монобанк» № НОМЕР_1 , яку було вилучено.

29.12.2021 металеву банківську карту «Ironbank/Universal Bank» «Монобанк» № НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що вилучена деревина є засобами вчинення злочину, тобто підпадають під визначення ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст.170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.167 КПК України вказує на те, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Враховуючи вищенаведене, вважаю, що слідчим повністю доведено те, що накладення арешту на вищевказане майно буде мати вагоме значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування вищевказаного кримінального правопорушення, оскільки такі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а тому, вважаю, що клопотання слід задоволити.
Накладаючи арешт на вищевказане майно, слідчим суддею враховано вимоги ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Окрім цього у відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», рішення від 24 березня 2005 року у справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задоволити.
Накласти арештна металеву банківську карту «Ironbank/Universal Bank» від «Монобанк» № НОМЕР_1 , власником якої є ОСОБА_5 , яка була визнана речовим доказом у кримінальному провадженні та вилучена 29.12.2021 в ході проведення огляду місця події у ОСОБА_6 , з позбавленням права відчуження та розпорядження вказаним майном та надати право на її використання потерпілій ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1