Справа № 306/1358/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/514/21, за апеляційною скаргою прокурора Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 19.10.2021.

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, із забороною залишати місце свого проживання, за адресою АДРЕСА_1 , в певний час доби з 20 до 06 год. наступного дня, строком до 17 год. 19.12.2021, щодо:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України у кримінальному провадженні №0000215 від 12.08.2021.
На підозрюваного ОСОБА_5 покладені обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора за викликом; повідомляти слідчого, прокурора про зміну місця свого проживання; здати на зберігання до Свалявського РС ГУ ДМС України в Закарпатській області паспорт громадянина України, паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим; носити електронний засіб контролю.
З матеріалів клопотання вбачається, що 12.08.2021 приблизно 00 год. 20 хв. ОСОБА_5 , діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_10 , дізнавшись, що 11.08.2021 їх односельчанин ОСОБА_11 , повернувся додому із міста Києва, де працює та має в наявності грошові кошти, з корисливих мотивів та, з метою заволодіння чужим майном (заздалегідь взявши з собою ліхтарик та матерчаті рукавички), підійшли до вхідних дверей будинку потерпілого ОСОБА_11 за адресою АДРЕСА_2 . Знаходячись біля вхідних дверей будинку ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_10 щоб не бути викритими, одягнули рукавички та прикрили нижню частину обличчя футболками (в які були одягнені). Потім, вимкнули на лічильнику електроенергію в будинку, та один з них через вікно з тильної сторони будинку та інший через вікно з фасадної сторони будинку (перебували в режимі провітрювання) проникли всередину. В спальній кімнаті знаходився потерпілий ОСОБА_11 , який в цей час прокинувся та
-2-
пройшов зі спальні до коридору. Після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , перебуваючи в кімнаті будинку, підійшли до ОСОБА_11 та, світячи йому ліхтариком в обличчя, висловили вимогу щодо передачі грошових коштів та стали наносити ОСОБА_11 множинні удари кулаками по обличчю, від яких останній впав на підлогу, де ОСОБА_5 та ОСОБА_10 нанесли потерпілому ще декілька ударів ногами в область грудної клітки та плеча, спричинивши тілесні ушкодження. В результаті нападу, потерпілий ОСОБА_11 , побоюючись за своє життя та здоров`я, повідомив, що зберігає грошові кошти на картці. Потім ОСОБА_11 вийняв з кишені гаманець, який ОСОБА_5 та ОСОБА_10 почали виривати у нього з рук, та заволоділи 2800 грн. (знаходились в гаманці), а також мобільним телефоном потерпілого марки «Xiаomi» Redmi 8T (M1908C3XG) синього кольору вартістю 3066,66 грн. Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , потерпілий ОСОБА_11 , побоюючись за своє життя, чинив нападникам фізичний опір, захищався відмахуючись руками, взяв металеву сокиру з дерев`яним руків`ям, яку тримав під подушкою на ліжку, щоб відігнати від себе нападників. Вистрибнув з вікна, потерпілий ОСОБА_11 побіг по допомогу до сусідів, а ОСОБА_5 та ОСОБА_10 в свою чергу покинули приміщення будинку за вищевказаною адресою та пішли в невідомому напрямку.
В клопотанні слідчий вказав, що згідно висновку судово-медичної експертизи за № 86/С від 13.09.2021, ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, струсу головного мозку, множинних синців в області правої навколо очної ділянки голови, правої скроневої, передньо вушної, щочної ділянок, правої вушної раковини, лівої щочної ділянки, кровопідтьоку слизової верхньої губи, синців в області правого плечового суглобу, плеча, передпліччя, грудної клітки справа, лівого стегна, правового, лівого, ліктьових суглобів та садна лівої стопи, які кваліфікується як легкі тілесні ушкодження, з короткочасним розладом здоров`я, більше 6-ти діб та не більше 21-го дня.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_11 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 5866,66 грн.
13.08.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.86 КК України.
08.10.2021 відповідно до постанови слідчого СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області перекваліфіковано дії кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000215 з ч.3 ст.186 на ч.3 ст.187 КК України.
08.10.2021 відповідно до постанови керівника Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_12 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000215 від 12.08.2021, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України до трьох місяців.
В обгрунтування доводів клопотання слідчий вказав на те, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину. Зазначив, що обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту, особистої поруки, застави неможливо, оскільки підозрюваний розуміючи невідворотність призначення йому покарання за вчинений ним злочин, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, так як є раніше судимим за вчинення корисливого злочину; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вимоги в клопотанні мотивує тим, що за кримінальне правопорушення, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, що ОСОБА_5 не має постійного місця роботи, постійного джерела доходів, а тому з метою забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, запобігання ризикам: спробам переховуватися від органу досудового розслідування і суду, запобігання вчинення ним нових правопорушень, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 32 дні.

-3-

В ухвалі слідчий суддя констатував обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України та при цьому вказав, що слідчий не довів ризики перешкоджання ОСОБА_5 кримінальному провадженні та вчинення ним іншого кримінального правопорушення, а тому відсутні підстави для застосування запобіжного заходу тримання під вартою. З наведених підстав слідчий суддя, врахувавши, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, родину, офіційно працевлаштований, позитивно характеризується, на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-фтизіатра, лікаря-нарколога не перебуває, прийшов до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений час доби, забезпечить право підозрюваного на працю, належний рівень життя родини, його належну процесуальну поведінку.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню. Посилаючись на викладені в клопотанні слідчого доводи стверджує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не буди сприяти забезпеченню завдань кримінального провадження та дотриманню підозрюваним процесуальних обов`язків, а наведені в клопотанні ризики, передбачені п. п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України є обґрунтованими. Разом з тим, зазначає, що обставини даного кримінального провадження свідчать про існування справжніх інтересів суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи підозрюваного ОСОБА_5 . Окрім того, просить врахувати, що ОСОБА_5 раніше був засуджений Свалявським районним судом за вчинення корисливого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. З урахуванням наведених підстав просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, неявка якого з урахуванням положень ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що прокурор належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від нього не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин його неявки. Крім того апеляційний суд враховує клопотання прокурора про розгляд апеляційної скарги у його відсутності.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Цим вимогам кримінального процесуального закону ухвала слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 19.10.2021 відповідає.
-4-
Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області, перебувають матеріали кримінального провадження №0000215 від 12.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
13.08.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
08.10.2021 відповідно до постанови слідчого СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області перекваліфіковано дії кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000215 з ч.3 ст.186 на ч.3 ст.187 КК України.
08.10. 2021 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.
Ухвалою слідчого судді від 19.10.2021 відмовлено у задоволенні клопотання про обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю із забороною залишати місце проживання у період доби з 20 по 06 год. до 19. 12. 2021.
Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст.178 КПК України.
У порядку ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

-5-

Згідно положень ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У відповідності до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_8 підстави для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_5 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.
При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановила, що достатніх обставин для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та свідчили про недостатність застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.
Апеляційний суд зауважує, що одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , не може вважатись виключною підставою для попереднього його ув`язнення.
Разом з тим, з урахуванням обставини кримінального провадження та даних про особу ОСОБА_5 , слідчий суддя дійшла вірного висновку про можливість застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту у певний період доби із застосування електронних засобів контролю. Такий запобіжний захід зможе забезпечити дотримання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.
Слідчий суддя поклала на ОСОБА_5 й певні обов`язки, які повинні забезпечити виконання ним процесуальних дій, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора за викликом; повідомляти слідчого, прокурора про зміну місця свого проживання; здати на зберігання до Свалявського РС ГУ ДМС України в Закарпатській області паспорт громадянина України, паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим; носити електронний засіб контролю.
Висновок слідчого судді про те, що докази та обставини, зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні не дають підстав застосувати до ОСОБА_5 винятковий запобіжний захід - тримання під вартою, ґрунтуються на матеріалах справи. Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст.ст.176-178,183,193,194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного.
На думку апеляційного суду, застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний період доби із застосування електронних засобів контролю та покладенням

-6-

додаткових обов`язків є доцільним, достатнім та таким, що відповідає меті його застосування. При цьому, не порушує прав підозрюваного, гарантованих ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності відносно підозрюваного ризиків з числа передбачених ст.177 КПК України, втім недостатньої їх вагомості для застосування до цього підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Залишаючи рішення слідчого судді без змін, колегія суддів враховує й той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, родину, офіційно працевлаштований, позитивно характеризується, на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-фтизіатра, лікаря-нарколога не перебуває.
Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_5 саме цього виключного запобіжного заходу, колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків з числа передбачених ст.177 КПК України лише у такий спосіб.
Так, сам по собі факт вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
При цьому апеляційний суд враховує, відсутність в матеріалах судового провадження даних про недотримання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього оскаржуваною ухвалою обов`язків. Інші обставини, на які вказує прокурор в апеляційній скарзі були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення. Зазначені посилання не можуть бути правовою підставою для скасування ухвали, у зв`язку з чим до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід, який, на думку колегії суддів є співмірним з наведеними ризиками і відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості кримінального правопорушення та його наслідкам, і підстав вважати його м`яким, не має.
В контексті ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Як зазначено у рішенні №7064/05 від 01.06.2006 «Мамедова проти Росії» - «потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, з яких він просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду апеляційної скарги, і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення, а тому колегія суддів доводи апеляційної скарги прокурора відхиляє.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів

-7-

судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки слідчого судді; положення ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
Окрім того, апеляційний суд зазначає, що на теперішній час досудове розслідування вказаного кримінального провадження завершено, а обвинувальний акт щодо ОСОБА_13 передано до суду першої інстанції для розгляду по суті.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
Керуючись ст.ст.404,405,407,422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 19.10.2021 щодо ОСОБА_5 без змін.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: