ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.09.2021 слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0003402 від 26.09.2021,
в с т а н о в и в:
27.09.2021 до провадження слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно.
Як зазначає прокурор, досудовим розслідуванням встановлено, що 25.09.2021 о 16:00 по АДРЕСА_1 в ході оформлення працівниками поліції дорожньо-транспортної пригоди в одного з учасників ДТП ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (на мотоцикл марки «KTM» моделі «RC 390», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 ) серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , а також при перевірці мотоцикла марки «KTM» (д.н.з. НОМЕР_1 ) встановлено, що VIN-код, зазначений на рамі даного мотоцикла VBKJYA403FC002828, кустарним шляхом змінено та не збігається з тим, який зазначений у реєстраційному документі на мотоцикл, VBKJGJ406FC259677.
Обґрунтовуючи клопотання, прокурор вказує, що 25.09.2021 в ході проведення огляду місця події, належний ОСОБА_5 (відповідно до свідоцтва про реєстрації транспортного засобу серії НОМЕР_3 на ім`я власника ОСОБА_5 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) мотоцикл марки «КТМ», з написами на ньому (ймовірно моделі) «powerparts, race, competition», із наявними на ньому реєстраційними номерами AO4541AA, номер рами НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на мотоцикл марки «KTM» моделі «RC 390» (д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 ) серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , а також ключі до вказаного мотоциклу, були вилучені дізнавачем, а даний мотоцикл поміщено для зберігання на територію ВП №2 Оболонського УП ГУНП у АДРЕСА_3 ).
Прокурор вважає, що наявні підстави для накладення арешту, оскільки вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні з огляду на їх відповідність критеріям, визначеним статтями 98, 167, 170 КПК України, а незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.
У судове засідання прокурор не з`явився. До суду надійшла заява прокурора ОСОБА_3 , в якій останній просить розглядати клопотання за його відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі.
У судове засідання власник майна не з`явився, про дату час і місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Жодних заяв, клопотань чи заперечень до початку розгляду справи на адресу суду не надходило.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Частиною 1 статті 172 цього Кодексу передбачено, що неприбуття учасників судового розгляду у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи у суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки прокурора та власника майна обов`язковою не має, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності осіб, що не з`явились.
Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, а також долучені прокурором документи, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Зі змісту клопотання вбачається, що ВД Оболонського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0003402 від 26.09.2021 за ст. 290, ч. 4 ст. 358 КК України.
27.09.2021 постановою старшого дізнавача ВД Оболонського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 мотоцикл марки «КТМ» з написами на ньому (ймовірно моделі) «powerparts, race, competition», із наявними на ньому реєстраційними номерами AO4541AA, номер рами НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на мотоцикл марки «KTM» моделі «RC 390», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , а також ключі до вказаного мотоциклу визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0003402.
Даною постановою місцем зберігання вказаного транспортного засобу визначено територію ВП №2 Оболонського УП ГУНП у м. Києві (м. Київ, вул. Північна, 27д), а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі до мотоциклу долучено до матеріалів кримінального провадження.
Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами. Зокрема частинами 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Згідно ст. 2 цього Кодексу завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Статтею 170 цього Кодексу передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Такий арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.
Таким чином, визначальною юридичною ознакою речового доказу є можливість використання його як матеріального носія інформації щодо обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно з ч. 1 ст. 91 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Матеріали клопотання свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, оскільки має відношення до кримінального провадження, і таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, а тому, внаслідок доведеності існування ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, наявні підстави для накладення арешту з тимчасовим позбавленням права на розпорядження майном будь-кому і будь-яким чином з метою збереження речових доказів задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні та виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.
Втручання держави в право ОСОБА_5 на мирне володіння своїм майном в даному випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.
За таких обставин, враховуючи, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 98, 100, 107, 131, 132, 171173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт у кримінальному провадженні №0003402 від 26.09.2021 на тимчасово вилучене майно, вилучене 25.09.2021 в ході проведення огляду місця події, а саме: мотоцикл марки «КТМ», із написами на ньому (ймовірно його моделі) «powerparts, race, competition», із наявними на ньому реєстраційними номерами AO4541AA, номер рами НОМЕР_4 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на мотоцикл марки «KTM» моделі «RC 390», р.н. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , а також ключі до вказаного мотоциклу, шляхом заборони користування, розпоряджання та відчуження будь-кому і будь-яким чином.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1