Справа № 185/589/22
Провадження № 1-кс/185/144/22
26 січня 2022 року м.Павлоград
Клопотанням слідчий з метою збереження речових доказів порушує питання про накладення арешту шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування на майно: куртку балонєву синього кольору та мобільний телефон марки «Самсунг» Джей 5, які були виявлені та вилучені під час обшуку ОСОБА_5 .
Відповідно до клопотання 20.01.2022 приблизно 23 годинi 00 хвилин ОСОБА_5 знаходився біля магазину «АТБ Маркет» №58, розташованого по вул. Гагаріна, 12, де наніс удар ножем в область живота ОСОБА_6 .
21.01.2022 о 14.20 год. ОСОБА_5 було затримано у порядку ст.208 КПК України, та під час обшук у нього було виявлено та вилучено куртку балонєву синього кольору та мобільний телефон марки «Самсунг» Джей 5, які були визнані речовими доказами в даному кримінальному провадженні.
В судове засідання слідчий не з`явилася.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до приписів ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1)правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1)можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку,передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Згідно п. 1 ст. 98 КПК України, встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок кримінального правопорушення.
Статтями 85, 86 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
В клопотанні слідчого від 22.01.2022 та постанові слідчого про визнання речовими доказами від 21.01.2022 слідчим не зазначено жодного мотивування та обґрунтування, що куртка балонєва синього кольору та мобільний телефон марки «Самсунг» Джей 5, які були виявлені та вилучені під час обшуку ОСОБА_5 , відповідають вимогам належності речових доказів, та мають якесь доказове значення у даному кримінальному провадженні, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
З огляду на вказані обставини, клопотання про арешт майна задоволенню не підлягає, так як слідчим не доведе необхідність такого арешту, можливість використання майна як доказу у даному кримінальному провадженні, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Відмова у задоволенні клопотання є підставою повернення особі тимчасово вилученого майна.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1