УХВАЛА
11 жовтня 2021 року

м. Київ
справа №521/4695/15-к
провадження №51 -4822впс21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання голови Миколаївського апеляційного суду про направлення до іншого суду апеляційної інстанції матеріалів кримінального провадження №0000380 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 294 Кримінального кодексу України (далі КК) та ОСОБА_23 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 294, ч. 2 ст. 263 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) надійшло подання голови Миколаївського апеляційного суду про направлення вказаних матеріалів провадження, як убачається з його змісту, до Одеського апеляційного суду.

Своє подання голова Миколаївського апеляційного суду обґрунтовує тим, що 24 листопада 2017 року до вказаного апеляційного суду надійшли матеріали зазначеного кримінального провадження разом із апеляційною скаргою прокурора на вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 18 вересня 2017 року, яким виправдано ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК та ОСОБА_23 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 294 і ч. 2 ст. 263 КК. Ухвалами цього суду від 04 та 08 грудня 2017 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 27 лютого 2018 року. Однак, апеляційний розгляд у кримінальному провадженні так і не розпочався у зв`язку з тим, що в судове засідання жодного разу не з`явилися всі обвинувачені та захисники, явка яких обов`язкова відповідно до вимог ч. 4 ст. 401 КПК. Вказує, що Миколаївським апеляційним судом неодноразово вживалися заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 323 КПК, а 25.09.2020 року винесено ухвалу про розшук десяти обвинувачених, яка виконана частково. Усі обвинувачені та їхні захисники проживають у м. Одесі та Одеській області, а тому з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження, дотримання розумних строків розгляду справи, просить Верховний Суд прийняти рішення про направлення цих матеріалів провадження з Миколаївського апеляційного суду до Одеського апеляційного суду.

Сторони було належним чином повідомлено про час та місце розгляду подання, проте у судове засідання вони не прибули, що не перешкоджає його розгляду.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши надані матеріали, обговоривши наведені в поданні доводи, колегія суддів дійшла висновку, що подання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визначено вичерпний перелік обставин за яких кримінальне провадження може бути передано на розгляд з одного суду до іншого.

Відповідно до ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, про що зазначає в поданні і сам голова суду, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 листопада 2017 року подання Апеляційного суду Одеської області про зміну підсудності цього провадження задоволено, матеріали кримінального провадження передано на розгляд до Апеляційного суду Миколаївської області на підставі положень п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК.
Отже, питання підсудності в кримінальному провадженні вже вирішено, а за правилами ч. 5 ст. 34 КПК спори про підсудність між судами не допускаються.

Окрім цього, як убачається з наявних матеріалів, з клопотанням про передачу кримінального провадження з Миколаївського апеляційного суду до Одеського апеляційного суду учасники процесу в порядку ст. 34 КПК до Верховного Суду не зверталися.

Таким чином, обґрунтованих підстав для задоволення подання колегія суддів не вбачає.
Керуючись статтями 34, 441 КПК, Верховний Суд

постановив:
Подання голови Миколаївського апеляційного суду про направлення до Одеського апеляційного суду матеріалів кримінального провадження №0000380 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК та ОСОБА_23 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 294, ч. 2 ст. 263 КК, залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ий ОСОБА_2 ОСОБА_3