Провадження № 1-кп/243/884/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2021 року
Слов`янський міськрайонний суд Донецькорї області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконфкренції в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 2) кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001204 від 25 серпня 2021 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,
обвинувачена ОСОБА_3 ,
потерпіла ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивоване тим, що остання обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, покарання за яке передбачене у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що є особливо тяжким злочином, та існують всі підстави для обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що обумовлюється відповідними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України. Зокрема зазначив, що існують ризики того, що ОСОБА_3 може переховуватися від суду, впливати на свідків та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню з метою уникнення покарання, вчинити інше кримінальне правопорушення. Ризик ухилення від суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що вона обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, може переховуватися від суду, оскільки для неї наслідки та ризик втечі буде менш небезпечними, ніж відбування покарання, у разі визнання її винним у вчиненому злочині. За таких обставин, існують підстави для продовження відносно обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначив, що обрання цілодобового домашнього арешту не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки станом на сьогодні з високим ступенем ймовірності продовжують існувати ризик ухилення від суду. Вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зокрема цілодобовий арешт не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Захисник ОСОБА_5 заперечував проти продовження відносно її підзахисної запобіжного заходу у виді тримання під вартою, подав до суду клопотання в якому просить обрати її підзахисній більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, виходячи з того, що його підзахисна не має наміру ухилятися від слідства і суду та перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. Свідки, на яких могла б впливати ОСОБА_3 відсутні. ОСОБА_3 має постійне місце проживання, офіційно працевлаштована, постійно працює на підставі трудового договору, характеризується тільки з позитивної сторони, зокрема, як доброзичлива, щира, неагресивна та неконфліктна людина. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Крім цього, вказує на те, що ОСОБА_3 має незадовільний стан здоров`я та має хронічне захворювання.
Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала свого захисника, заперечувала проти продовження відносно неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила судове засідання слухати у її відсутності.
Заслухавши сторони кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом встановлено такі обставини та відповідні їм докази.
На сьогодні до суду направлений обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
З огляду на викладене, слід дійти до висновку, що саме за критерієм оцінки «з точки зору стороннього об`єктивного спостерігача» на сьогодні є можливість вважати, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а саме у вчиненні умисного вбивства.
В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 жовтня 2021 року ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб з 11 жовтня 2021 року по 09 грудня 2021 року включно.
Відповідно до ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
За змістом ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 2 вказаної статті, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно із ч. 3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).
При цьому, згідно із практикою Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд враховує наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та враховує обставини передбачені ст. 178 КПК України.
Вирішуючи питання про продовження існування заявлених передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченої, чи наявність нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Як видно із наданих сторонами документів, ОСОБА_3 має офіційне місце роботи, не судима, має постійне місце проживання.

Судом встановлено, що обвинувачена не має наміру ухилятися від слідства і суду та перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. Свідки, на яких могла б впливати ОСОБА_3 , вже допитані судом. ОСОБА_3 має постійне місце проживання, офіційно працевлаштована, постійно працює на підставі трудового договору, характеризується тільки з позитивної сторони, зокрема, як доброзичлива, щира, неагресивна та неконфліктна людина, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Наведені обставини дозволяють суду дійти висновку про те, що ОСОБА_3 має міцні соціальні зв`язки. Із представлених суду медичних документів видно, що ОСОБА_3 має незадовільний стан здоров`я.

Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, відповідні їм докази, а також вимоги чинного КПК України, суд приходить до висновку, що прокурором доведена наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_3 , разом з тим, не доведено ту обставину, що більш м`який запобіжний захід не може бути застосований.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу прокурором не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК України, стосовно недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, у зв`язку із чим, з урахуванням положень ч. 4 ст. 194 КПК України, суд вважає за можливе застосувати більш м`який запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, поклавши на підозрювану обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

З огляду на викладене, доводи сторони захисту щодо заявленого клопотання про обрання цілодобового арешту обвинуваченій знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому у його слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 314 317 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_3 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без задоволення.
Клопотання захисника ОСОБА_5 про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Слов`янська Донецької області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у видіцілодобового домашнього арешту.

Домашній арешт виконується за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати обвинувачену прибувати за кожною вимогою до суду, а також покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає та перебуває, без дозволу суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, окрім паспорту громадянина України, що посвідчує особу;

5) носити електронний засіб контролю.

Строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту становить з 07 грудня 2021 року по 04 лютого 2022 року включно.
У разі невиконання підозрюваною ОСОБА_3 покладених на нього вищевказаних обов`язків до нього буде застосовано більш суворий запобіжний захід.

Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту покласти на співробітників відділу поліції № 4 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, а контроль за його виконанням - на прокурора, який підтримує державне (публічне) обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвалу складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.
Повний текст ухвали проголошений 08 грудня 2021 року, о 16 год. 00 хв..

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1