ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
Справа № 635/7298/21 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/3209/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 24 вересня 2021 року відносно ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання начальника ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)» ОСОБА_8 та заступника голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .
В обґрунтування прийнятого рішення суд вказав на те, що з урахуванням даних про особу засудженого, його ставлення до вчиненого злочину, поведінку за весь час відбуття покарання, підстав вважати, що засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення, не вбачається.

В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу про умовно-достроково звільнення його від відбування покарання.
Зазначає, що висновок суду про те, що засуджений працював незначний час, є необґрунтованим, оскільки він виявляв бажання працювати, а неможливість установи виконання покарань забезпечити його значним обсягом роботи не свідчить про його небажання сумлінно працювати.
Крім того, коли в установі були відсутні можливості надати засудженому роботу на виробництві, він брав участь у роботі з благоустрою установи, а також допомагав в проведенні ремонтних робіт.
Щодо відшкодування не в повному обсязі шкоди, завданої злочином, то засуджений відшкодовує завдані збитки відповідно до його фінансових можливостей.
Також порядок відбування покарання він не порушував, заохочувався адміністрацією установи за сумлінну поведінку та ставлення до праці.
Заслухавши доповідь судді, думку засудженого, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

В той же час, відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про безумовне умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.
За змістом зазначеної норми сумлінну поведінку слід розуміти як комплекс зразкового дотримання режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації колонії, відсутність порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.
Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної робити, підвищення виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержання охорони праці та техніки безпеки.
Крім того, у роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в постанові Пленуму Верховного суду України «Про умовнодо-строкове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, відповідно до яких суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії.
Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.
Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
З досліджених під час судового розгляду в судах першої та апеляційної інстанції даних встановлено наступне.
ОСОБА_7 раніше судимий: 1)11.02.2008 р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 152, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Відбував покарання у ОСОБА_10 Звільнився 10.04.2010р з Божковської ВК №16 умовно-достроково; 2) 24.12.2014р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 121, ст. 69 КК України до 2 років 7 місяців позбавлення волі. Звільнений 18.04.2015 з Олексіївської ВК №25 за відбуттям строку покарання.
Наразі ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 11 січня 2019 року, за яким його засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі.
Початок строку: 22.05.2020р. Кінець строку: 22.11.2022р.
Засуджений ОСОБА_7 з 22.05.2020р. відбуває покарання в ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)».
За час відбування покарання в установі випадків порушення правил відбування покарання не допускав, стягнень не має. Адміністрацією установи заохочувався п`ять разів. Характеризується позитивно.
У відношенні до працівників адміністрації виправного центру не конфліктний, ввічливий, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги. Виконує передбачені законом вимоги персоналу, при виконанні робіт із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, порушення техніки безпеки не допускає.
Відповідно до ст. 65 КВК України приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Приймає участь в проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених згідно ст. 66 КВК України. За власним бажанням приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення». За характером спокійний, врівноважений. У відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує рівні стосунки з різними категоріями засуджених. Відповідно до ст. 59 КВК України підтримує доброзичливі родинні зв`язки із родичами шляхом листування, побачень, телефонних розмов. Отримує посилки, передачі. Стан здоров`я задовільний. На профілактичних обліках не перебуває.
Рішенням комісії ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)» від 21.04.2021р. засудженому відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України як особі, яка стала на шлях виправлення, але написала заяву про відмові від застосування ст. 82 КК України.
Згідно вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.01.2019 р. засуджений має процесуальні витрати на користь держави на суму 17595 грн., на користь потерпілого КП «Жилкомсервіс» матеріальну шкоду на суму 12668 грн. Засуджений за власною ініціативою відшкодував позов на суму 305 грн., виконавчі листи до установи не надходили.

З довідки про працевлаштування та нарахування заробітної плати вбачається, що засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання відпрацював: у жовтні 2020р. 6 робочих днів; у листопаді 2020р. 5 робочих днів; у грудні 2020р. 8 робочих днів; у січні 2021р. 9 робочих днів; у червні 2021р. 12 робочих днів; у липні 2021р. 14 робочих днів.

Відповідно до довідки про доходи на засудженого ОСОБА_7 загальна сума його доходу з 22 травня 2020 року до 31 липня 2021 року складає 6134 грн. 36 коп.

Згідно з довідкою начальника сектору фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ОСОБА_11 за час відбування покарання з особистого рахунку засудженого ОСОБА_7 на сплату судових витрат утримано 305 грн.

Таким чином, суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі дані про поведінку засудженого за весь період відбування покарання, з урахуванням даних, що містяться у характеристиці та особовій справі, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 на даний час не став на шлях виправлення.

Крім того, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 неодноразово судимий, зокрема, до покарання у виді позбавлення волі, звільнявся умовно-достроково від відбування покарання, продовжив свою злочинну діяльність та вчинив значну кількість епізодів крадіжок, має не відшкодовані завдані збитки та процесуальні витрати, що в цілому підтверджує підвищену суспільну небезпеку та сталу антисоціальну поведінку засудженого ОСОБА_7 , направлену на вчинення умисних кримінально-караних діянь, та не свідчить про те, що він стає на шлях виправлення і перевиховання.

Апеляційні доводи засудженого про те, що він брав участь в благоустрої території установи, не порушував порядок відбування покарання та має заохочення, не спростовують правильність висновків суду щодо недоцільності умовно-дострокового звільнення засудженого, враховуючи вищенаведені дані про особу засудженого.

Отже, викладені в оскаржуваній ухвалі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає вірними, оскільки вони ґрунтуються на ретельному дослідженні поведінки засудженого за весь час відбування ним покарання та зважаючи на усі вказані обставини в їх сукупності, колегія суддів не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали за доводами апеляційної скарги та відмовляє у задоволенні апеляційної скарги засудженого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення. Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 24 вересня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді