Справа № 128/670/18
ВИРОК
Іменем України

25 серпня 2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суд м. Вінниці Вінницької області кримінальне провадження, внесене 18.02.2018 в ЄРДР за №0000185 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оленогорськ Мурманської області Російської Федерації, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

1) 03.02.2017 вироком Вінницького районного суду Вінницької області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт, терміном 120 годин;

2) 25.05.2017 вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді арешту строком 6 місяців; звільнений 02.05.2018 по відбуттю строку покарання;

3) 02.11.2018 вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі;

4) 28.05.2020 вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 2-х років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області 02.11.2018- до покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області 02.11.2018 та остаточно призначене покарання у виді 3-х років 6-ти місяців позбавлення волі;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість за які, не знята та непогашена у порядку визначеному законом, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний корисливий злочин при таких обставинах.

Так, 15.01.2018 близько 19.00 год. обвинувачений ОСОБА_4 , разом з потерпілим ОСОБА_5 та іншими особами, а саме: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , знаходився у будинку останнього, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . У цей час в ОСОБА_4 виник умисел спрямований на шахрайське заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, обвинувачений запропонував ОСОБА_5 зарядити мобільний телефон останнього у своєї родички, яка проживає неподалік, не маючи на меті його в подальшому повертати.

В подальшому , обвинувачений ОСОБА_4 , зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливого мотиву, під приводом зарядки мобільного телефону, усвідомлюючи явну протиправність своїх дій, заволодів мобільним телефоном марки «Samsung» серії «Galaxy Gio» моделі J «S5660», чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта №1420-1422/1118-21 від 27.02.2018 на момент скоєння злочину складала 469,15 грн., у якому знаходилась карта пам`яті об`ємом 8 GB (вартість якої не визначалась у зв`язку з недостатністю даних для ідентифікації об`єкта) та сім-карта мобільного оператора «Київстар» (вартість якої не визначалась у зв`язку з недостатністю даних для ідентифікації об`єкта).

Реалізувавши свій злочинний намір до кінця та заволодівши вищевказаним телефоном, обвинувачений ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись майном потерпілого ОСОБА_5 на власний розсуд, чим спричинивши останньому матеріального збитку на загальну суму 469,15 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України визнав у повному обсязі при обставинах викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся у скоєному. Суду показав, що дійсно він 15.01.2018 близько 19.00 год. , разом з потерпілим ОСОБА_5 та знайомими: ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , знаходився у будинку останнього, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . У цей час він вирішив заволодіти мобільним телефоном марки «Samsung» , що належить ОСОБА_5 під надуманим приводом, що начебто виникла необхідність зарядити цей мобільний телефон, на що потерпілий погодився та віддав йому телефон. Однак, він не мав намір повертати телефон потерпілому, а тому , з місця вчинення злочину втік, у подальшому мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд, а саме - продав.

Потерпілий ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився, попередньо подав суду заяву про проведення судового розгляд у його відсутності; щодо призначення міри покарання, просив суд не карати обвинуваченого суворо. ( а.с.153).
Враховуючи думку учасників судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним досліджувати докази по кримінальному провадженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд визнав за необхідне обмежитись допитом обвинуваченого , дослідженням доказів стосовно особи обвинуваченого та процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_4 заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно і його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.190 КК України.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину ; особу винного, який не одружений, на час затримання не працював, є раніше судимою особою, у лікарів нарколога та психіатра на обліках не перебуває.

В якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та обтяжуючої обставини; дані про особу обвинуваченого; ступень тяжкості вчиненого ним злочину, суд вважає, що обвинувачений представляє суспільну небезпеки і його виправлення та перевиховання можливе лише у в умовах ізоляції від суспільства, а тому їй слід обрати покарання у виді позбавлення волі, на певний строк та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Згідно вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 28.05.2020 ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 2-х років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області 02.11.2018, ОСОБА_4 призначене покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області 02.11.2018 та остаточно призначене покарання у виді 3-х років 6-ти місяців позбавлення волі.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив даний злочин до постановлення вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 28.05.2020 , тому, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому покарання у виді позбавленням волі з урахуванням вимог ч.4 ст. 70 КК України.

І саме таке покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд вважає, буде справедливим та достатнім і сприяти його виправленню та попередженню вчинення як ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Речові докази- відсутні.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають до стягнення процесуальні витрати на користь держави за проведення по даному кримінальному провадженні судово-товарознавчої експертизи №1420-1422/18-21 від 27.02.2018 в сумі 429,00 гривень, які підтверджуються актом здачі-приймання висновку судового експерта, спеціаліста (а.с.193).

Керуючись ст.ст.349, 373, 374 КПК України, Суд

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів , шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 28.05.2020, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 ( чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 25.08.2021.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням по даному кримінальному провадженню судово-товарознавчої експертизи №1420-1422/18-21 від 27.02.2018 в сумі 429,00 гривень.

Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.. а обвинуваченим - з дня отримання його копії.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: ОСОБА_1