УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря: - ОСОБА_4
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 16.02.2021р., якою відмовлено ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні зареєстрованому в ЄРДР за № 0000322 від 03.08.2021 року.

Учасники судового провадження:
захисник: ОСОБА_6 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 16.02.2021 року. Ухвалу суду скасувати, накласти арешт на транспортний засіб автомобіль «Mitsubishi Lancer реєстраційний номер НОМЕР_1 у виді заборони відчуження, розпорядження, користування.
Короткий зміст рішення слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 16 лютого 2021 року відмовлено ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні зареєстрованому в ЄРДР за № 0000322 від 03.08.2021 року.
Узагальнені доводи апелянта.
Щодо порушення строку на оскарження, зазначає, що повний текст ухвали отримав 22.02.2021 року, зі змісту якої і стало зрозумілим, яким саме обґрунтуванням керувався слідчий суддя.
Зазначає, що з ухвалою слідчого судді не погоджується.
Посилаючись на норми ч.8 ст.170 КПК України, зазначає, що загальна сумма завданої йому матеріальної шкоди складає 15 630, 14 грн., а моральної - 200 000 грн. Стверджує, що такі витрати є співмірними з вимогою у клопотанні про накладення арешту.
__________________________________________________________________
Провадження: № 11-сс/812/778 /21 Слідча суддя: ОСОБА_7
арешт майна Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1

Наголошує на тому, що майно, на яке заявлене клопотання про накладення арешту є речовим доказом не свідчить про те, що слідчим вжито заходів до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, оскільки, абз.1 ч.1 ст.100 КПК України передбачена можливість передачі речового доказу власнику такого майна.
Вказує, що у матеріалах досудового розслідування відсутні будь-які вказані вжиті заходи, а постанова слідчого про визнання речовим доказом від 03.08.2021 року взагалі не передбачає того, що слідчий заборонив/попередив безпосередню особу про заборону приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Твердить, що слідчий суддя не вірно застосував норми ст..ст. 100, 170 КПК України.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
До Новоодеського районного суду Миколаївської області на розгляд слідчого судді надійшло клопотання від ОСОБА_5 у кримінальному провадженні зареєстрованому в ЄРДР за № 0000322 від 03.08.2020 року про арешт майна, а саме на автомобіль «Міtsubishi Lancer» р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 .
Відмовляючи у задоволенні зазначеного клопотання, слідча суддя вказує, що на даний час відсутні підстави вважати, що є можливість приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження автомобіля «Міtsubishi Lancer» р.н. НОМЕР_1 , у зв`язку з тим, що автомобіль є речовим доказом в кримінальному провадженні, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_5 , вивчивши надані матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд встановив наступне.
Положеннями ч.3 ст.395 КПК України встановлено, що у разі, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку передбаченому ст..382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії рішення.
Частиною 1 ст.117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо він пропущений з поважних причин.
З матеріалів провадження вбачається, що ухвала про відмову в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_5 про накладення арешту на майно було постановлено 16 лютого 2021 року за відсутності потерпілого та його представника. Копію вказаної ухвали ОСОБА_5 отримав 22 лютого 2021 року.
У правовому висновку, викладеному у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 27 травня 2019 року (справа № 461/1434/18) визначено, що факт необізнаності особи з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного провадження та підставою для його поновлення.
Отже, з огляду на наведене пропущений потерпілим строк на оскарження ухвали слідчого судді підлягає поновленню.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.08.2020 року близько 18-00 години, водій транспортного засобу - автомобіля «Міtsubishi Lancer» р.н. НОМЕР_1 , який здійснював напрямок руху із с.Кандибине, Новоодеського району, Миколаївської області в бік м.Нова Одеса, Новоодеського району, Миколаївської області рухаючись у вказаному напрямку не впорався з керуванням та допустив виїзд за межі проїзної частини, зіштовхнувся із деревом в тій частині, де перебував ОСОБА_5 , що отримав тілесні ушкодження, - в ході чого трапилось ДТП.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 від такого ДТП отримав наступні тілесні ушкодження.

За фактом ДТП було внесено відомості до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що постановою слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 автомобіль «Міtsubishi Lancer» р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом в зазначеному кримінальному провадженні.
Матеріали провадження свідчать також про те, що потерпілим ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження до водія транспортного засобу ОСОБА_10 , власника транспортного засобу ОСОБА_8 та ПрАТСК «Граве України» пред`явлено цивільний позов про відшкодування, завданої внаслідок ДТП матеріальної шкоди в сумі 15 630,14 грн. та моральної в сумі 200 000 грн.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Однак, слідча суддя під час розгляду клопотання не з`ясувала всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту.
Відмовляючи потерпілому у задоволенні клопотання про арешт майна слідча суддя зазначила, про відсутність підстав вважати, що є можливість приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження автомобіля «Міtsubishi Lancer» р.н. НОМЕР_1 , в зв`язку з тим, що зазначений транспортний засіб визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.
Відповідно до положень ч.2ст. 170 КПК України, метою арешту майна є, зокрема, збереження речового доказу, відшкодування завданої внаслідок кримінального правопорушення шкоди. Арешт майна з підстави, передбаченої ч. 2ст. 170 КПК України у вигляді збереження речового доказу по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна та не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Отже, відмовляючи у задоволені клопотання потерпілого слідча суддя безпідставно не взяла до увагу, що у даному кримінальному провадженні пред`явлений цивільний позов.
Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.
За такого, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою клопотання потерпілого ОСОБА_5 про арешт автомобілем марки «Mitsubishi Lancer» реєстраційний номер НОМЕР_1 у кримінальному провадженні № 0000322 слід задовольнити.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :

Поновити строк ОСОБА_5 на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 16.02.2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 16.02.2021р. - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання ОСОБА_5 задовольнити частково .
Накласти арешт у виді заборони ОСОБА_8 відчужувати та розпоряджатися транспортним засобом - автомобілем марки «Mitsubishi Lancer реєстраційний номер НОМЕР_1 .
В задоволенні решти клопотання відмовити.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: