Справа № 135/505/21
Провадження № 1-кп/135/60/21
ВИРОК
іменем України

09.08.2021 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ладижин Вінницької області кримінальне провадження № 0000044 від 16.02.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, із середньою освітою, неодруженого, раніше судимого вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 01.03.2021 до громадських робіт строком на 120 годин, які відбув повністю,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

16.02.2021 в період часу з 03 год 57 хв по 04 год 30 хв, проходячи біля будинку АДРЕСА_2 , біля вхідних дверей, що ведуть в приміщення аптеки «Аптека», що знаходиться у вказаному вище будинку, ОСОБА_3 побачив автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21121» чорного кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, протиправно, таємно, з корисливих спонукань, шляхом підбору ключа відчинив дверцята зазначеного вище автомобіля і таким чином проник в його салон, та за допомогою стороннього предмету шляхом зламу механізму замка запалювання, запустив двигун і у подальшому поїхав на ньому по АДРЕСА_2 , де залишив автомобіль неподалік контрольно-пропускного пункту №11 відокремленого підрозділу «Ладижинська теплова електрична станція» акціонерного товариства «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО».

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

В судовому засіданні захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 була надана суду угода про примирення від 09.08.2021, укладена між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України.

Згідно з даною угодою потерпіла ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 289 КК України, обвинувачений у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинення злочину за ч. 1 ст. 289 КК України у виді обмеження волі на строк три роки. З огляду на особисті дані ОСОБА_3 , обставини, що пом`якшують його покарання, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, сторони погоджуються на застосування до ОСОБА_3 норм ст. 75 КК України, тобто на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк тривалістю один рік із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: 1) протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги та правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні також просив вказану угоду з потерпілою затвердити та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Потерпіла ОСОБА_6 також просила дану угоду з обвинуваченим затвердити та призначити останньому узгоджений між ними вид та розмір покарання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_6 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміють права обвинуваченого та потерпілого, визначені п. 1 ч. 4 та п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , умови угоди про примирення, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч. 1 ст. 289 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_3 узгодженого сторонами цієї угоди покарання.

Разом з тим, у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» та п. 29 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» акцентовано увагу судів на необхідності точного виконання вимог закону про зміст резолютивної частини обвинувального вироку, яка повинна бути викладена чітко та ясно, щоб при виконанні вироку не виникало сумнівів щодо виду та розміру покарання, призначеного судом, та змісту інших рішень, викладених у цій частині вироку.

Так, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання обвинуваченому призначається на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті.

При цьому, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Як вбачається і матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 засуджений 01.03.2021 вироком Ладижинського міського суду Вінницької області за ч.1 ст.125 КК до покарання у виді 120 годин громадських робіт, а кримінальне правопорушення у даному кримінальному провадженні останній вчинив 16.02.2021, тобто до ухвалення попереднього вироку.
Згідно з довідкою начальника Ладижинського міського сектору філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області засуджений ОСОБА_3 призначене за вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 01.03.2021 покарання у виді 120 годин громадських робіт повністю відбув і 04.06.2021 знятий з обліку в органі пробації.
Враховуючи зазначене вище, суд призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 289 КК України, в обов`язковому порядку визначає остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, за які його засуджено даним вироком і вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 01.03.2021, та зараховує повністю відбуте покарання за попереднім вироком.
Речові докази у кримінальному проваджені вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 124 КПК України з ОСОБА_3 на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта в сумі 12 938 грн 92 коп. за проведення судової біологічної експертизи № СЕ-19/102-21/2811-БД від 26.02.2021; 980 грн 70 коп за проведення дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/102-21/2844-Д від 22.02.2021; 1 651 грн 69 коп за проведення біологічної експертизи № СЕ-19/102-21/2918-БД від 24.02.2021; 653 грн 80 коп за проведення судової автотоварознавчої експертизи № СЕ-19/102-21/3238-АВ від 26.02.2021; 1 307 грн 60 коп за проведення судової трасологічної експертизи № СЕ-19/102-21/3817-ТР від 10.03.2021.

Цивільний позов у провадженні не заявлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.314,373,374,472,474 та 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 09.08.2021 про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 09.08.2021 покарання у виді обмеження волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч.4 ст.70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень та призначене покарання за даним вироком за ч. 1 ст. 289 КК України та покарання, призначене вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 01.03.2021 за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт, виконувати самостійно.

У строк відбування покарання ОСОБА_3 зарахувати повністю відбуте покарання за вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 01.03.2021 за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт строком 120 годин.

Процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 12 938 грн 92 коп. за проведення судової біологічної експертизи № СЕ-19/102-21/2811-БД від 26.02.2021; 980 грн 70 коп за проведення дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/102-21/2844-Д від 22.02.2021; 1 651 грн 69 коп за проведення біологічної експертизи № СЕ-19/102-21/2918-БД від 24.02.2021; 653 грн 80 коп за проведення судової автотоварознавчої експертизи № СЕ-19/102-21/3238-АВ від 26.02.2021; 1 307 грн 60 коп за проведення судової трасологічної експертизи № СЕ-19/102-21/3817-ТР від 10.03.2021, на загальну суму 17 532 грн 71 коп стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази після набрання вироком суду законної сили: автомобіль марки "ВАЗ" моделі 21121 чорного кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_7 залишити останньому як законному володільцю; чотири циліндрових механізми замків та ключі до них, які поміщені до спеціального пакету МВС Експертна служба 5283190, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів повернути ОСОБА_7 як законному володільцю; змив із внутрішньої ручки дверей автомобіля від водія, змив із внутрішньої ручки дверей, пасажирського сидіння позаду водія, змив з чохла керма автомобіля, сліди рук, вилучені з поверхні дверей автомобіля та сліди рук, вилучені з обгортки кабелів автомобіля, зразок запаху із ручки перемикання коробки передач автомобіля залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394КПК України до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя