Справа №463/576/21
Провадження №1-кп/463/366/21
В И Р О К
іменем України

03 вересня 2021 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5
потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 11.01.2021 про обвинувачення:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженцям. Львова, із середньо-спеціальної освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , 10.01.2021 о 21:50 год., на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , в ході словесного конфлікту із потерпілим ОСОБА_8 , бризнув газовим балончиком в обличчя останнього після чого дерев`яним предметом (палкою) наніс удар по голові потерпілого, внаслідок чого заподіяв тілесні ушкодження останньому у вигляді хімічного опіку рогівки і кон`юнктиви обох очей та забійної рани тім`яно-потиличної ділянки, які відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином вчинив кримінальний проступок, передбаченийч.1 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , свою вину у вчиненому визнав повністю. Пояснив, що дійсно вчинив описане в обвинувальному акті кримінальне правопорушення, у спосіб зазначений в обвинуваченні. А саме 10.01.2021 о 21:50 год., перебуваючи за адресою: м. Львов, вул. К. Левицького, 106, в ході словесного конфлікту із потерпілим ОСОБА_8 , бризнув газовим балончиком в обличчя останнього після чого дерев`яним предметом (палкою) наніс один удар по голові потерпілого. Щиро розкаюється, просить його суворо не карати. Заявлений потерпілим цивільний позов визнає частково. Погоджується відшкодувати ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. В задоволенні решти позовних вимог просить відмовити.
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні дав аналогічні пояснення з приводу обставин спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим. Додатково пояснив, що приводом для конфлікту являлась протиправна поведінка обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_7 розпочав бійку з охоронцем магазину на АДРЕСА_3 , а він намагався його зупинити. Заявлений цивільний позов підтримує, просить такий задоволити.
Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчинені вказаних кримінальних правопорушень, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначених злочинів, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів та документів пов`язаних з вирішенням цивільного позову.
Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_7 доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України, оскільки він умисно спричинив потерпілому легке тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття у скоєному, сприяння органам слідства у розслідуванні справи.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що він вчинив кримінальні проступки, по місцю проживання характеризується позитивно, щиро розкаявся у скоєному.
Враховуючи наведене суд вважає, що обвинуваченому слід обрати покарання у виді штрафу, в межах санкції передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України.
Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 , суд враховує наступні обставини.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_8 , в зв`язку із нанесенням йому легких тілесних ушкоджень, просить суд стягнути з ОСОБА_7 відшкодування завданої йому моральної та матеріальної шкоди в розмірі 270 000 грн. Із змісту позовної заяви та пояснень потерпілого наданих в судовому засіданні, судом встановлено, що потерпілий не розмежовує та чітко не вказує, яку саме суму становлять матеріальні збитки, а яку відшкодування завданої моральної шкоди. Уточнив лише, що моральна шкода перевищує 50 тис. грн.

Враховуючи наведені вище обставини, оглянувши надані потерпілим медичні документи, а також висновок судово-медичної експертизи, суд вважає, доведеним, факт спричинення потерпілому моральної шкоди в наслідок фізичних страждань викликаних завданими йому з вини обвинуваченого тілесними ушкодженнями.

Із змісту ст. 23 ЦК України випливає, що моральна шкода може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування визначається судом.

Визначаючи розмір грошового відшкодування завданої моральної шкоди, судом враховується характер правопорушення, глибина фізичних і душевних страждань потерпілого, а також особа обвинуваченого. Оцінивши в сукупності викладені обставини, з врахуванням вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди слід задоволити частково та стягнути з обвинуваченого в користь ОСОБА_8 15000 грн.

В частині відшкодування завданої матеріальної шкоди, цивільний позов ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, оскільки в порушення вимог ст. 10,60 ЦПК України потерпілий не представив суду жодного доказу в підтвердження підставності розміру визначеного ним відшкодування. Надані суду документи не підтверджують факту понесення потерпілими матеріальних витрат.

У відповідності до положень ст.100 КПК України слід вирішити питання про долю речових доказів.
Керуючись ст.ст.100, 349, 370, 373,374 КПК України, ст.125 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (вісімсот п`ятдесят гривень).
Цивільний позов ОСОБА_8 - задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання: АДРЕСА_4 ) відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Речові докази: оптичний диск CD-R залишити при матеріалах кримінальної справи.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.394 КПК України, протягом 30 днів з дня їх проголошення до Львівського апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.
Вирок судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1