10 січня 2022 року м. Київ
Солом`янський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
Відповідно до ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 22.11.2021 р. судом було призначено судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акту, застосовано до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 20.01.2022 року включно, із визначенням розміру застави у п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 11 350 грн.
У судовому засіданні, що відбулось 10.01.2022 року, прокурором було оголошено обвинувальний акт, та судом встановлено особу обвинуваченого, вислухана його позиція по справі, у тому числі стосовно обсягу та порядку доказів, які підлягають дослідженню в даному кримінальному провадженні.
Перед встановленням обсягу та порядку дослідження доказів у даному кримінальному провадженні, прокурором заявлено клопотання про відкладення слухання справи у зв`язку із необхідністю вирішити питання про об`єднання в одне провадження кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, із кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки зазначені обвинувальні акти пов`язані між собою, адже і ОСОБА_6 , і обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінується вчиненні одного кримінального правопорушення, вчиненого ними спільно за попередньою змовою групою осіб. Прокурор зазначив, що обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 перебуває у провадженні судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_7 , справа призначена до підготовчого судового засідання. Згідно з поясненнями прокурора, розгляд даних кримінальних проваджень в окремих провадженнях порушуватиме право на захист кожного з обвинувачених, тому просить відкласти слухання справи на іншу дату.
Також, прокурор просив вирішити питання про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 тримання під вартою ще на 60 днів, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не став, продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Зокрема, зазначається, що усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення, ОСОБА_4 може значний термін переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, так як постійного місця проживання та сталих соціальних зв`язків він не має, перебував у розшуку відповідно до ухвали Приморського районного суду міста Одеси від 20.07.2021 р. за № 522/3050/19. Існує ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним прокурором.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти відкладення слухання справи, вважали за можливим розглядати окремо обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 та відносно ОСОБА_4 , незважаючи на те, що ОСОБА_4 інкриміновано вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за попередньою змовою із ОСОБА_6 . Також, обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 заперечували проти продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, зазначивши, що обвинувачений не має наміру ухилятись від явки до суду. Обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що має постійне місце проживання у м. Одеса, де орендує помешкання, та буде приїздити на засідання суду. Пояснив, що він не одружений, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працював, оскільки перебував у пошуках роботи, дійсно у період часу з 2012 року по 2019 рік неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі за корисливі правопорушення, однак зробив для себе належні висновки та обіцяє виправитись.
У судове засідання не прибув потерпілий ОСОБА_8 , повідомлений належним чином про місце, день та час судового засідання, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Враховуючи вимоги ст. 325 КПК України, та думку учасників кримінального провадження, які не заперечували проти проведення підготовчого судового засідання у відсутність потерпілого, суд на місці ухвалив провести судове засідання у відсутність потерпілого ОСОБА_8 .
Заслухавши думку учасників кримінального провадження стосовно доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою, клопотання прокурора про відкладення слухання справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Враховуючи, що суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, таким чином, з огляду на наведені у клопотанні прокурора доводи, суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Суд звертає увагу на те, що поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).
Так, в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження ризики, передбачені п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зазначені висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за вчинення якого обвинуваченому може загрожувати покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на той самий строк, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути йому призначено судом у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, обвинувачений може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду та правоохоронних органів.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не має постійного місця проживання у м. Києві, не одружений, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, не працює, не зміг суду назвати конкретну адресу свого проживання, обмежившись тільки містом, що у своїй сукупності свідчить про відсутність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків та про наявність ризиків того, що обвинувачений, перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Виходячи з вищевикладеного, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не запобігатиме уникненню ризиків, передбачених п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, існування яких було встановлено судом.
Тому, із врахуванням положень ч. 3 ст. 331 КПК України, суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою на 60 днів.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четверною цієї статті.
Таким чином, із врахуванням вищевикладеного, керуючись положеннями п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, суд при постановленні ухвали визначає розмір застави у п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Стосовно клопотання, яке надійшло від прокурора про відкладення слухання справи, суд вважає дане клопотання обґрунтованим, та судом прийнято рішення про направлення запиту на адресу судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_7 з метою з`ясування, на якій стадії перебуває розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 та чи вирішено судом питання про об`єднання кримінальних проваджень відносно ОСОБА_6 та відносно ОСОБА_4 .
Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182, 183, 194, 196, 197, 331, 376 КПК України, суддя, -
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 10 березня 2022 року включно.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати до суду за кожним викликом,
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання,
- не відлучатись із міста Києва без дозволу суду,
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити 60 діб з моменту внесення застави.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Солом`янський районний суд м. Києва.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинуваченийй зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру м. Києва.
Ухвала суду діє до 10 березня 2022 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слухання справи відкласти на 04 березня 2022 року на 15 год. 00 хв.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1