Справа № 308/3323/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого - ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
перекладача - ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження № 0000121 від 28.02.2022 року, про обвинувачення

громадянина Королівства ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Марокко, студента, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000121 від 28.02.2022 року про обвинувачення громадянина Королівства ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України разом з угодою про визнання винуватості.
З врахуванням даної угоди про визнання винуватості укладеної 03.03.2022 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , суд, відповідно до положень ст. 474 КПК України, переходить до провадження на підставі угоди.

Згідно обвинувального акту, громадянин Королівства ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він, 28.02.2022 року о 13 год. 45 хв. перебуваючи у м. Ужгород на міжнародному контрольно-пропускному пункті «Ужгород» маючи на меті незаконно перетнути державний кордон України був виявлений інспектором прикордонної служби першої категорії Ужгород тип-А, НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 та ігноруючи законну команду працівника прикордонної служби України « ІНФОРМАЦІЯ_3 », наблизився до ОСОБА_4 та умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, керуючись хуліганським мотивом та маючи на меті перешкодити працівникам правоохоронного органу виконати свої службові обов`язки наніс удар долонею правої руки в область обличчя інспектору прикордонної служби першої категорії Ужгород тип-А 94 ІНФОРМАЦІЯ_4 сержанту ОСОБА_4 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта № 82 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Зазначеними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Як убачається з угоди про визнання винуватості від 03.03.2022 року, прокурор та підозрюваний ОСОБА_6 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо всіх її істотних умов: формулювання обвинувачення, правової кваліфікації дій обвинуваченого, який у повному обсязі обвинувачення беззастережно визнає свою винуватість у скоєному.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч.2 ст. 345 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03.03.2022 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 .
Потерпілий ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні показав, що не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає.
Обвинувачений ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в якому його обвинувачують, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив укладення угоди про визнання винуватості та просив затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтвердила укладення угоди про визнання винуватості між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 , у її присутності та просила затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.
Обвинувачений ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні пояснив, що права надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, визнає повністю.
Також у підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 03.03.2022 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та просив її затвердити.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 за ч.2 ст. 345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків кваліфіковано вірно.
Суд не вправі перевіряти фактичні обставини, вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.
Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_6 не встановлено.
В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 03.03.2022 року не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Судом, у відповідності до ч. 2 ст. 473 КПК України учасникам судового провадження роз"яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, а саме обмеження права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України, а для підозрюваного, обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.
При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 03.03.2022 року вимогам ст. ст. 469, 470, 472 КПК України суд враховує що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій обвинуваченого вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
З врахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної 03.03.2022 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 .
Відповідно до ч.5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.
Враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного ОСОБА_6 , обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання, про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Запобіжний захід у виді застави, обраний відносно ОСОБА_6 , згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.03.2022 року у справі № 308/3201/22 (1-кс/308/920/22) - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. , 368, 370, 373,374,376, 395, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03.03.2022 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000121 від 28.02.2022 року.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у вигляді застави, обраний відносно ОСОБА_6 , згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.03.2022 року у справі № 308/3201/22 (1-кс/308/920/22) - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений прокурором, обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1