Справа № 489/426/21
Номер провадження 1-кп/489/579/21
ВИРОК
Іменем України

26 жовтня 2021 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Миколаєві, громадянин України, українець, з середньою освітою, не працюючий, не одружений, раніше судимий:

- 21.06.2007 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 185 КК України, на 1 рік позбавлення волі, згідно зі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;

- 10.11.2008 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України на 1 рік 1 місяць позбавлення волі;

- 01.04.2009 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 263, ч. 4 ст. 70 КК України на 1 рік 3 місяці позбавлення волі;

- 18.02.2011 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 263 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- 14.07.2011 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України на 2 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 09.04.2014 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі; 29.08.2014 за ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області скорочено строк на 6 місяців позбавлення волі;

- 15.01.2015 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 309 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- 13.03.2015 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі;

зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України

встановив
ОСОБА_4 07.07.2020 близько 07:00 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , з метою реалізації злочинного наміру, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, таємно викрав банківську картку АТ "Акцент - Банк" № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , яка для потерпілої матеріальної цінності не представляє та відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992, ст. 1, ст. 15 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошових коштів в Україні" від 05.04.2001, ст. 51 Закону України "Про банки та банківську діяльність" від 07.12.2000 відповідає визначенню поняття "офіційний документ" та є його різновидом, чим скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Після викрадення банківської картки АТ «Акцент-Банк» № НОМЕР_1 , належної ОСОБА_5 , ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна та розуміючи, що його дії є таємними для потерпілої ОСОБА_5 - власника банківського рахунку, відкритого в АТ «Акцент - Банк», засобом доступу до яких (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, в тому числі банківська картка АТ «Акцент-Банк» № НОМЕР_1 , використання якої ініціює переказ грошових коштів з відповідного рахунку, а також здійснення інших операцій, 07.07.2020 в період часу з 07:16 год. до 09:34 год., діючи повторно, знаходячись біля банкомату ПАТ КБ «Приват Банк», який розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 81-А, викрав з банківської карти АТ «Акцент-Банк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 20 000 грн. разом з комісією банку в сумі 940 грн., всього викрав 20 940 грн.
Крім цього, 07.07.2020 о 09:51 год., ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, знаходячись біля банкомату ПАТ КБ «Приват Банку», який розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 81, викрав з банківської карти АТ «Акцент-Банк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 1000 грн. разом з комісією банку у сумі 47 грн., всього викрав 1047 грн., спричинивши тим самим потерпілій матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Всього ОСОБА_4 викрадено з банківського рахунку ОСОБА_5 21 987 грн., чим спричинено матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденими грошима на власний розсуд.
Вина обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, щодо викрадення майна та офіційних документів у ОСОБА_5 , а також час та місце його вчинення підтверджується сукупністю, досліджених в судовому засіданні, доказів:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.07.2020, відповідно до якого ОСОБА_5 повідомила, що 07.07.2020 близько 07:00 год. ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 здійснив крадіжку банківської карти та грошових коштів у сумі 22 500 грн.;

- протоколом огляду предмету від 01.11.2020, де об`єктом огляду були 512 фото, отримані в ході тимчасового доступу до речей та документів з ПАТ КБ "ПриватБанк";

- показами потерпілої, яка повідомила, що обвинувачений був у них вдома та таємно від неї вкрав банківську картку, з якої знав гроші;

- показами обвинуваченого ОСОБА_4 , який пояснив, що 07.07.2020 близько 07:00 год. він перебував за адресою: АДРЕСА_2 та здійснив крадіжку банківської карти, потім в банкоматі двічі зняв кошти. Вину визнав повністю, щиро розкаявся.

Наслідки у вигляді заподіяної ОСОБА_5 шкоди та її розмір доведено сукупністю таких доказів:

- інформацією АТ "Акцент - Банк" по картці ОСОБА_5 про зняття грошових коштів за період з 01.07.2020 до 15.07.2020.

Суд визнає ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно та викраденні офіційних документів.

Крім того, в судовому засіданні було досліджено:
- копію паспорта на ім`я ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- копію довідки про звільнення, відповідно до якої ОСОБА_4 13.03.2019 звільнився з ДУ "Ольшанська виправна колонія № 53" у зв`язку з відбуттям строку покарання;
- вимогу УІАП ГУНП в Миколаївській області, згідно з якою ОСОБА_4 раніше засуджувався;
- довідки Комунального некомерційного підприємства "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради № 3156 від 28.07.2020 та № 2588 від 29.07.2020 відповідно до яких ОСОБА_4 на психіатричному обліку не знаходиться та перебуває на наркологічному обліку з 2008 року з діагнозом РПП внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності;
- характеристику, відповідно до якої ОСОБА_4 за місцем мешкання зарекомендував себе посередньо. Веде скритний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, заробляє на життя випадковими заробітками. В 2019 році двічі притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 та ч. 1 ст. 187 КУпАП.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.

Відповідно до ст. 66 КК України судом встановлено обставину, що пом`якшує ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, а саме щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України суд не знаходить, оскільки обвинувачений раніше неодноразово засуджувався в т. ч. за корисливі злочини, на шлях виправлення не став та знову скоїв злочин, що свідчить про те, що його виправлення не можливе без реального відбування покарання. Суд також не знаходить підстав для застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, враховуючи відсутність декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів.
За таких обставин, суд вважає, що за ч. 1 ст. 357 КК України обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді обмеження волі, а за ч. 2 ст. 185 КК України -позбавлення волі в розмірі наближеному до середнього.
Таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільним позивачем заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого завданої матеріальної шкоди на загальну суму 21 987 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В судовому засіданні підстави позову, розмір заподіяної шкоди та вина обвинуваченого у заподіянні майнової шкоди ОСОБА_5 доведена вищенаведеними доказами, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної шкоди.

Питання речових доказів слід вирішити в порядкуст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 127 - 129, 349, 369 - 376 КПК України, суд

ухвалив
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 завдану матеріальну шкоду у розмірі 21 987 грн.

Речові докази:

- CD-R диск, після набрання вироком законної сили, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1