Єдиний унікальний номер судової справи 201/7759/20
Номер провадження 1-кп/201/220/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді із складу колегії суддів ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження, відомості про яке 21 січня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпродзержинськ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_7 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, -

встановив:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке 21 січня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України.

Під час судового розгляду вказаного кримінального провадження за відповідним клопотанням прокурора на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2021 року до обвинуваченого ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20.01.2022 року, який в подальшому продовжений до 20.03.2022 року.

18 січня 2022 року на підставі ч. 1 ст. 330 КПК України колегію суддів постановлено ухвалу про тимчасове видалення обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до початку судового розгляду з зали судового засідання у зв`язку із повторним порушенням порядку судового засідання.

14 березня 2022 року до канцелярії суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 р. "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (зі змінами) з 19.12.2020 р. до 31.08.2021 р. на всій території України встановлено карантин.

З абз. 1, 5 п. 20-5 розділу XI "Перехідні положення" КПК України випливає, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк колегією суддів розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.
Розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 здійснюється колегією суддів у складі: головуючого - судді ОСОБА_11 , суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_12 .

Головуючий по справі - суддя ОСОБА_11 станом на 14.03.2022 року перебуває у відпустці, а тому враховуючи, що строк тримання під вартою ОСОБА_5 спливає 20.03.2022 року, колегія суддів буде позбавлена можливості розглянути клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до закінчення дії попередньої ухвали суду, оскільки головуючий по справі - суддя ОСОБА_11 буде перебувати у відпустці, орієнтовно до 18.03.2022 року включно.

Тому розгляд клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до абз. 1, 5 п. 20-5 розділу XI "Перехідні положення" КПК України, здійснюється суддею зі складу колегії суддів.

14 березня 2022 року прокурором ОСОБА_3 подано до канцелярії Державної установи «Дніпровської установи виконання покарань (№ 4)» для вручення обвинуваченому ОСОБА_5 копію клопотання про продовження тримання під вартою, однак останній відмовився його отримувати, у зв`язку з чим працівниками ДУ «Дніпровської установи виконання покарань (№ 4)» було складено акт про відмову від отримання копії вказаного клопотання.

У судове засідання, призначене на 14 березня 2022 року захисники обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 не з`явилися.

Захисники ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 подали до суду заяви про неможливість прибути до суду.

Інші учасники судового провадження, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи, до суду не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Захисник ОСОБА_17 та обвинувачений ОСОБА_6 звернулися до суду із усними клопотаннями про проведення розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 за їх відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_7 не був доставлений до суду конвойною службою.

Отже, з огляду на вимоги ст. ст. 184, 199 КПК України суд приходить до висновку про розгляд клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 за відсутності належним чином повідомлених учасників судового провадження, та за відсутності обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які в порядку ч. 1 ст. 330 КПК України тимчасово видалені до початку судового розгляду з зали судового засідання за повторне порушення порядку судового засідання.

З метою забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_5 на захист під час розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинувачений ОСОБА_5 представлений захисником ОСОБА_4 , призначеним в порядку ст. 53 КПК України на проведення окремої процесуальної дії.

В обґрунтування доводів клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор ОСОБА_3 посилався на те, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2021 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20 січня 2022 року.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України.

На думку прокурора ОСОБА_3 метою продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду і вчинити інше кримінальне правопорушення.
На підтвердження продовження існування ризику можливих спроб обвинуваченого переховуватися від суду прокурор зазначає про те, що 22.11.2021 року під час виходу суду до нарадчої кімнати для вирішення клопотання прокурора про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній, не дочекавшись виходу колегії суддів із нарадчої кімнати, залишив приміщення суду, при цьому залишив територію Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська самостійно, на автомобілі, який перебував у його користуванні, таким чином вдався до переховування від суду.
З метою виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2021 року та взяття ОСОБА_5 під варту, оперативними працівниками з 24.11.2021 року по 09.12.2021 року щодня здійснювались виходи за останнім відомим суду місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_5 АДРЕСА_1 , однак за вказаною адресою останній не перебував. Про інше місце мешкання ОСОБА_18 суду не повідомляв.
У судове засідання по зазначеному кримінальному провадженню, яке призначено було на 13.12.2021 року обвинувачений ОСОБА_5 не прибув, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Крім того, прокурором встановлено, що 23.11.2021 року обвинувачений ОСОБА_5 не прибув за викликом в судове засідання по кримінальному провадженню за його обвинуваченням за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська (справа № 932/636/20), про поважність причин свого неприбуття суд не повідомив. Захисники обвинуваченого також не повідомили суд про причини неприбуття ОСОБА_5 .
29.11.2021 року обвинувачений ОСОБА_5 не прибув за викликом у судове засідання до Дніпровського апеляційного суду з розгляду апеляційної скарги його захисників ОСОБА_13 та ОСОБА_19 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2021 року, при цьому ані обвинувачений, ані його захисники не повідомили про причини неприбуття обвинуваченого до суду.
30.11.2021 року обвинувачений ОСОБА_5 не прибув за викликом у судове засідання до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська для розгляду кримінального провадження за його обвинуваченням за ч. 3 ст. 187 КК України (головуючий суддя ОСОБА_20 , справа № 932/1279/20), про поважність причин свого неприбуття суд не повідомив. Захисники обвинуваченого також не повідомили суд про причини неприбуття ОСОБА_5 .
02.12.2021 року обвинувачений ОСОБА_5 не прибув за викликом у судове засідання до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська для розгляду кримінального провадження за його обвинуваченням за ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України (головуючий суддя ОСОБА_21 , справа № 932/2545/20), про поважність причин свого неприбуття суд не повідомив.
Захисник ОСОБА_13 у зазначене вище судове засідання також не з`явилася, подала до суду клопотання про неможливість прибуття обвинуваченого ОСОБА_5 до суду у зв`язку із перебуванням останнього на лікуванні. При цьому, у своїй заяві зазначила, що самостійно ОСОБА_5 не в змозі подати заяву про відкладення розгляду справи та надати відомості про поважність причин його неявки у зв`язку із ускладненим станом здоров`я та перебуванням у лікарні. В якому саме лікувальному закладі перебуває обвинувачений, захисником повідомлено не було.
У судове засідання з розгляду цього ж кримінального провадження, який був призначений на 09.12.2021 року ОСОБА_5 також не прибув, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Захисник ОСОБА_13 у зазначене вище судове засідання також не з`явилася, надіслала до суду клопотання про відкладення розгляду справи, в якому зазначила про те, що причиною неприбуття в судове засідання ОСОБА_5 02.12.2021 року є те, що останній у період з 22 листопада 2021 року по 03 грудня 2021 року перебував на стаціонарному лікуванні у «Клінічній лікарні швидкої медичної допомоги із діагнозом: «Перелам н/3 правої гомілки»», на підтвердження чого додала до свого клопотання фотокопію довідки № 14126. В цьому ж клопотанні захисник ОСОБА_13 зазначила, що 07.12.2021 року у ОСОБА_5 погіршилося загальне самопочуття, підвищилася температура та він продовжує перебувати на лікуванні.
У зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_5 двічі не з`явився до суду без поважних причин, судом було постановлено ухвалу про привід.

Вказані обставини є також свідченням порушення обвинуваченим ОСОБА_5 покладеного на нього процесуального обов`язку прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк, заздалегідь повідомити суд про це, що передбачено п. п. 1, 2, ч. 7 ст. 42 КПК України та пов`язаного із застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді застави, а отже є порушенням умов застосованого запобіжного заходу.

Крім того, 02 вересня 2021 року за результатами розгляду клопотання прокурора про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, ухвалою суду клопотання було задоволено, однак судом визначено заставу у розмірі 237 900 гривень. 06 вересня 2021 заставу було внесено та ОСОБА_5 звільнено з-під варти. Отже, з огляду на положення ч. 4 ст. 202 КПК України, обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, який на цей час діє, оскільки судом не ухвалювалось рішення про скасування запобіжного заходу або його зміну, а положеннями Кримінального процесуального кодексу України не визначено конкретного строку дії запобіжного заходу у виді застави.

Також прокурор зазначає, що за приписами ст. 178 КПК України, суд, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, на підставі наданих стороною кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінювати, у тому числі дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів.

14 грудня 2021 року обвинувачений ОСОБА_5 знов не прибув у судове засідання з розгляду кримінального провадження за його обвинуваченням, що перебуває на розгляді Жовтневого райсуду (справа 932/1279/20).

Судове засідання відбувалось за участі захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_13 . Захисник повідомила суду, що обвинувачений ОСОБА_5 знаходиться на лікарняному та заявила клопотання про долучення довідки на підтвердження цього. При цьому захисником суду була надана фотокопія тієї ж довідки № 14126 виданої ОСОБА_5 , про перебування з 22.11.2021 року по 03.12.2021 року в КЗ «ДКОШМД» з діагнозом перелам н/3 правої гомілки.

Судове засідання відбувалось 14.12.2021 з 12 год. 00 хв. до 12 год. 07 хв.

Однак, цього ж дня 14.12.2021 року, приблизно о 13 год. 00 хв. оперативними уповноваженими УКР ГУНП України в Дніпропетровській області було встановлено місце перебування обвинуваченого ОСОБА_5 в приміщенні кафе «Adventure», за адресою: м. Дніпро пр. Дмитра Яворницького, 98, та о 13 год. 05 хв., відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська його було взято під варту.

При цьому, при поверхневій перевірці обвинуваченого ОСОБА_5 будь-яких ознак наявного травмування та переламу гомілки у нього виявлено не було. Будь-яких скарг з цього приводу при взятті під варту він не заявив.

Крім того, відповідно до інформації КНП "Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги" Дніпровської міської ради від 14.12.2021 року за вихідним № 01-17/3422, наданої на запит прокурора, встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у період з 22.11.2021 по 03.12.2021 до КНП "Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги" ДМР за медичною допомогою не звертався та на стаціонарному лікуванні не перебував. Довідка № 14126 не видавалась.

Отже, наведені факти свідчать про намагання обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватись від суду і сторона обвинувачення вважає це доведеним.

Наявність же ризику, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення не з`явиться на суді або вчинять дії, направлені на перешкоджання відправленню правосуддя, з огляду на прецедентне право Конвенції є прийнятним для відмови у звільненні особи з під варти.

Тобто метою продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою є забезпечення належного подальшого судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Крім того, оцінюючи ризик того, що обвинувачений може ухилятися від правосуддя, суд повинен виходити ще й з того, що у разі визнання винуватим у цих кримінальних правопорушеннях, обвинуваченому може бути призначено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років.

Тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується, суд, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України, також зобов`язаний оцінювати при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу.

Також на переконання прокурора додатковим підтвердженням того, що обвинувачений ОСОБА_5 може здійсняти дії направлені на переховування від правосуддя є й факт того, у 2018 році обвинувачений вже був засуджений за ч. 1 ст. 390 КК, за ухилення від відбування покарання у виді обмеження волі, а саме за самовільне залишення місця обмеження волі виправного центру, а у цьому кримінальному провадженні, обвинувачується за ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393 КК України, в організації готування своєї втечі з під варти, як особою, яка перебувала в попередньому ув`язненні, вчиненому вже організованою групою.

Разом з цим прокурор зазначає, що наявність обвинувальних актів та ухвал суду про призначення судового розгляду ще у трьох кримінальних провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, обвинувальні акти у яких перебувають у Бабушкінському та Жовтневому районних судах м. Дніпропетровська, судовий розгляд у даних кримінальних провадженнях триває.

Вищенаведені факти, на думку прокурора, свідчать про намагання обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватись від суду з метою ухилення від судового розгляду та перешкоджання кримінальному провадженню таким чином і у цих справах.

Також прокурор вважає, що спроби обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватись від суду з метою уникнення взяття під варту, неодноразові судимості, наявність на даний час обвинувачень у вчиненні ним ще цілої низки кримінальних правопорушень, спроби ухилення в минулому від відбування покарання, організація спроби втечі з-під варти при перебуванні у попередньому ув`язненні, а також недотримання підозрюваним умов застосованого до нього в іншому кримінальному провадженні, судовий розгляд у якому триває запобіжного заходу у вигляді застави, свідчать про те, що ризики переховування від суду та вчинення подальших кримінальних правопорушень продовжують існувати і зі плином часу аж ніяк не зменшуються.

За наведених у клопотанні обставин, на думку прокурора, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 є недоцільним і не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому просив клопотання задовольнити і обрати запобіжний захід відносно обвинуваченого на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане ним клопотання, просив його задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 підтвердив, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою він отримав, відповідний час для підготовки до розгляду цього клопотання та конфіденційного спілкування із підзахисним судом був наданий.

Однак, зазначив, що, на його думку, розгляд клопотання прокурора продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою проводиться з порушенням права обвинуваченого на захист, оскільки ОСОБА_5 відмовився від його послуг та наполягав на тому, щоб участь у розгляді зазначеного клопотання приймала його захисник за договором ОСОБА_13 , про що він надав письмову заяву від імені обвинуваченого ОСОБА_5 .

При цьому, захисник ОСОБА_4 наполягав на тому, що розгляд клопотання прокурора повинен проводитися із обов`язковою участю обвинуваченого та з урахуванням його думки з приводу зазначеного клопотання.

Також захисник ОСОБА_4 зазначив, що у зв`язку з тим, що, обвинувачений ОСОБА_5 відмовився від нього, як від захисника, призначеного на окрему процесуальну дію, він не може висловити думку з приводу викладених у клопотанні прокурора доводів та обґрунтувань необхідності продовження строку дії запобіжного заходу.

Крім того, захисник ОСОБА_4 вважав за необхідне розгляд клопотання прокурора повинен проводитися у присутності захисника ОСОБА_13 , яка зобов`язалася прибути до суду 16 березня 2022 року, тобто до закінчення строку дії запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 .

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд приходить до наступних висновків.

Так, оцінюючи продовження існування наведених прокурором ризиків, суд приходить до висновку, що враховані при застосуванні та подальшому продовженні обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики не зменшилися на час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу, і продовжують існувати, що доведено стороною обвинувачення у повній мірі, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 393, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 189 КК України та у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні зазначених злочинів, останньому загрожує максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком 15 років.

При цьому, при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia № 71362/01 від 21.07.2003), суд зазначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Отже, суд враховує особистість обвинуваченого ОСОБА_5 та його репутацію, зокрема, те, що останній у свої 24 роки є особою раніше (чотири рази) судимою за вчинення умисних корисливих злочинів, в тому числі, і за злочин, передбачений ч. 1 ст. 390 КК України ухилення від відбування покарання у вигляді обмеження волі.

При цьому, виходячи за наданих прокурором ще під час розгляду клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою документів встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 звільнився з місць позбавлення волі в травні 2019 року і вже 6 жовтня 2019 року знову був затриманий та арештований. Вчинення першого злочину за наявними обвинуваченнями, ОСОБА_5 інкримінується 22 липня 2019 року, тобто через 2 місяці після звільнення, що дає суду об`єктивні та достатні підстави вважати, що останній схильний до вчинення злочинів, що безумовно створює обвинуваченому негативну репутацію.

Окрім того, зазначені обставини у сукупності із пред`явленим на даний час ОСОБА_5 обвинуваченням в організації втечі з-під варти, в той саме час, коли він перебував в попередньому ув`язненні, свідчать про схильність останнього до ухилення від явки до правоохоронних органів та суду з метою уникнення можливого покарання, що, у свою чергу, є об`єктивним підтвердженням наявності ризику можливих спроб обвинуваченого переховуватись від суду.

Поряд із цим, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 не одружений, офіційно не працевлаштований, та, з огляду на наведені вище факти стосовно наявності судимостей та відбуття покарання в кримінально-виконавчих установах, подальше після звільнення перебування під вартою у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках іншого кримінального провадження, не має міцних соціальних зв`язків.

Окрім того, на наявність існування ризику можливих спроб обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватись від суду додатково вказують і ті обставини, що 22.11.2021 року під час знаходження колегії суддів у нарадчій кімнаті з розгляду клопотання прокурора про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній покинув приміщення суду, не дочекавшись виходу колегії суддів із нарадчої кімнати.
В подальшому ОСОБА_5 не з`явився у судове засідання, призначене на 13 грудня 2021 року, і про причини свого неприбуття не повідомив, тобто вдався до переховування від суду за наявності відповідного рішення про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до фактичного його затримання працівниками УКР ГУНП України в Дніпропетровській області 14 грудня 2021 року у приміщенні кафе «Adventure» у м. Дніпрі, що підтверджується відповідним протоколом про взяття під варту від 14.12.2021 року, які містяться в матеріалах кримінального провадження.
Більш того, виходячи з раніше наданих прокурором рапортів, які містяться в матеріалах кримінального провадження, складених оперативними працівниками УКР ГУНП України в Дніпропетровській області, які на виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2021 року, починаючи з 24.11.2021 року по 09.12.2021 року щодня здійснювали виходи за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , слідує, що за вказаною адресою останній не перебував.
Окрім того, з наданих раніше стороною обвинувачення матеріалів, які долучені до матеріалів кримінального провадження, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 також не з`являвся у судові засіданні по іншим кримінальним провадженням за його обвинуваченням, які перебувають на розгляді в інших судах, що у свою чергу вказує на спроби обвинуваченого ОСОБА_5 ухилятися від явки до суду.
При цьому доводи сторони захисту про наявність у обвинуваченого ОСОБА_5 , начебто, поважної причини неприбуття до суду, зокрема погане самопочуття через перелам н/3 правої гомілки, спростовані стороною обвинувачення, що було враховано у попередньому судовому рішенні.
Окремо, судом враховуються і обставини затримання обвинуваченого ОСОБА_5 в приміщенні кафе «Adventure» за адресою: м. Дніпро пр. Дмитра Яворницького, 98, 14.12.2021 року, тобто у той день, коли було призначено судове засідання по іншому кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 .
При цьому, при поверхневій перевірці обвинуваченого ОСОБА_5 будь-яких ознак наявного травмування та переламу гомілки виявлено не було та будь-яких скарг з цього приводу при взятті під варту він не заявив, що зафіксовано у протоколі.
Отже, наведені вище обставини, на переконання суду, безумовно підтверджують факт намагання обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватись від суду та його небажання дотримуватися належної процесуальної поведінки, навіть після ухваленого рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, суд погоджується із заявленим прокурором ризиком можливих спроб обвинуваченого ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення, та вважає, що цей ризик не зменшився і продовжує існувати, що доведено стороною обвинувачення у повній мірі під час розгляду клопотання.

Так, як зазначено вище обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, у тому числі, і за вчинення злочину, пов`язаного із втечею з установи відбування покарання, що підтверджується відповідною довідкою по обліках АІС, яка долучена до матеріалів кримінального провадження.

Більш того, після звільнення з місць позбавлення волі обвинувачений ОСОБА_5 через нетривалий проміжок часу вже обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних з організацією вчинення організованою групою, за співучасті ще п`яти співучасників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , нападу на ОСОБА_22 , з метою заволодіння її майном, поєднаного із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я потерпілої (розбій), з організацією незаконного позбавлення волі та викрадення людини потерпілої ОСОБА_22 , з корисливих мотивів, з організацією незакінченого замаху на вимагання вимогу передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілою ОСОБА_22 , обмеженням її свобод, з погрозою вбивства потерпілої, а також з організацією готування до злочину втечі з-під варти, особою, яка перебуває в попередньому ув`язненні, вчиненому організованою групою.

При цьому, суд враховує, що вчинення наведених вище злочинів інкримінується ОСОБА_5 під час його перебування у попередньому ув`язненні, в камері ДУВП № 4 в Дніпропетровській області, тобто під час перебування під вартою відповідно до ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.10.2019 року про застосування до нього запобіжного заходу, строк дії якого в подальшому продовжено, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні № 0002329.

Більш того, на даний час відносно ОСОБА_5 в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходяться: обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002329 від 23.09.2019 року (справа № 932/2545/20) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001656 від 22.07.2019 року (справа 932/1279/20) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, в провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська - обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002187 від 05.10.2019 року (справа 932/636/20) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Отже, на переконання суду, вищенаведені обставини у сукупності із встановленими даними про особистість обвинуваченого ОСОБА_5 та його негативною репутацією, доведеного факту втечі з місць позбавлення волі, достатньою мірою підтверджують обґрунтованість та доведеність ризику того, що останній може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, наведені дані про особу обвинуваченого в сукупності з суворістю можливого покарання вказують на продовження існування ризиків можливих спроб обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, ступень яких є досить високим.

При цьому, у конвенційній судовій практиці вироблено чотири основні прийнятні причини для тримання особи під вартою до винесення вироку: ризик того, що особа не з`явиться до суду, ризик того, що обвинувачений, у разі звільнення, вчинить дії, які перешкоджатимуть відправленню правосуддя, або вчинить нові злочини, або порушить громадський порядок (п. 94. Рішення ЄСПЛ «Пірузян проти Вірменії», п. 119. Рішення ЄСПЛ «Трипедуш проти Республіки Молдова»).

За таких обставин, суд погоджується із заявленими стороною обвинувачення передбаченими п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиками можливих спроб обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, які на час розгляду клопотання не зменшилися.

Доводи захисника ОСОБА_4 щодо порушення права обвинуваченого ОСОБА_5 на захист з тих підстав, що останній не був присутній під час розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також його твердження, що розгляд вказаного клопотання має відбуватися виключно за участі захисника обвинуваченого ОСОБА_13 не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, а тому і не можуть бути прийняті до уваги судом, з огляду на таке.

Так, виходячи з положень ст. 199 КПК України, суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Прокурором ОСОБА_3 відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 КПК України подане клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до останнього 22 листопада 2021 року, строк дії якого в подальшому був продовжений до 20 березня 2022 року.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , будучи належним чином повідомленими про день та час судового засідання, до суду не з`явилися

При цьому, від захисника ОСОБА_13 на електронну адресу суду надійшла заява про відкладення судового засідання у зв`язку із сімейними обставинами, з посиланням на Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в України», захисник ОСОБА_14 про причини свого неприбуття суд не повідомив.

Втім попередня процесуальна поведінка захисників обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які раніше неодноразово допускали неявку у судові засідання, зокрема в ті, де повинно було вирішуватися питання стосовно продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , позбавляють суд об`єктивної можливості дійти однозначного висновку, що захисник ОСОБА_13 з`явиться до суду 16 березня 2022 року, як зазначено в її заяві.

А отже, з урахуванням того, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до ОСОБА_5 закінчується 20 березня 2022 року, суд відповідно до положень абз. 1, 5 п. 20-5 розділу XI "Перехідні положення" КПК України має розглянути клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, 18 січня 2022 року на підставі ч. 1 ст. 330 КПК України колегію суддів постановлено ухвалу про тимчасове видалення обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до початку судового розгляду з зали судового засідання у зв`язку із повторним порушенням порядку судового засідання.

Враховуючи те, що судовий розгляд вказаного кримінального провадження ще не розпочато, участь обвинуваченого ОСОБА_5 при розгляді клопотання прокурора про продовження обвинуваченому йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є неможливою, оскільки ОСОБА_5 видалений з зали судового засідання до початку судового розгляду.

Також доводи захисника ОСОБА_4 про неможливість розгляду клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за його участі, через відмову ОСОБА_5 від нього як від захисника, суд не приймає до уваги, оскільки, виходячи з сукупного аналізу положень ст. ст. 42, 49, 52, 53, 54, 330 КПК України, у разі якщо завчасно повідомлені захисники обвинуваченого не прибули на розгляд клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 20 березня 2022 року і не забезпечили участь іншого захисника, судом для проведення окремої процесуальної дії в порядку, передбаченому ст. 49 КПК України був залучений адвокат ОСОБА_4 , участь якого, з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів і був тимчасово видалений з зали судового засідання за порушення порядку судового засідання, є обов`язковою.

При цьому, оцінюючи письмову заяву ОСОБА_5 , в якій останній не висловив недовіри захисникові ОСОБА_4 і не просив залучити іншого захисника до участі у розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, така відмова від захисника не приймається.

Отже, у даному випадку судом забезпечено право обвинуваченого ОСОБА_5 на захист під час розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який проведений з дотриманням наведених вище вимог кримінального процесуального закону за участю захисника, призначеного в порядку ст. ст. 49, 53 КПК України.

Отже, з урахуванням сукупності встановлених обставин, зокрема, наявності обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, тяжкості покарання, що загрожує останньому, у разі визнання його винуватим, характеру кожного обвинувачення та обставин інкримінованих злочинів, особистості обвинуваченого та його негативної репутації, суд дійшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує продовження застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави і обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Отже, вирішуючи питання щодо можливості застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, суд, зважаючи на те, що ОСОБА_5 обвинувачується, в тому числі, і у вчиненні кримінальних правопорушень, пов`язаних із погрозою застосування насильства, з урахуванням обставин інкримінованих останньому злочинів, з огляду на положення ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає за неможливе, у даному випадку, визначати розмір застави обвинуваченому.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 176-178, 181, 183, 184, 194, 199, 331, 369-372 КПК України,

постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 (шістдесят) днів до 12 травня 2022 року включно.

Встановити, що днем закінчення дії цієї ухвали щодо тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 12 травня 2022 року включно.

Ухвала про продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 16 годині 10 хвилин 15 березня 2022 року.

Суддя: ОСОБА_1