Справа № 645/6608/21
Провадження № 1-кп/645/709/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2021 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секратарі судових засідань - ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001361 від 17.06.2021 року, відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям.Харкова, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі слів працюючого, раніш не судимого в силу ст.89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальнихправопорушень, передбачених ч. 2 ст.307, ч.1 ст.310 КК України,
встановив:

05.10.2021 року в провадження Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001361, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307, ч.1 ст.310 КК України.
На підставі протоколу передачі судової справи раніш визначеному складу суду від 05.10.2021року визначеного головуючого по даному кримінальному провадженню суддю Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 .
З доповідної секретаря Фрунзенського районного суду м. Харкова встановлено, що в провадженні судді Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 , який з 06.10.2021 року перебуває на лікарняному, знаходиться кримінальне провадження № 645/3031/16-к (провадження № 1-кп/645/29/21) з обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 301 КК України, що надійшло до суду 17.02.2017 року.
На підставі розпорядження керівника апарату Фрунзенського районного суду м. Харкова №481 від 07.10.2021 року з метою дотримання передбаченого законом строку розгляду справи визначено провести повторний автоматизований розподіл справи № 645/6608/21.
На підставі повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2021 року визначено головуючого по даному кримінальному провадженню суддю Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 .
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.10.2021 року призначене підготовче засідання по даному кримінальному провадженню.
Матеріали кримінальної справи свідчать, що ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 22.09.2021 року застосовано відносно ОСОБА_4 запобіжний у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 20.11.2021 року, з визначенням застави у розмірі 90 800 грн.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_5 заперечували проти заявленого клопотання, посилаючись на те, що твердження прокурора про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є недоведеними.
Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, оцінивши ступінь обґрунтованості заявленого клопотання про захід забезпечення кримінального провадження та долучені до нього матеріали, - приходить до наступних висновків.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. При цьому, положення третього речення ч. 3 ст. 315 КПК України щодо автоматичного продовження строку тримання під вартою чи домашнього арешту без наявності відповідних клопотань учасників кримінального провадження рішенням Конституційного суду України № 1-р/2017 від 23.11.2017 року визнано неконституційним. Конституційний Суд України виходить з того, що зміна процесуального статусу особи з підозрюваного на обвинуваченого (підсудного) та початок стадії судового провадження у суді першої інстанції виключають автоматичне продовження застосування запобіжних заходів, обраних слідчим суддею до такої особи на стадії досудового розслідування як до підозрюваного. У вказаному рішенні зазначено, що такий запобіжний захід як тримання під вартою, який обмежує гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, може бути застосований судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження у суді першої інстанції, зокрема під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора.
З урахуванням вказаного, суд відмічає, що продовження строків тримання під вартою згідно норм діючого кримінального процесуального законодавства передбачено: 1) слідчим суддею під час досудового розслідування (ст.ст. 197, 199 КПК України); 2) судом під час саме судового розгляду (ст.ст. 315, 331 КПК України). Таким чином, на стадії підготовчого судового засідання суд має право розглянути клопотання учасників судового провадження про обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження.
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 22.09.2021 року застосовано відносно ОСОБА_4 запобіжний у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 20.11.2021 року, з визначенням застави у розмірі 90 800 грн.
Вбачається, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, з врахуванням вимог ст. 177 КПК України, виходив з наявності підстав для застосування вказаного запобіжного заходу, а саме наявності обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювані могли здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
На теперішній час по кримінальній справі здійснюється підготовче провадження.
Так, на думку прокурора, на стадії підготовчого провадження по справі лише запобіжний захід в виді тримання під вартою здатний забезпечити виконання обвинуваченими покладеними на них процесуальних обов`язків під час розгляду справи, в іншому випадку цілком ймовірно, що обвинуваченими можуть бути прийнято спроби переховування від суду, а також може перешкоджати кримінальному провадженню в спосіб вчинення тиску на свідків, які недопитані у судовому засіданні. Крім того, за переконанням прокурора запобіжний захід у виді тримання під вартою попереджає можливість вчинення обвинуваченими інших злочинів, тому застосування альтернативних запобіжних заходів недоцільно.
Заявлене прокурором клопотання про застосування запобіжного заходу в виді тримання обвинуваченому ОСОБА_4 під вартою за процесуальним змістом і формою відповідають вимогам ст. 184 КПК України.
Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження ст. 194 КПК України визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Суд, при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307, ч.1 ст.310 КК України, - враховує положення статей 368, 369, 371, 374 КПК України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку. Зазначе не свідчить про те, що суд на стадії проведення підготовчого судового засідання не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини. На думку суду, відомості, викладені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованих кримінальних правопорушень. Вагомість таких доказів наразі не викликає сумнівів. Таким чином, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо них запобіжного заходу з огляду потреб судового розслідування.
В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто обвинувачений без застосування до нього запобіжного заходу зможе переховуватися від суду. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку та тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Крім того, з доповідної секретаря Фрунзенського районного суду м.Харкова встановлено, що в провадженні судді Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 знаходиться кримінальне провадження № 645/3031/16-к (провадження № 1-кп/645/29/21) з обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 301 КК України, що надійшло до суду 17.02.2017 року.
ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, законних джерел доходу не має. Вказане свідчить, що обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе залишити місце проживання та ймовірніше за все прийняти спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Жодних стримуючих факторів, які б свідчили, що обвинуваченими не будуть вживатися перешкоди у відправленню правосуддя в спосіб неявки в судові засідання, - судом не встановлено.
При наданні оцінки ступеню ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує, що згідно п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Яжинський проти Польщі» ризик незаконного впливу обвинуваченого особисто на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу. Суд з огляду на вказане, з урахуванням, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 наразі перебуває на стадії підготовчого провадження, судове слідство по справі не розпочате, - вважає, що ризик прийняття обвинуваченим спроб незаконного впливу на свідків, які безпосередньо перед судом не допитані, з метою переконання або змушення останніх надати покази в вигідному для них аспекті є реальним.
Також, суд вважає, що прокурором доведено існування ризику, визначеного п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, оскільки обвинувачений пояснив, що раніше судимий, вчинив новий корисний злочин.
Перевіряючи наявність законних підстав вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою буде достатнім для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, оцінено в сукупності фактори, пов`язані з характером особи обвинуваченого, моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, особистими та соціальними обставини його життя, сімейними зв`язками та зв`язками з суспільством. Так, судом враховано, що:
1) за способом життя та економічним становищем: обвинувачений не довів суду, що до затримання мав офіційні джерела доходу, займався суспільно-корисною працею, мав міцні соціальні зв`язки;
2) за віком: обвинувачений є повнолітнім, тому має повну кримінально-процесуальну дієздатність;
3) за станом здоров`я: відсутні відомості про наявність захворювань у обвинуваченого, тобто до моменту затримання, не є такими, що унеможливлюють застосування до нього попереднього ув`язнення, відсутні скарги про неналежні умови перебування або лікування обвинуваченого, у разі виникнення в цьому потреби, в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Вказані обставини, за переконанням суду, мають бути оцінені як такі, що жодним чином не будуть стримуючими факторами для вживання обвинуваченим перешкод запобігання відправлення правосуддя в спосіб неявки в судові засідання та для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження. В зв`язку з чим, жодний інший вид запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 у кримінальному провадженні.
Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.
Крім того, суд, вислухавши учасників процесу, які не заперечували проти призначення справи до судового розгляду, вважає, що судом проведені всі підготовчі дії, передбачені нормами КПК України, та вважає можливим призначити справу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до судового розгляду, оскільки підстави для прийняття рішення, передбаченого п.п.1-4 ст.314 КПК України, відсутні.

Щодо клопотання прокурора щодо неможливості внесення застави при продовженні запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою, суд приходить до наступного.
Ч. 3 ст. 183 КПК України передбачено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається в межах від 20 до 80 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Судом встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_4 вчинений в тому числі й тяжкий злочин.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;
4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.
Вказаний перелік є вичерпний.
Таким чином, суд приходить до висновку, що визначений під час обрання запобіжного заходу розмір застави відповідно до ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 22.09.2021 року у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 року 2270 грн., що становить 90 800 грн., є обґрунтованим та достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.
Керуючисьст.ст. 177, 178, 183, 314-316, 372 КПК України, суд,

постановив:

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307, ч.1 ст.310 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Фрунзенського районного суду м. Харкова на 28.10.2021 року 14 год. 30 хв.
В судове засідання викликати осіб згідно обвинувального акту.
Клопотання прокурора про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді в тримання під вартою задовольнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 26.12.2021 року ( включно ).
Встановити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 800 (дев`яносто тисяч вісімсот) грн., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області до сплину термін утримання під вартою.
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1) прибувати до суду за першою вимогою;
2) не відлучатися з Харківської області без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або перебування та/або місця роботи;
4) утримуватися від будь-якого спілкування з потерпілими та свідками по кримінальному провадженню;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Роз`яснити заставодавцю, що обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення (злочину), максимальне покарання за яке передбачене законом у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом до суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.
Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку обвинуваченого; забезпечувати явку, належно повідомленого обвинуваченого, до суду; повідомляти суд про причини неявки обвинуваченого.
Зобов`язати заставодавця обвинуваченого забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення суд про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися з Харківської області без дозволу суду.
Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самим обвинуваченим обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Ухвала може бути оскаржена в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 7 днів, а обвинуваченими в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя - ОСОБА_1