Справа № 342/217/21
Провадження № 11-кп/4808/491/21
Категорія ч.2 ст. 286 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою (далі АС) обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Городенківського районного суду від 28 вересня 2021 року по кримінальному провадженні про його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК), -

в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, раніше не судимий, громадянин України,-

визнаний винуватим та засуджений за ч.2 ст. 286 КК на 4 (чотири) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

На підставі положень ст.75 КК, ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік 6 місяців, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 цього ж Кодексу.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз розмірі - 8170 грн.

Скасовано арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді від 29.05.2020 року.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до положень ст.100 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

За вироком суду обвинувачений ОСОБА_8 визнаний винуватим за те, що він порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Правопорушення було вчинено за таких обставин: обвинувачений 27.05.2020 року о 17 год. 30 хв., керуючи службовим автомобілем «Skoda Rapid», р.н. НОМЕР_1 , в сечі якого виявлено психотропну речовину амфетамін, рухаючись заднім ходом по вул. Героїв Євромайдану,5 в м. Городенка (біля центрального входу до адміністративного приміщення відділення поліції), порушив вимоги ст.14 ЗУ «Про дорожній рух», п.1.2, п.1.3, п.1.5, п.1.7, п.1.10 (в частині визначення термінів: «безпечна швидкість», «безпечний інтервал», «дорожні умови», «зміна дорожньої обстановки», «небезпека для руху», «недостатня видимість», «обмежена оглядовість», «проїзна частина», «пішохід») розділу 1; підпункти б), д) п. 2.3, п. 10.1, п. 10.9, п. 12.1, п. 12.3, Правил дорожнього руху (далі ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не врахував їх при керуванні транспортного засобу, створивши небезпеку для життя громадян, маючи об`єктивну можливість виявити перед початком руху заднім ходом небезпеку для руху, у вигляді пішохода похилого віку, котра знаходилась поруч із уявною подальшою траєкторією руху правого боку керованого ним автомобіля, повинен був не розпочинати рух, а відновити його лише після того, як пересвідчиться у відсутності для себе небезпеки, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканку с. Вербівці Городенківського району (на даний час Коломийського району) Івано-Франківської області. Внаслідок вказаних дій обвинуваченого, у відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 1316 від 15.09.2020 потерпілій спричинено: травму тулуба у вигляді множинних переломів ребер, забою обох легень з накопиченням крові та повітря в плевральній порожнині, повітря в тканинах середостіння із зміщенням його, забою серця, переломів лівої ключиці та лівої лопатки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення; закриту черепно-мозкову травму у вигляді забою головного мозку легкого ступеня, перелому внутрішньої стінки правої орбіти, перелому клиновидної кістки з наявністю множинних ран, саден та підапоневротичної гематоми на голові, перелому лівої ацетабулярної впадини, закритого вивиху лівого кульшового суглобу та перелому 4-го пальця, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів та могли виникнути під час дорожньо-транспортної пригоди 27.05.2020р.

Не погодившись з оскаржуваним вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав АС, із змісту якої вбачається, що він покликаються на суворість призначеного йому покарання.

Зазначає, що хоча суд першої інстанції при постановленні вироку правильно зазначив наявність ряду обставин, які пом`якшують йому покарання та даних про його особу, однак вони не були в повній мірі враховані при призначенні йому покарання.

Також вказує, що судом першої інстанції при призначенні йому покарання було застосовано положення ст. 75 КК, однак даний вирок є явно несправедливий через суворість покарання. А тому на його думку є всі законні підстави змінити вирок, яким призначити йому покарання із застосуванням положень ст.ст. 69 та 75 КК.

Просить вирок з цих підстав змінити, та постановити ухвалу, якою призначити йому покарання із застосуванням положень ч.1 ст. 69 КК 2 роки обмеження волі та відповідно до положень ст. 75 цього Кодексу та звільнити його від призначеного основного і додаткового покарання з іспитовим строком на 1 рік.

До початку апеляційного розгляду від захисника ОСОБА_10 до суду надійшло повідомлення, в якому вказує, що термін дії договору про надання правової допомоги від 26.05.2021 року закінчився, і цей договір на новий термін не продовжувався, ця обставина унеможливлює його подальшу участь у розгляді вказаного кримінального провадження, як захисника обвинуваченого ОСОБА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_8 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить належним чином оформлена телефонограма.

Прокурор просив розгляд справи проводити за відсутності обвинуваченого.

Окрім цього, від обвинуваченого ОСОБА_8 до суду надійшло клопотання, в якому вказує, що у зв`язку із неможливістю прибути в судове засідання апеляційного суду через хворобу, просить розгляд справи щодо нього проводити за його відсутності, АС підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення прокурора ОСОБА_7 , яка заперечила доводи поданої АС обвинуваченого ОСОБА_8 , вирок суду вважає законним і обґрунтованим і просить залишити його без зміни; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що її слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог Закону суд першої інстанції дотримався.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні ним зазначених у вироку кримінальних правопорушень та кваліфікація його неправомірних дій за ч.2 ст. 286 КК, відповідає встановленим судом фактичним обставинам, і це в АС не оспорюється.

Як вбачається із вироку Городенківського районного суду від 28 вересня 2021 року, ОСОБА_8 , в порядку ч.3 ст.349 КПК, правильно зрозумів зміст обставин справи, і у зв`язку із повним визнанням вини, вважав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, зібраних на досудовому слідстві, і що в подальшому він не матиме права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку. Інші учасники судового розгляду проти цього не заперечили.

Колегія суддів не вбачає порушень проведення судом судового розгляду в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК, а тому фактичні обставини справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються, апеляційним судом не перевірялися.

У відповідності до положень ст.65 КК, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Покликання обвинуваченого ОСОБА_8 у своїй АС на суворість призначеного йому покарання, є необґрунтованими, зважаючи на наступне.

Призначаючи остаточне покарання ОСОБА_8 за ч.2 ст. 286 КК, у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки, із застосуванням положень ст. 75 КК, суд, відповідно до вимог ст.65 КК, правильно врахував тяжкість інкримінованого йому злочину, які у відповідності до положень ст.12 названого Кодексу, є тяжким злочином, а також характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують покарання, а також дані про особу обвинуваченого.

Суд першої інстанції вірно встановив дані про особу ОСОБА_8 , зокрема те, що він є особою молодого віку, не одружений, раніше не судимий, те, що він негативно ставиться до вчиненого, позитивно характеризується за місцем проживання та за останнім місцем роботи, в медичному закладі на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , є щире каяття, повне визнання вини та добровільне відшкодування заподіяного збитку потерпілій.

Обставини, які обтяжують обвинуваченому ОСОБА_8 покарання судом, відповідно до ст. 67 КК, не встановлено.

Таким чином, судом першої інстанції в повній мірі було враховано дані про особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують йому покарання. А тому з урахуванням вищевикладеного і було призначено ОСОБА_8 таке м`яке покарання за ч.2 ст. 286 КК, як позбавлення волі на строк 4 роки із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки та на підставі положень ст. 75 цього Кодексу звільнено його від відбування покарання з випробовуванням, а тому доводи апелянта в цій частині є також безпідставними.

Колегія суддів зазначає, що з урахуванням вищенаведених обставин, а також даних про особу ОСОБА_8 , суд першої інстанції призначив йому покарання в межах встановлених санкціями за вказані злочини, із застосуванням положень ст. 75 КК, і таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів, як і ним, так і іншими особами.

З урахуванням встановленого, підстав для пом`якшення ОСОБА_8 , покарання, окрім положень ст. 75 КК, ще й застосування положень ст.69 цього Кодексу, апеляційний суд не вбачає, а тому покликання обвинуваченого в АС на суворість призначеного йому покарання, є безпідставними.

За таких обставин, АС обвинуваченого ОСОБА_8 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 28 вересня 2021 року щодо нього без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5