Дата документу 09.09.2021
Справа № 501/3128/21
У Х В А Л А
09 вересня 2021 року слідчій суддя Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області надійшло вказане клопотання, в якому слідчий просить слідчого суддю накласти арешт на автомобіль марки «MAZDA 3» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на строк безпосереднього дослідження вказаного транспортного засобу експертом.
Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 04.09.2021, приблизно о 01.00 годині, в темний час доби, без опадів, на освітленій міським електроосвітленням проїзній частині пр. Миру м.Чорномосрьк Одеської області мала місце ДТП, в ході якої автомобіль «MAZDA 3» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , зїхав з меж проїзної частини та здійснив наїзд на нерухому перешкоду у вигляді автомобіля «ВАЗ 210700-20» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був припаркований на паркувальному майданчику, розташованого вздовж проїзної частини. Внаслідок вказаної ДТП пасажир вищевказаного автомобілю «MAZDA З» ОСОБА_6 , 2005 р.н., отримала тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, СГМ, закритого перелому 7 та 12 ребер справа, закритого перелому ключиці справа.
04.09.2021 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди вилучений автомобіль «MAZDA 3» реєстраційний номер НОМЕР_1 та поміщений для зберігання на спец, майданчик №6.
Слідчий вважає, що, з метою збереження речових доказів для встановлення істини по вищевказаному провадженні, необхідно провести ряд експертиз щодо технічного стану автомобіля, та інше.
Слідчий ОСОБА_3 та власники майна в судове засідання не прибули, що не перешкоджає подальшому розгляду клопотання.
Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню частково.
Відповідно до п.1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачі, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно до ч.3 ст.170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Приймаючи до уваги можливість втрати слідів кримінального правопорушення, використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для власника, з метою збереження речових доказів та проведення відповідних судових експертиз, вважаю доведеним слідчим наявність обґрунтованих підстав для арешту зазначеного автомобіля, шляхом заборони на його відчуження.
Водночас, враховуючи, що ухвала слідчого судді постановлена без участі власника майна, слідчий суддя вважає за необхідне з метою зменшення негативних наслідків прийнятого рішення для власника встановити строк накладення арешту майна до 09 листопада 2021 року для надання можливості власнику подати слідчому судді клопотання про скасування арешту, якщо він накладений необґрунтовано.
Керуючись ст.ст.110, 131-132, 98, 171-173, 309, 395 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ ВП №2 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, а саме на автомобіль марки «MAZDA 3», номерний знак НОМЕР_3 , який був вилучений 04.09.2021 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, строком до 09 вересня 2021 року шляхом позбавлення ОСОБА_5 права на його відчуження.
Копії ухвали надіслати (вручити) слідчому, іншим зацікавленим особам.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя