ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

20 грудня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4

особи, щодо якої вирішується питання про застування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні про суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки ч.1 ст.296, ч.2 ст.345КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.10.2021 року за № 0000741, відносно ОСОБА_5 , -
встановив:
В провадження Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру з додатками про суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, відносно ОСОБА_5
Прокурор ОСОБА_3 вважала за можливе призначити клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до судового розгляду, зазначивши, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України (далі КПК), клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру складено відповідно до вимог ст.291 КПК, підстав повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру не вбачає.

Захисник ОСОБА_4 заявила клопотання про повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру прокурору, яке було підтримано ОСОБА_5 , у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК, оскільки законний представник під час досудового розслідування не залучався.

З`ясувавши в підготовчому судовому засіданні в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду, дослідивши клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить наступних висновків.

Згідно ст.283 КПК однією із форм завершення досудового розслідування є звернення до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

При цьому, згідно з ч.1 ст.511 КПК досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру закінчується закриттям кримінального провадження або складенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що прокурор затверджує складене слідчим, дізнавачем або самостійно складає клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру і надсилає його суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як і будь яке процесуальне рішення, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру повинне відповідати вимогам законності, обґрунтованості та вмотивованості. При цьому, згідно ч.2 ст.292 КПК клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам статті 291 КПК, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинне містити клопотання і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Стаття 291 КПК не містить вимог про викладення в обвинувальному акті доказів, доведення винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.503 КПК кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій.

Відповідно до ч.1 ст.504 КПК досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється слідчим згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень Глави 39 КПК.

Судом встановлено невідповідність клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру вимогам п.3 ч.2 ст.291 КПК, оскільки клопотання не містить у собі анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), про яких їде мова в клопотанні та яким, згідно клопотання завдано матеріальної шкоди.
Згідно вимог кримінального процесуального закону кожний потерпілий, як учасник процесу, повинен бути належним чином та завчасно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Недотримання в клопотанні, в якому здійснюється підготовче провадження, стороною обвинувачення зазначених положень КПК прямо впливає на повноту та оперативність як підготовчого провадження так і судового розгляду.
Так, в клопотанні зазначені містяться відомості про потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без зазначення повних анкетних даних кожного, тому суд вважає дані обставини суттєвими щодо необхідності зазначення дійсних потерпілих та їх достовірних анкетних відомостей в клопотанні для належного дотримання їх прав та інтересів і здійснення їх належного виклику у подальшому до суду.
Статтею 293 КПК передбачено, що одночасно з переданням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування, у тому числі законному представнику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст.512 КПК судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за участю прокурора, законного представника, захисника згідно із загальними правилами КПК.

Разом з тим, дослідженням змісту клопотання та додатків до нього судом встановлено, що у клопотанні прокурора відсутні відомості про законного представника особи, щодо якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, законний представник під час досудового розслідування не залучався, а також законному представнику не вручено під розписку копію клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та копію реєстру матеріалів досудового розслідування.

Крім того, з змісту клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру вбачається, що в ньому сформульоване не суспільно небезпечне діяння, яке має інкримінуватися особі, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, а фактично сформульоване кримінальне правопорушення, оскільки поряд з викладом об`єктивних ознак також викладені і суб`єктивні ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, зокрема йде посилання на умисний характер діяння, його мету та мотив, злочинний намір і тому подібне.

Поняття обвинувачення розтлумачено в рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, Європейський суд з прав людини у своєму у рішенні від 26.06.2008 року у справі «Ващенко проти України» зазначив, що поняття «обвинувачення» для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51). У рішенні від 25.07.2000, у справі «Маттоціа проти Італії» зазначив, що ... обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів.

Натомість вчинення кримінального правопорушення може інкримінуватися лише фізичній осудній особі, яка вчинила злочину у віці, з якого відповідно до Кримінального кодексу України може наставати кримінальна відповідальність, тобто суб`єкту кримінального правопорушення.

На відміну від кримінального правопорушення, суспільно небезпечне діяння, яке інкримінується особі, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру характеризується тим, що у особи відсутні інтелектуальні та вольові ознаки стану осудності, зі станом неосудності несумісні наявність у свідомості такої особи чітко сформованих мети й мотиву, як ознак суб`єктивної сторони кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, тому встановлення будь якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим. В конкретному випадку формулювання суспільно небезпечного діяння у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру має відбуватися лише виходячи з об`єктивних ознак такого діяння.

У стані неосудності особа не здатна розуміти своїх дій та керувати ними, а мета і мотив, які особа має чітко усвідомлювати, як ознаки суб`єктивної сторони складу злочину за наявності такого стану відсутні, то встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим. У такому випадку юридична оцінка суспільно небезпечного діяння повинна надаватися, виходячи з фактичних обставин скоєного діяння та наслідків, що настали. Такої позиції також дотримується ККС ВС у справі №234/18511/18 від 06.02.2020.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, підлягає поверненню прокурору, як таке, що не відповідає вимогам КПК.

На підставі ст.ст.292, 314, 370, 376,513 КПК України, суд, -

постановив:
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні про суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки ч.1 ст.296, ч.2 ст.345КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.10.2021 року за № 0000741, відносно ОСОБА_5 , повернути прокурору Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 для усунення протягом розумного строку вказаних в мотивувальній частині ухвали виявлених недоліків.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали проголошено 23 грудня 2021 року о 13:00 годині в залі судового засідання Приморського районного суду м. Одеси №106.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/23299/21
Номер провадження № 1-кп/522/2830/21
Головуючий суддя ОСОБА_1