КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю:
представника власника майна ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 про арешт майна та накладено арешт на майно, а саме автомобіль марки «ЗАЗ 110557», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 під керуванням якого перебував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 . Обов`язок зберігання автомобіля «ЗАЗ 110557», реєстраційний номер НОМЕР_1 покласти на СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року, залишити вказаний автомобіль на відповідальному зберіганні у його фактичного володільця водія ОСОБА_6 .

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що вказаний автомобіль є учасником ДТП, внаслідок якого два автомобіля отримали механічні пошкодження, а відтак є речовими доказами у справі. При цьому, інший автомобіль, який був учасником ДТП, був повернутий його власнику для відповідального зберігання, а автомобіль марки «ЗАЗ 110557», реєстраційний номер НОМЕР_1 без належних на те підстав передали для зберігання СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів справи, у провадженні слідчого відділу Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження №0001243 від 13.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що 12.10.2021 року приблизно о 10:20 год. в с. Петропавлівське по вул. Садова, 1, що на території Бориспільського району Київської області, водій автомобіля марки «ЗАЗ 110557», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , виконуючи поворот ліворуч, допустив зіткнення з вантажним автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter 513», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який в той момент виконував обгін. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля марки «ЗАЗ» ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження та з місця події був доставлений до Бориспільської БЛІЛ. 13.10.2021 року проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході якого було виявлено та вилучено, серед іншого, автомобіль марки «ЗАЗ 110557», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поміщено на спеціальний майданчик зберігання транспортних засобів Бориспільського РУП ГУНП в Київській області, що за адресою: Київська область, Баришівський район, с. Семенівка, вул. Кірова, 15. З урахуванням того, що зазначений автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він зберіг на собі сліди, які відображають наслідки події, є об`єктом, який зберіг на собі сліди та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, які є необхідними для проведення експертних досліджень, має суттєве значення для встановлення істини у даному провадженні, а тому не накладення арешту може призвести до приховування, пошкодження, спотворення чи знищення речових доказів. Тому з метою збереження стану речових доказів прокурор Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 просить накласти арешт на автомобіль марки «ЗАЗ 110557», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із покладенням обов`язку зберігання даного автомобіля на СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області.
Постановою старшого слідчого Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_11 від 13.10.2021 року вказане в клопотанні майно, а саме автомобіль «ЗАЗ 110557», реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано у кримінальному провадженні №0001243 від 13.10.2021 року речовим доказом.
18.10.2021 року прокурор Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області з клопотання про накладення арешту на майно, а саме автомобіль марки «ЗАЗ 110557», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 під керуванням якого перебував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 . Обов`язок зберігання автомобіля «ЗАЗ 110557», реєстраційний номер НОМЕР_1 покласти на СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області, посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року клопотання прокурора задоволено.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Задовольняючи дане клопотання прокурора, внесене в межах кримінального провадження №0001243 від 13.10.2021 року, про накладення арешту на майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали додані до клопотання, прийшов до правильного висновку про необхідність накласти арешт на вказане майно, при цьому слідчим суддею було враховано розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання прокурора слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про який йдеться в клопотанні прокурора.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Щодо посилань апеляційної скарги про відсутність підстав для передачі на зберігання автомобіля марки «ЗАЗ 110557», реєстраційний номер НОМЕР_1 СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області, то вони, як вважає колегія суддів, є необґрунтованими, оскільки відповідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України, що і має місце в даному випадку.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане майно, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може зумовити труднощі та перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні, спричинити втрату інформації, яка має доказове значення в ході здійснення досудового розслідування.
Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 про арешт майна та накладено арешт на майно, а саме автомобіль марки «ЗАЗ 110557», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 під керуванням якого перебував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 . Обов`язок зберігання автомобіля «ЗАЗ 110557», реєстраційний номер НОМЕР_1 покласти на СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 , без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/6463/2021 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_12
Доповідач: ОСОБА_1