Справа № 714/864/21
Провадження № 1-кс/714/133/21
У Х В А Л А

"07" вересня 2021 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області
у складі: слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_4
перекладача: ОСОБА_5
власника майна: ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Герца клопотання старшої слідчої відділення № т4 (м.Герца) СВ Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-
В С Т А Н О В И В:
Старша слідча відділення №2 (м.Герца) СВ Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , звернулася до суду з клопотанням погоджене з прокурором Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, посилаючись на наступне.
02 вересня 2021 року близько 21 години 30 хвилин громадянин Туреччини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 намагався незаконно переправити через Державний кордон України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак даний злочин не було доведено до кінця у зв`язку із тим, що ОСОБА_6 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки дане кримінальне правопорушення було виявлено та припинено під час перетину Державного кордону України в МПП «Порубне».
У ході огляду місця події було вилучено причеп марки «Когель», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Даний причеп є предметом кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди, у зв`язку з чим 03 вересня 2021 року його було визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
В ході досудового розслідування встановлено, що власником причепу марки «Когель» реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Туреччини.
Так як вищевказаний причеп марки «Вольво» реєстраційний номер НОМЕР_1 має суттєве значення в даному кримінальному провадженні, оскільки він є предметом кримінально-правових дій, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та визнаний речовим доказом, а також оскільки у разі звернення власників з клопотанням про повернення даного причепу у слідства не буде законної можливості його збереження, що може призвести до втрати доказів, необхідно на підставі ст.170 КПК України накласти арешт на даний причеп, що вилучений у ході огляду місця події, а саме марки «Когель» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Туреччини, у тому числі для уникнення подальшого знищення, зміни чи відчуження майна або інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.
03 вересня 2021 року відомості про вказане кримінальне правопорушення було внесено в ЄРДР за № 0002315 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.332 КК України.
У судовому засіданні прокурор просив задовольнити подане клопотання. Також додав суду, що клопотання про арешт автомобіля та даного причепу було подано до суду 03.09.2021 року, але на наступний день власник автомобіля надав згоду на огляд автомобіля та причепу, про що було складено протокол огляду. При огляді було виявлено два рюкзаки та не знайдено ніяких заборонених речей та схованок.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні даного клопотання, посилаючись на наступне. Прокурор в судовому не зміг довести мету та ціль арешту даного причепу. Власник майна надав добровільну згоді на огляд свого транспортного засобу та причепу та під час огляду ніяких заборонених речей чи схованок не було виявлено. Даний причеп не був знаряддям кримінального правопорушення та не містить ознак злочину, передбаченого ч.1 ст.15, ч.1 ст.332 КК України.
Суд, заслухавши думку прокурора, захисника та власника майна, перевіривши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до статті 170 КПК України: арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою 1) забезпечення збереження речових доказів. 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ст.4 ч.1 п.53 Митного Кодексу України спеціально виготовлене сховище (тайник) виготовлене з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України, а також обладнані та пристосовані з цією метою конструктивні ємності чи предмети, які попередньо піддавалися розбиранню, монтажу тощо.
Судом встановлено, що вилучений автомобіль визнаний речовим доказом в рамках кримінального провадження № 0002315за попередньою кваліфікацією за ч.1 ст.15, ч.1 ст.332 КК України не є предметом кримінально-протиправних дій, так як власнику майна не було пред`явлено підозру у вчиненні ним даного кримінального правопорушення, не відповідає положенням ст.ст.98 та 170 КПК України, тому слідчий суддя вважає за можливе відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт даного автомобіля.

Керуючись ст.ст.98, 170-173 КПК України, ст..4 ч.1 п.53 Митного Кодексу України слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання старшої слідчої відділення № 4 (м.Герца) СВ Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно відмовити.
Ухвала слідчого може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд Чернівецької області шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня її оголошення апеляційної скарги.
Повний текст ухвали виготовлено 08.09.2021 року.

Слідчий суддя