Справа № 304/663/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/18/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Перечинського районного суду Закарпатської області від 29 листопада 2021 року відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
встановила:
цією ухвалою повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 11 січня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3, 5 ст. 191, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 191, ч.5 ст. 27, ч.5 ст. 191, ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України, разом із матеріалами кримінального провадження, як такий, що не відповідає вимогам п.3, 4, 5 ч.2, п.5 ч.4 ст. 291 КПК України.
Своє рішення місцевий суд мотивував тим, що формулювання обвинувачення відносно кожного обвинуваченого є нечітким, неконкретизованим та формалізованим, крім цього, не зазначені всі обставини, які підлягають доказуванню, передбачені ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України, а формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ідентичні, що порушує право на захист обвинувачених і позбавляє можливості суд продовжувати судовий розгляд даної справи.

Також, суд першої інстанції звертає увагу на відсутність відомостей щодо потерпілого і довідки про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження. Крім цього, не зазначено в обвинувальному акті і прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора, які здійснювали досудове розслідування.

В апеляційній скарзі прокурор Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 покликається на те, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вважає, що обвинувальний акт складено з дотримання вимог ст. 291 КПК України.

Зазначає, що формулювання обвинувачення як щодо ОСОБА_7 так і щодо ОСОБА_8 відображає їх роль, ступінь участі, і в такому чітко викладені дії, які ставляться у вину кожному з обвинувачених, а відтак, є достатнім для розуміння суті та обсягу обвинувачення як обвинуваченими, так і судом, та є достатніми для забезпечення права на захист обвинувачених, а для суду для призначення до судового розгляду обвинуваченого акта.

Що стосується твердження суду про те, що в обвинувальному акті не зазначено потерпілої сторони та до обвинувального акту не додано довідку про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, то апелянт звертає увагу на те, що впродовж досудового розслідування представники Тур`я-Реметівської сільської ради із заявою про залучення такої до провадження як потерпілого не звертались і відповідної письмової згоди не надавали. Разом з тим, акцентує, що Тур`я-Реметівською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області до суду першої інстанції було подано заяву про залучення такої в якості потерпілого та цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , однак суд такі не розглянув і до уваги не взяв.

Також наголошує, що злочини, передбачені ст.ст. 191, 366 КК України не відносяться до категорії кримінальних правопорушень, за якими може здійснюватися провадження щодо юридичної особи, а тому жодна юридична особа у даному кримінальному провадженні про це не повідомлялась і довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження не складалась.

Крім цього акцентує, що в обвинувальному акті окремо виділено та перелічено усіх слідчих групи слідчих у кримінальному провадженні та усіх прокурорів групи прокурорів, які здійснювали нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва.

Просить скасувати ухвалу Перечинського районного суду Закарпатської області від 29 листопада 2021 року та повернути в суд першої інстанції обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 191, ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 191, ч.5 ст. 27, ч.5 ст. 191, ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України на новий розгляд зі стадії підготовчого провадження в іншому складі суду.

На апеляційну скаргу прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 подав заперечення, оскільки вважає, що така не підлягає до задоволення.
Зазначає, що ухвала Перечинського районного суду Закарпатської області від 29 листопада 2021 року є обґрунтованою, постановлена у відповідності до вимог кримінального і кримінального процесуального права, а тому просить залишити рішення суду першої інстанції без зміни.
Наголошує, що всупереч доводом апеляційної скарги сторони обвинувачення, обвинувальний акт відносно обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 не відповідає вимогам п.3, 4, 5 ч.2, п.5 ч.4 ст. 291 КПК України, відтак вважає вірними висновки суду першої інстанції про повернення обвинувального акта прокурору із вищезазначених підстав.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та виступи захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про її заперечення та залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.
Згідно ч.4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Відповідно до положень ч.1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи із суті даної норми закону, має відображатись в обвинувальному акті відповідно до ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Виклад фактичних обставин справи полягає у формулюванні фактичного складу діяння.
Формулювання обвинувачення, згідно доктрини права, є словесним посиланням на кримінально-правові норми формули кваліфікації, що відображає норми закону, в яких встановлена відповідальність за вчинене посягання та повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, наслідки та інші дані, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.
Згідно обвинувального акта, ОСОБА_7 обвинувачується у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі; заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб; внесенні службовою особою до офіційних документів неправдивих відомостей, іншому службовому підроблені, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3, 5 ст. 191, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України.
Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 191, ч.5 ст. 27, ч.5 ст. 191, ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України як пособництво у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах; пособництво у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, за передньою змовою групою осіб; пособництво у внесенні службовою особою до офіційних документів неправдивих відомостей, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Аналізуючи вимоги кримінального процесуального законодавства, що стосуються складення обвинувального акта у кримінальному провадженні органом досудового розслідування, суд апеляційної інстанції вважає, що викладені в обвинувальному акті слідчим формулювання щодо фактичних обставин справи не можуть бути підставами для його повернення прокурору.
Як вбачається зі змісту обвинувального акта відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в такому викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, дана їм правова кваліфікація та сформульовано обвинувачення, а відтак, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про його невідповідність вимогам законодавства у зв`язку з неконкретністю обвинувачення і не вбачає підстав, які б могли призвести до порушення прав учасників судового провадження чи неможливості суду роз`яснити суть обвинувачення.
При цьому, презумпція невинуватості особи, як принцип кримінального провадження, не порушується, оскільки обвинувальний акт не є доказом у кримінальному провадженні, викладені в обвинувальному акті твердження органу досудового розслідування мають бути доведені в судовому засіданні стороною обвинувачення чи спростовані стороною захисту, тим самим має реалізуватися принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Отже, наведене не звільняє суд від обов`язку всебічно, повно та неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження, оцінити кожен доказ, який поданий як стороною обвинувачення, так і стороною захисту в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом, та за результатами цього, постановити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Що стосується покликання в оскаржуваному рішенні про відсутність у обвинувальному акті відомостей відносно потерпілого та довідки про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, то колегія суддів вважає такі безпідставними, з огляду на наступне.

Так, згідно ч.1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути, зокрема, фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Ч.ч.2, 3, 7 ст. 55 КПК України передбачено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

Як вбачається з о бвинувального акта, у формулюванні обвинувачення та при викладі фактичних обставин, відображено відомості про особу, якій завдано шкоду - Тур`я-Реметівська сільська рада.

Разом з тим, як вірно зазначено прокурором в апеляційній скарзі, що підтверджується і матеріалами справи, протягом досудового розслідування представники Тур`я-Реметівської сільської ради із заявою про залучення її до провадження як потерпілого чи письмовою згодою про залучення Тур`я-Реметівської сільської ради в якості потерпілого не звертались.

Натомість, 03 листопада 2021 року сільським головою Тур`я-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області ОСОБА_11 до суду першої інстанції були подані відповідна заява та цивільний позов до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , однак такі залишились поза увагою суду.

Крім цього, слушними, на переконання колегії суддів, є покликання сторони обвинувачення про те, що оскільки інкриміновані обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінальні правопорушення не відносяться до категорії злочинів, за якими може здійснюватися провадження щодо юридичної особи і жодна юридична особа у даному кримінальному провадженні про це не повідомлялась, то, відповідно, і довідка про юридичну особу, не складалась та до обвинувального акта долучена не могла бути.

Такими, що не відповідають дійсності є твердження суду про те, що у обвинувальному акті не зазначено прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора, які здійснювали досудове розслідування, так як в обвинувальному акті перелічено усіх слідчих групи слідчих у кримінальному провадженні №000014 та усіх прокурорів групи прокурорів, а також такі відомості містяться у відповідних графах біля підписів слідчого і прокурора, які, відповідно, склали і затвердили обвинувальний акт.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги сторони обвинувачення і приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акта відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є безпідставним та підлягає скасуванню, а обвинувальний акт поверненню в суд першої інстанції для призначення нового розгляду, однак тим самим складом суду.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 задоволити частково.

Ухвалу Перечинського районного суду Закарпатської області від 29 листопада 2021 року скасувати і призначити новий розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3, 5 ст. 191, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 191, ч.5 ст. 27, ч.5 ст. 191, ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження тим самим складом суду.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4