Провадження 1-кп/521/867/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2021 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з секретарем ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000276 від 22.08.2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, працюючого неофіційно, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 17.05.2010 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 23.04.2013 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, 70 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 08.06.2017 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року 2 місяців обмеження волі;
- 29.01.2018 року Київським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70, ст. 72 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 15.10.2020 року Київським районним судом м. Одеси за ч.1 ст. 162 КК України до 1 року обмеження волі;
- 09.11.2020 року Київським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.162 КК України до 2 років обмеження волі;
- 14.12.2020 року Київським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, суд
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за майнові кримінальні правопорушення, маючи не зняту та непогашену в установленому порядку судимість, на шлях виправлення не встав та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно із корисливих мотивів, здійснив крадіжки чужого майна при наступних обставинах.
22.08.2020 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись у міському парку «парк ім. Горького» - м. Одеса, вул. Космонавтів, 17-А (м. Одеса, вул. Варненська, 4-а), з метою заволодіння чужим майном, прибув до розташованого на території парку атракціону «парк Форест», який складається з атракціонів, приміщення для персоналу та зберігання обладнання, скориставшись відчиненими дверима до приміщення та відсутністю сторонніх осіб, впевнившись що його дії залишаються непоміченими, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу проник в приміщення атракціону «парк Форест» через відчинені двері, звідки таємно викрав мобільний телефон «Meizu PRO 6», ринкова вартість якого складає 2 200 гривень, та сім-карту оператора «Водафон», яка на час вчинення кримінального правопорушення ринкової вартості не має.
Після цього ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 на суму 2 200 гривень.
Крім того, 22.10.2020 року, приблизно о 10 годині 11 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись поблизу приміщення кухні ресторану-бару «Лео парк», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 12, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, будучи впевненим що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу через відчинені двері проник до приміщення кухні ресторану-бара «Лео парк», звідки таємно викрав мобільний телефон «Meizu PRO 7+», ринкова вартість якого складає 1 500 гривень, у чохлі чорного кольору та сім - картою оператора «Лайф», які на час вчинення кримінального правопорушення ринкової вартості не мають, та мобільний телефон марки «Iphone 7+», ринкова вартість якого складає 4 400 гривень, у чохлі чорного кольору та сім - картою оператора «Водафон», які на час вчинення кримінального правопорушення ринкової вартості не мають.
Після цього, ОСОБА_4 з викраденим майном, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 5 900 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті підтвердив та показав, що наприкінці літа 2020 року прогулюючись в парку ім. Горького, що в м. Одесі, зайшов у підсобне приміщення біля атракціонів попросити води, побачив у приміщенні мобільний телефон, доки ніхто не бачив, вирішив забрати його собі, після чого залишив приміщення й рушив далі. Щодо другого епізоду пояснив, що коли пересувався вулицею Космонавтів, що в м. Одесі, вирішив зайти у приміщення кухні ресторану, який знаходився неподалік. Коли потравив до приміщення кухні, там нікого не було, лише лежали два мобільних телефона, які він також вирішив забрати собі. Трохи пізніше викрадені телефони продав у ломбарді, а гроші в той же день витратив на власний розсуд. У вчиненому щиро каявся, просив суворо не карати.
Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судове засідання не з`явились, надали суду заяви, просять проводити судові засідання без їх участі, вимог матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не мають, цивільні позови не заявляють, просили обрати суворе покарання.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками кримінального провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінальних правопорушень, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, і обмежено допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.
Вина обвинуваченого повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорює вчинення кримінальних правопорушень за викладених у обвинувальному акті обставин та щирим каяттям у вчиненому.
На підставі ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 клопотання про необхідність зміни обвинувачення до суду не надходило.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 :
- по епізоду від 22.08.2020 року та по епізоду від 22.10.2020 року- за ч. 3 ст. 185 КК України - за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, особу винного, його вік та соціальне положення, стан здоров`я, те, що особа осудна, раніше неодноразово судима, працездатна, на обліку лікарів психіатра не перебуває, повне визнання вини в інкримінованих йому злочинах, повне відшкодування завданої матеріальної шкоди та відсутність претензій морального чи матеріального характеру з боку потерпілих.
На підставі викладеного, враховуючи в сукупності обставини кримінальних правопорушень, відомості про особу обвинуваченого та його ставлення до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілих, суд погоджується з думкою прокурора та вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкцій ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування ст. 69, ст. 75 КК України суд не знаходить.
Обвинувачений ОСОБА_4 засуджений та в даний час відбуває покарання за вироком Київськогорайонного суду м. Одеси від 14.12.2020 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 та ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, у зв`язку із чим, покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити за сукупністю кримінальних правопорушень за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки після постановлення зазначеного вироку встановлено, що засуджений винен ще і в інших злочинах, вчинених ним до постановлення попереднього вироку.
Оскільки покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати у строк призначеного покарання частину відбутого покарання за вироком Київськогорайонного суду м. Одеси від 14.12.2020 року.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Арешти, накладені ухвалами слідчих суддів Малиновського районного суду м. Одеси від 27.08.2020 року та 06.11.2020 року скасувати.
Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Під час досудового розслідування та в рамках даного кримінального провадження запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався. Враховуючи те, що обвинувачений відбуває покарання за раніше призначеним вироком, суд вважає, що до набрання цим вироком законної сили - будь-який запобіжний захід не обирати.
Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяця .

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення більш суворого покарання, менш суворим покаранням, призначеним за попереднім вирокомКиївського районного суду м. Одеси від 14.12.2020 року, та остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяця.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили - не обирати.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дати ухвалення вироку з 04 листопада 2021 року.
В строк відбуття покарання за даним вироком зарахувати часткове відбуття покарання за попереднім вироком Київського районного суду м. Одеси від 14.12.2020 року, а саме з 06.11.2020 року по 03.11.2021 року включно.
Арешти, накладені ухвалами слідчих суддів Малиновського районного суду м. Одеси від 27.08.2020 року та 06.11.2020 року скасувати.
Речові докази, відповідно до постанов слідчих від 25.08.2020 року, 12.10.2020 року, 11.11.2020 року - вважати повернутими за належністю власникам, а саме потерпілому ОСОБА_5 та потерпілому ОСОБА_6 , відповідно до розписок про відповідальне зберігання.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1