У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 вересня 2021 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000319.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,
представник третьої особи, щодо майна якої вирішується
питання про арешт ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді клопотання прокурора задоволено частково, накладено арешт на майно, яке вилучено в ході проведеного у період з 30.08.2021 р. по 02.09.2021 р. обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , 151-А, АДРЕСА_2 , зокрема аркуші паперу, видаткові накладні, рахунки на оплату та надання послуг, товарно-транспортні накладні, графіки, звіти, чеки, зошити, канцелярські книги, папки з листами, акти надання послуг, копії проектів та дозвільних документів, накази з додатками, табелі обліку робочого часу, фіскальні чеки, жорсткі диски, мобільні телефони, зразки рідин опечатані відповідними пломбами, ємності (бочки, підземні бочки) опечатані відповідними пломбами, причепи-цистерни для перевезення рідин та інше майно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Гранд Ойл Плюс» ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно відмовити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Представник ОСОБА_5 зазначає, що прокурор, при складанні клопотання про арешт майна, не дотримався вимог ст. 171 КПК України, а слідчий суддя, розглядаючи клопотання, не звернув на це уваги та не повернув клопотання прокурору для усунення недоліків.
Апелянт вважає, що додані до клопотання документи не містять відомостей, які б могли свідчити про наявність підстав для накладення арешту на майно, а обґрунтовуючи незаконну діяльність фізичних та юридичних осіб, що стало підставою для проведення обшуку та накладення арешту, правоохоронні органи послались на показання двох осіб ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , але показання останніх є сумнівними, оскільки ОСОБА_7 лише один місяць, у липні 2020 року, працювала заправником на АЗС ТОВ «Гранд Ойл Плюс», а тому вона, за цей час, не могла дізнатись про нібито незаконну діяльність підприємства, ОСОБА_8 працював у ПП «Компанія Агро-Люкс» у період з 2015 по 2019 роки, а тому він не може знати про діяльність підприємства за 2020-2021 роки.
Представник звертає увагу на те, що відповідно описової частини клопотання прокурора про арешт майна, сторона обвинувачення вважає, що певні службові особи ТОВ «Гранд Ойл Плюс» та ПП «Компанія Агро-Люкс» займаються незаконною господарською діяльністю, що не відноситься до складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 273 КК України, а саме порушення правил безпеки на вибухонебезпечних підприємствах, що розслідується в рамках даного кримінального провадження.
Крім цього, представник звертає увагу на те, що у службових осіб ТОВ «Гранд Ойл Плюс» та ПП «Компанія Агро-Люкс», в ході обшуку, вилучались власні мобільні телефони, про які в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на обшук не зазначалось.
Апелянт вказує на те, що слідчим незаконно опломбовано транспортні засоби, причепи та резервуари (бочки), на які слідчим суддею дозвіл не надавався, що призвело до припинення законної господарської діяльності підприємств, і кожного дня спричиняє значної майнової шкоди.
За наведених обставин, представник вважає, що ухвала є незаконною, оскільки слідчий суддя не встановив правових підстав для арешту майна, можливості використання майна, як доказу у кримінальному провадженні, не врахував розумність, співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для власників майна.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

В провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000319, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 273 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що в період 2020-2021 років службовими особами, що використовують ряд комерційних структур, у тому числі ТОВ «Гранд Ойл Плюс», ТОВ «АВІС-ТРАНС» та інших пов`язаних суб`єктів господарювання, на території промислових ділянок за адресами Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Одеська, 151, 151-А та 151-В, в порушення вимог Законів України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» та «Про охорону праці», без оформлення відповідних дозвільних документів та в порушення державного нагляду (контролю) у сферах пожежної і техногенної безпеки розміщено ємності з хімічними вогненебезпечними речовинами невстановленого походження, які використовують як сировину для здійснення господарської діяльності та можливого виготовлення легкозаймистих рідин.
У період з 30.08.2021 р. по 02.09.2021 р. проведений обшук за адресами АДРЕСА_1 , 151-А, АДРЕСА_2 , в ході якого вилучено документацію, мобільні телефони, металеві пластини з серійними номерами, жорсткі диски, зразки рідин, транспортні засоби з цистернами для перевезення рідин та інше майно.
Вказане майно постановою слідчого СВ слідчого управління ГУНП в Миколаївській області від 02.09.2021 р. визнано речовими доказами.
Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вилучене майно. Клопотання мотивоване тим, що вилучене майно відповідає критерію речового доказу, з метою його збереження, проведення огляду із залученням спеціалістів, проведення криміналістичних експертиз.
З урахуванням того, що вилучене, під час проведення обшуку, майно, крім грошових коштів, транспортних засобів, копій паспортів та експериментальних зразків печаток підприємств, відповідає критеріям речового доказу, оскільки тим чи іншим чином окремо або у своїй сукупності містить сліди вчинення кримінального правопорушення, або потребує проведення експертних досліджень, з метою забезпечення його збереження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту вказане майно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, яка вважала ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши надані матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. При розгляді клопотання про арешт майна, слідчий суддя відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення.
Однією з правових підстав накладення арешту на майно, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України є відповідність цього майна, критеріям зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
З метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При постановленні оскаржуваної ухвали, слідчий суддя вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався.

Як вбачається з матеріалів клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що в період 2020-2021 роки службовими особами, що використовують ряд комерційних структур, у тому числі, ТОВ «Гранд Ойл Плюс», ТОВ «АВІС-ТРАНС» та інші пов`язані суб`єкти господарювання на території промислових ділянок за адресами Миколаївська область м. Первомайськ, вул. Одеська, 151, 151-А та 151-В, в порушення вимог Законів України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» та «Про охорону праці», без оформлення відповідних дозвільних документів та в порушення державного нагляду (контролю) у сферах пожежної і техногенної безпеки розміщено ємності з хімічними вогненебезпечними речовинами невстановленого походження, які використовують як сировину для здійснення господарської діяльності та можливого виготовлення легкозаймистих рідин.
Крім того встановлено, що група осіб з використанням ТОВ «Євро-трейд», ТОВ «Компані Агро-люкс», ТОВ «Гранд Ойл Плюс», ТОВ «АВІС-ТРАНС» на території зазначеної нафтобази, шляхом змішування нафтопродуктів з різними хімічними речовинами, здійснюють виготовлення пального, яке не відповідає технічним вимогам.
18.08.2021 р. за вказаними фактами до ЄРДР за № 0000319 внесені відомості, за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 273 КК України.
Наведені обставини підтверджуються матеріалами клопотання про арешт майна, зокрема протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обшуку проведеного у період з 30.08.2021 р. по 02.09.2021 р. та іншими матеріалами клопотання.

Встановлені на даний час досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження містять об`єктивні дані, які вказують на те, що майно, на яке слідчим суддею накладено арешт, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, зокрема, аркуші паперу, видаткові накладні, рахунки на оплату та надання послуг, товарно-транспортні накладні, графіки, звіти, чеки, зошити, канцелярські книги, папки з листами, акти надання послуг, копії проектів та дозвільних документів, накази з додатками, табелі обліку робочого часу, фіскальні чеки, жорсткі диски, мобільні телефони, зразки рідин опечатані відповідними пломбами, ємності (бочки, підземні бочки) опечатані відповідними пломбами, причепи-цистерни для перевезення рідин та інше майно може містити відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
За таких обставин, на переконання апеляційного суду, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність достатніх підстав для часткового задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на частину вилученого під час обшуку майна за адресами АДРЕСА_1 , 151-А, АДРЕСА_2 , крім арешту грошових коштів, транспортних засобів, копій паспортів та експериментальних зразків печаток підприємств, оскільки не накладення арешту на вказані речові докази, може призвести до їх зникнення, втрати, пошкодження або інших наслідків.

Твердження апелянта про те, що під час обшуку незаконно вилучені належні певним особам мобільні телефони, про що в ухвалі слідчого судді, якою надавався дозвіл на обшук не зазначалось, є безпідставними, оскільки, за змістом положень ч. 5 ст. 236 КПК України, слідчий може прийняти рішення про обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження, що і мало місце в даному випадку, а відтак порушень вимог КПК України, під час проведення обшуку та вилучення у певних осіб відповідних речей (мобільних телефонів) не вбачається.

Отже, з урахуванням наведеного, апеляційний суд доходить висновку, що ухвала слідчого судді, постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, зі з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно.

Істотних порушень норм Кримінального процесуального кодексу України, які давали б підстави для скасування постановленого судом рішення, апеляційним судом не встановлено, тому підстав для задоволення апеляційної скарги представника третьої особи, щодо майна якого вирішується питання про арешт ОСОБА_5 не має, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 вересня 2021 року про накладення арешту на майно, яке вилучене в ході обшуку у період з 30.08.2021 р. по 02.09.2021 р. за адресою: АДРЕСА_1 , 151-А, АДРЕСА_2 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000319, залишити без змін, апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ ____________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3