Справа № 644/8547/21
н/п №1-кс/644/1115/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 року Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій,-

В С Т А Н О В И В :

В своїй скарзі, поданій слідчому судді, ОСОБА_3 просив суд скасувати постанову дізнавача ОСОБА_4 про часткову відмову в задоволенні клопотань №1, №3, №4 від 09.09.2021 року по кримінальному провадженню №0000271. Просить зобов`язати дізнавача призначити проведення «Психофізіологічного дослідження із застосуванням поліграфа» та проведення експертизи - «Ідентифікаційне та діагностичне дослідження звукового середовища», зобов`язати дізнавача провести слідчий експеримент на тому місці, де відбулися події кримінального правопорушення.

Заявник надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Прокурор та дізнавач в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчим суддею встановлено, що 16.02.2021 року до ЄРДР була внесена інформація за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.122 КК України (кримінальне провадження №0000271). По даному кримінальному провадженню ОСОБА_3 було визнано потерпілим, проводиться дізнання (а.с.10,11).

Також слідчим суддею встановлено, що потерпілим ОСОБА_3 до відділу поліції №1 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області подано клопотання від 03.09.2021 року про проведення слідчого експерименту на території АТ «ХТЗ», про надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення, про проведення експертизи психофізіологічного дослідження із застосуванням поліграфу та про призначення та проведення ідентифікаційного та діагностичного дослідження звукового середовища, а саме наданого ним відеозапису (а.с. 12-14).

Постановою від 09.09.2021 року дізнавача відділу поліції №1 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 було частково відмовлено в задоволенні вказаного вище клопотання ОСОБА_3 . Клопотання було задоволено лише в частині надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення.

Дослідивши скаргу та додані до неї копії документів, суд доходить висновку про часткове задоволення скарги ОСОБА_3 виходячи з наступного.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до положень ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Щодо скарги ОСОБА_3 на незадоволення його клопотання про проведення слідчого експерименту на території АТ «ХТЗ» суд зазначає наступне.

ОСОБА_3 в своєму клопотанні просив дізнавача провести слідчий експеримент на тому місці, де йому були спричинені тілесні ушкодження, тобто в цеху МЦ-1 АТ «ХТЗ».

Відповідно до ч. 4 ст. 240 КПК України, проведення слідчого експерименту допускається за умови, що при цьому не створюється небезпека для життя і здоров`я осіб, які беруть у ньому участь, чи оточуючих, не принижуються їхні честь і гідність, не завдається шкода.

Відповідно до ч. 5 ст. 240 КПК України, слідчий експеримент, що проводиться в житлі чи іншому володінні особи, здійснюється лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або прокурора, яке розглядається в порядку, передбаченому цим Кодексом, для розгляду клопотань про проведення обшуку в житлі чи іншому володінні особи.

Таким чином, слідчий експеримент на території ПАТ «ХТЗ» може бути проведений лише за добровільною згодою особи, яка володіє ПАТ «ХТЗ», або на підставі ухвали слідчого судді.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, представник ПАТ «ХТЗ» на відповідний запит дізнавача відмовив у проведенні слідчого експерименту у приміщенні цеху ПАТ «ХТЗ».

За таких обставин, єдиною підставою для проведення слідчого експерименту у приміщенні цеху ПАТ «ХТЗ» може бути ухвала слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або прокурора, яке розглядається в порядку, передбаченому КПК України, для розгляду клопотань про проведення обшуку в житлі чи іншому володінні особи.

Зважаючи на викладене, що слідчим суддею в даному провадженні розглядається скарга ОСОБА_3 , а не клопотання дізнавача, погоджене з прокурором, або прокурора, в порядку розгляду клопотань про проведення обшуку в іншому володінні особи, відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 в частині зобов`язання дізнавача провести слідчий експеримент в цеху МЦ-1 АТ «ХТЗ».

Щодо скарги ОСОБА_3 на незадоволення його клопотання про забезпечення проведення експертизи психофізіологічного дослідження із застосуванням поліграфу суд зазначає наступне.

ОСОБА_3 в своєму клопотанні просив дізнавача забезпечити проведенняекспертизи психофізіологічного дослідження із застосуванням поліграфу показань ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_5 при відповіді їх на конкретні запитання. Дану експертизу вважав необхідною для перевірки на достовірність показань ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

В статті 91 КПК України визначено обставини, які підлягають доказуванню, де в п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України зазначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є, в тому числі, показання, висновки експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 КПК України, показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Статтею 96 КПК України встановлено, як з`ясовується достовірність показань свідків, де не передбачено застосування поліграфа для перевірки показань.

Слідчий суддя дійшов висновку про те, що експертиза психофізіологічного дослідження із застосуванням поліграфу, яку просив забезпечити проведення потерпілий, не буде доказом події кримінального правопорушення або винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім цього, слідчий суддя бере до уваги і те, що потерпілий та свідок безпосередньо допитуються судом в судовому засіданні під час розгляду обвинувального акту, і ці їх показання матимуть доказове значення, а не ті, які вони надали дізнавачу під час досудового розслідування (навіть із застосуванням поліграфу), за виключенням допиту, проведеного в порядку ст.225 КПК України.

Зважаючи на викладене, відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 в частині зобов`язання дізнавача призначити проведення експертизи психофізіологічного дослідження із застосуванням поліграфу показань ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_5 .

Щодо скарги ОСОБА_3 на незадоволення його клопотання про забезпечення проведення експертизи «Ідентифікаційні та діагностичні дослідження звукового середовища» суд зазначає наступне.

ОСОБА_3 в своєму клопотанні просив дізнавача забезпечити проведенняекспертизи - «Ідентифікаційні та діагностичні дослідження звукового середовища» відеофонограми «VID_20210204_094715.mp4», яку він надав органу досудового розслідування. Просив поставити перед експертом питання про джерела звуку, зафіксованого на фонограмі, та його характеристику. Вважає, що дана експертиза буде доказом того, що джерелом звуків були саме удари рукою чоловіка.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

В статті 91 КПК України визначено обставини, які підлягають доказуванню, де в п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України зазначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є, в тому числі, висновки експертів.

Слідчий суддя дійшов висновку про те, що встановлені в ході експертизи (ідентифікаційні та діагностичні дослідження звукового середовища) обставини, про призначення якої просить потерпілий ОСОБА_3 , можуть бути доказом події кримінального правопорушення або винуватості особи, так як в результаті дослідження відеофайлів, які потерпілий надав прокурору, можливо встановити наявність ударів, їх природу, від яких потерпілий впав, отримав тілесні ушкодження.

Відповідно до ч. 1 ст. 243 КПК України, експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження.

Зважаючи на викладене, що потерпілий, як сторона обвинувачення, позбавлений можливості доручити проведення експертизи, клопотання ОСОБА_3 про забезпечення проведення експертизи ідентифікаційних та діагностичних досліджень звукового середовища підлягає задоволенню.

Таким чином, скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню в частині скасування постанови дізнавача відділу поліції №1 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 09.09.2021 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 за №4, а саме в частині відмови в забезпеченні проведення експертизи ідентифікаційних та діагностичних досліджень звукового середовища.

Слідчий суддя дійшов висновку про необхідність зобов`язанная відділу дізнання відділу поліції №1 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області доручити відповідній експертній установі чи експерту проведення експертизи ідентифікаційних та діагностичних досліджень звукового середовища - відеофонограми «VID_20210204_094715.mp4», яку ОСОБА_3 надав прокурору, з метою встановлення джерел звуку, зафіксованого на відеофонограмі, природу та характеристику звуку, в тому числі для з`ясування питань про те, чи є джерелом звуків удари рукою чоловіка.

Керуючись ст.ст.84, 91, 95, 96, 220, 225, 240, 242, 303-307, 309 КПК України, - слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову дізнавача відділу поліції №1 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 09.09.2021 року в частині відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_3 за №4, а саме в частині відмови в забезпеченні проведення експертизи ідентифікаційних та діагностичних досліджень звукового середовища.

Зобов`язати відділ дізнання відділу поліції №1 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області доручити відповідній експертній установі чи експерту проведення експертизи ідентифікаційних та діагностичних досліджень звукового середовища - відеофонограми «VID_20210204_094715.mp4», яку ОСОБА_3 надав прокурору, з метою встановлення джерел звуку, зафіксованого на відеофонограмі, природу та характеристику звуку, в тому числі для з`ясування питань про те, чи є джерелом звуків удари рукою чоловіка.

В задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1