Номер провадження 1-кп/754/189/21
Справа№754/9664/19
Вирок
Іменем України

26 жовтня 2021 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002977 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1/ 10.02.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 289 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавленні волі на строк 5 років;

2/ 11.12.2014 року Деснянським районним судом м. Києва за ст. 185 ч. 3, ст. 70 ч. 4 КК України до покарання у виді позбавленні волі на строк 5 років 2 місяці, звільненого умовно-достроково 15.02.2018 з Бориспільської виправної колонії Київської області №119, невідбутий строк 1 рік 7 місяців 7 днів

- по обвинуваченню за ч. 2 ст. 289 КК України,
за участю сторони обвинувачення: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 , 04.04.2018 року, у денний час, маючи злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, знаходячись у гаражному боксі № НОМЕР_1 на території гаражного кооперативу «Північ», по вулиці Закревського, 93 в м. Києві, не маючи ніякого права та будь-якої згоди від власника транспортного засобу, взяв ключі від автомобіля «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2 та направився за адресою: м. Київ, вулиця Закревського, 97-А, де завів двигун автомобіля «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на якому направився у напрямку вулиці Лісківської, 12 в м. Києві, здійснивши там дорожньо-транспортну пригоду, тим самим повторно незаконно заволодів транспортним засобом, належного ОСОБА_9 .
Обвинувачений ОСОБА_3 визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та показав, що 04.04.2018 року потерпілий ОСОБА_9 надав йому ключі від свого автомобіля «Mitsubishi Lancer» та грошові кошти на купівлю інструментів та попросив з`їздити на ринок. По дорозі він заїхав на вул. Лісківську в м. Києві, а коли почав рух в сторону бульвара Перова в м. Києві, скоїв ДТП в результаті, якої пошкодив три автомобілі. Також зазначив, що був тверезим і вказував потерпілому на відсутність прав на керування автомобілем коли сідав за кермо. За вказаних обставин свою провину в інкримінуємому йому кримінальному правопорушенні не визнає. Цивільний позов визнав в частині матеріальної шкоди, оскільки через його дії було пошкоджено автомобіль.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї винуватості його вина у вчиненні інкримінованого злочину повністю підтверджується належними, допустимими та беззаперечними доказами, повно всебічно та об`єктивно проаналізованими, оціненим в їх сукупності та безпосередньо дослідженими в ході судового розгляду даного кримінального провадження, а саме:
- показаннями потерпілого ОСОБА_9 який суду показав, що 04.04.2018 року близько 16-17 годин отримав дзвінок від товаришів, які повідомили про те, що його автомобіль «Mitsubishi Lancer» потрапив в ДТП. Приїхавши на місце ДТП, йому повідомили, що водія автомобіля забрала швидка допомога. Крім того, зазначив, що з обвинуваченим ОСОБА_3 знайомий з 2011 року, та разом працювали на СТО. Вказав, що в день угону, автомобіль знаходився біля гаража, за адресою: м. Київ, вул. Закревського, 93, ГК «Північ», гараж № НОМЕР_1 , в якому він з обвинуваченим ремонтували автомобілі. Ключі від автомобіля знаходились у гаражі, а документи на автомобіль знаходились у нього. Також зазначив, що не надавав обвинуваченому дозволу на керування своїм автомобілем, оскільки обвинувачений не мав водійських прав, а сам обвинувачений не звертався до нього з приводу отримання автомобіля в користування. Цивільний позов підтримав в повному обсязі, просив про його задоволення;
- показаннями свідка ОСОБА_10 , який суду показав, що 04.04.2018 року знаходячись на чергуванні у складі групи, яка займається дорожньо-транспортними пригодами, він прибув на місце ДТП та під час спілкування обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він працює на СТО та взяв цей автомобіль щоб поїхати за запчастинами. При ньому документів на право керування автомобілем у нього не було, також обвинувачений зазначив, що автомобіль йому не належить та всі необхідні документи на нього має привезти власник. Згодом приїхав власник автомобіля ОСОБА_9 та привіз документи на транспортний засіб. Під час спілкування з власником автомобіля останній зазначив, що ОСОБА_11 взяв автомобіль без його дозволу. На автомобілі слідів зламу не було;
- показаннями свідка ОСОБА_12 , який суду показав, що обвинувачений ОСОБА_3 працював у потерпілого та займався ремонтом автомобілів. Зазначив, що гаражний бокс потерпілого знаходиться поруч з його гаражем та в день коли сталася подія, ОСОБА_3 в гаражі не бачив. Про те, що автомобіль потрапив в ДТП дізнався від потерпілого ОСОБА_9 . Крім того, показав, що у його присутності потерпілий жодного разу нікому не надавав права на керування своїм автомобілем та нікому не давав ключі від авто. Також охарактеризував обвинуваченого ОСОБА_3 , як людину яка постійно обманює;
- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка суду показала, що 04.04.2018 року приїхала вна роботу в офіс, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Радунська, 3, та поруч з будівлею припаркувала свій автомобіль. Через кілька хвилин почула звук удару, а її співробітниця сказала, що хтось вдарив її автомобіль. Коли вона вийшла до свого авто, то побачила, що від удару її автомобіль вдарив автомобіль, що стояв попереду. Вона викликала швидку допомогу на місце ДТП. За кермом автомобіля, що спричинив ДТП перебував ОСОБА_11 і він надав їй страховий поліс, який дістав з бардачка. Після того, як обвинуваченого забрала швидка допомога на місце ДТП прибув власник автомобіля разом з друзями та вони спілкувалися з приводу ДТП. Як пізніше стало відомо свідку наступного дня власник автомобіля подав до управління поліції заяву про викрадення авто;
- показаннями свідка ОСОБА_14 , який суду показав, що 04.04.2018 року перебуваючи в приміщенні магазину, почув звук скреготу металу, вийшовши на вулицю побачив аварію за участю кількох автомобілів. Підійшовши до автомобіля допоміг обвинуваченому вибратись з авто та запропонував допомогу, оскільки у нього було розбите обличчя. Потім намагався з`ясувати чи є у нього страховий поліс. Поліс страхування був але з закінченим терміном дії. Обвинувачений дістав його з бардачка. Будь яких інших документів у обвинуваченого ОСОБА_3 при собі не було, та крім нього в автомобілі також нікого не було. З власником автомобіля свідок не спілкувався та сказати, що відбувалось на момент приїзду власника автомобіля свідок не зміг;
- показами свідка ОСОБА_15 який суду показав, що в пожежну частину в якій він працює надійшов виклик про виїзд на місце ДТП, приїхавши на місце виклику він підійшов до машини, щоб подивитися чи є у ній людина, чи треба когось діставати. Йому повідомили, що водія вже забрали до швидкої допомоги. Свідок упізнав машину оскільки знайомий з потерпілим. Підійшов до автомобіля швидкої допомоги та ОСОБА_9 там не було, він побачив раніше не знайомого обвинуваченого ОСОБА_3 , який пояснив, що в автомобілі він був один, більше нічого зрозумілого на запитання свідка обвинувачений не сказав. Свідку під час спілкування з обвинуваченим ОСОБА_3 здалося, що останній перебував в стані алкогольного сп`яніння. Після цього свідок ОСОБА_15 одразу ж зателефонував потерпілому ОСОБА_9 та повідомив, що його автомобіль потрапив у ДТП, на, що ОСОБА_9 дуже здивувався та зазначив, що його автомобіль у нього та не може в даний момент перебувати за адресою місця ДТП. З потерпілим свідок ОСОБА_15 знайомий давно та за весь час їх знайомства ОСОБА_9 жодного разу нікому не надавав свій автомобіль в користування;
- показаннями свідка ОСОБА_16 який суду показав, що з телефонної розмови з потерпілим ОСОБА_9 дізнався що у нього викрали автомобіль та після цього його автомобіль потрапив в ДТП. Крім того, в телефонній розмові ОСОБА_9 зазначив, що ключі від автомобіля висили на гвіздку в гаражі. Обвинувачений взяв ключі сів в машину та поїхав. Окрім того, вказав, що потерпілий ОСОБА_9 ніколи і нікому не давав автомобіль в користування;
- даними, які містяться в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.04.2018 року, згідно якого ОСОБА_9 заявив про те, що 04.04.2018 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_3 , незаконно заволодів автомобілем «Mitsubishi Lancer» д.н.з. НОМЕР_2 ;

- даними, які містяться в протоколі огляду місця події від 05.04.2018 року, згідно якого була оглянута прибудинкова територія будинку по АДРЕСА_3 , а саме біля кута будинку за проїзною дорогою. Огляд проводився за участю ОСОБА_9 , який показав місце де був припаркований його автомобіль «Mitsubishi Lancer» д.н.з. НОМЕР_2 чорного кольору, 04.04.2018 року, та в подальшому зник. На момент огляду автомобіля виявлено не було, а на його місці знаходився автомобіль «Таврія» червоного кольору д.н.з. НОМЕР_3 ;

- даними, які містяться в протоколі огляду місця події від 05.04.2018 року, згідно якого була оглянуто мобільний телефон «ASER» чорно-сріблястого кольору з тріщинами на екрані, який для огляду надав ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_4 , гараж № НОМЕР_1 , в папці SМS повідомлення, при натисканні якої показав вхідне SМS від абонента «Малой Кент» НОМЕР_4 «Я разбил машину!!! Я на БМП.» 16:01 «Меня шлют» 16:05. Перед цим зафіксовано, що о 13:39 даний абонент телефонував, 04.04.2018 року о 15:11 04.04.2018 року пропущений;

- даними, які містяться в протоколі огляду місця події від 05.04.2018 року, згідно якого було оглянуто автомобіль «Mitsubishi Lancer» чорного кольору, який знаходився по вул. Чапаєва, 99-а, в с. Пгореби, Київської області, огляд проводився за участю ОСОБА_9 . На момент огляду д.н.з. НОМЕР_2 знаходився тільки позаду у автомобіля. Права сторона автомобіля попереду вся пошкоджена внаслідок ДТП, колесо відвернуто в інший бік, переднє лобове скло все в тріщинах, заднє ліве крило має вм`ятину, фари задні розбиті, бампер задній пошкоджений. На момент огляду автомобіль відчинений, порядок порушений, з правої сторони від водія спрацювала подушка безпеки;

- даними, які містяться в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.04.2018 року;

- даними, які містяться в схемі до протоколу огляду дорожньо-транспортної пригоди від 19.01.2019 року;

- даними, які містяться в постанові від 26.2.2019 року про визнання автомобіля «Mitsubishi Lancer» д.н.з. НОМЕР_2 речовим доказом в кримінальному провадженні №0002977;

- даним, які містяться у висновку експерта №13-4/158 від 01.04.2019 року про те, що ринкова вартість автомобіля «Mitsubishi Lancer» чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , 2004 року випуску на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто 06.04.2018 року, становила 115102,50 грн. (сто п`ятнадцять тисяч сто дві гривні 50 коп.);

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він транспортним засобом, автомобілем «Mitsubishi Lancer» керував за згодою власника, спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами у їх сукупності, а саме показаннями потерпілого, який чітко зазначив, що ключів від автомобілю «Mitsubishi Lancer» обвинуваченому ОСОБА_3 не надавав та не уповноважував його на право керування автомобілем «Mitsubishi Lancer», свідків, даними протоколів огляду, та іншими письмовими доказами, які є достовірними, послідовними, логічними, та узгодженими між собою.
За таких обставин, суд вважає показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не вчиняв інкримінованого йому незаконного заволодіння транспортним засобом як намагання завадити встановленню істини по справі, уникнення покарання за умисний тяжкий злочин, оскільки всебічно, повно і об`єктивно розглянувши всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд виходить з сукупності всіх обставин справи та бере до уваги ті з них, які переконливо свідчать про вчинення ОСОБА_3 незаконного заволодіння автомобілем «Mitsubishi Lancer» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , та його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно
Обставини, які згідно ст. 66 ч. 1 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлені.
Обставиною, яка згідно ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає вчинення злочину повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, особу винного, який раніше судимий, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується по місцю проживання, його вік, конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, повернення транспортного засобу, якими незаконно заволодів, потерпілому.
З урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , конкретних обставин вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, суд вважає неможливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та обирає йому покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати в ізоляції від суспільства з урахуванням особи і тяжкості вчиненого ним злочину, строком в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України, який суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Додаткове покарання у виді конфіскації майна, яке передбачене санкцією ч. 2 ст. 289 КК України як необов`язкове, суд вважає можливим ОСОБА_3 не призначати.
З врахуванням того, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Деснянського районного суду м. Києва від 11.12.2014 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці, звільнений умовно-достроково 15.02.2018 з Бориспільської виправної колонії Київської області №119, невідбутий строк 1 рік 7 місяців 7 днів, новий злочини вчинив в період невідбутого покарання за попереднім вироком, суд призначає покарання за сукупністю вироків з застосуванням ст. 71 КК України.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого, суд зазначає наступне.

Потерпілий ОСОБА_9 заявив цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 78 472 грн. 10 коп. та моральної шкоди в сумі 100 000 грн., та стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн., оскільки на викраденому автомобілі вчинив ДТП чим завдав матеріальних збитків та дана подія завдала душевних страждань створила дискомфорт та нервове напруження. Та на залучення професійної правничої допомоги.

Вирішуючи питання про цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 суд виходить з наступного. Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

А отже, підлягає задоволенню цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 про стягнення матеріальної шкоди в сумі, яка підтверджена відповідними наданими потерпілим письмовими документами - товарними чеками та квитанціями, згідно яких потерпілим ОСОБА_9 були понесені матеріальні витрати в сумі: 78 472 грн. 10 коп.

В частині позовних вимог про стягнення з цивільного відповідача обвинуваченого ОСОБА_3 моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_9 , суд вбачає правові підстави для їх часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду №5 від 25.05.2001 року) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що цивільним позивачем ОСОБА_9 доведено заподіяння йому цивільним відповідачем обвинуваченим ОСОБА_3 моральної шкоди. Що ж стосується розміру морального відшкодування, то з урахуванням ступеня вини цивільного відповідача, обставин за яких вчинено злочин, тривалості моральних страждань цивільного позивача та негативних наслідків, які настали для позивача у зв`язку із вчиненням по відношенню до нього злочинних дій, суд вважає, що 10000 грн., є достатнім розміром для відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Що стосується позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу, то слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог діючого законодавства єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар. Гонорар, отримуваний адвокатом за надання правової допомоги, має бути законним за формою і порядком внесення і розумно обгрунтованим за розміром.

При визначенні обгрунтованого розміру гонорару беруть до уваги такі фактори:

1) обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання дорученням; ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення; необхідність досвіду для його успішного завершення;

2) вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання у звичайному часовому режимі;

3) необхідність виїзду у відрядження;

4) важливість доручення для клієнта;

5) роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт;

6) досягнення за результатами виконання доручення позитивного результату, якого бажає клієнт;

7) особливі або додаткові вимоги клієнта щодо строків виконання доручення;

8) характер і тривалість професійних відносин адвоката з клієнтом;

9) професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката.

Жоден з цих факторів не має самодостатнього значення; вони підлягають врахуванню в їх взаємозв"язку щодо обставин кожного конкретного випадку.

З урахуванням вищевикладеного та вимог діючого законодавства суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог потерпілого ОСОБА_9 про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 10000 грн.

Підлягають стягненню з обвинуваченого витрати на залучення експерта.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України речовий доказ: автомобіль «Mitsubishi Lancer» д.н.з. НОМЕР_2 чорного кольору залишити за належністю потерпілому ОСОБА_9 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 289 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 11.12.2014 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 /п`яти/ років 2 /двох/ місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання.
Речові докази по справі: автомобіль «Mitsubishi Lancer» д.н.з. НОМЕР_2 чорного кольору залишити за належністю потерпілому ОСОБА_9 .

Стягнути з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 78 472 грн. 10 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 10 000 в рахунок стягнення витрат на правову допомогу.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 858 грн.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1