Вирок
Іменем України
29.12.2021 року м. Львів
Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження № 0001330 від 27.11.2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бубнів Володимир-Волинського району Волинської області, громадянина України, не одруженого, з освітою середньою спеціальною, не працюючого, раніше судженого: 11.09.2020 року вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України, -

в с т а н о в и в :

06.03.2018 року о 08:00 год. солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом Збройних Сил України, у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитись від військової служби назавжди та провести час на власний розсуд, не одержавши дозволу відповідного командира, без поважних причин, в умовах особливого періоду самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та ухилявся від несення обов`язків військової служби перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 408 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, пояснення дав аналогічні до фабули обвинувачення. Свої дії пояснив необдуманістю щодо настання негативних наслідків. Просить його суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Згідно з ст. 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно п.4 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України в судовому засіданні не досліджувалися інші зібрані по справі докази, оскільки за згодою учасників процесу, дослідження останніх визнано недоцільним, так як фактичні обставини справи ніким не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільної позиції учасників судового провадження, яким роз`яснено, що у такому випадку вони позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 408 КК України доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), дані про особу обвинуваченого: раніше суджений, має постійне місце проживання, за адресою проживання негативно не характеризується, за медичною допомогою до Комунального підприємства Володимир-Волинського територіального медичного об`єднання не звертався та на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; думку прокурора; обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає повне визнання своєї провини і щире каяття та у відповідності до ст.67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин у вигляді позбавлення волі. Однак остаточно призначити ОСОБА_4 покарання, на підставі ч.4 ст. 70 КК України, з врахуванням вироку Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 11.09.2020 року, шляхом поглинання менш тяжкого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 5(п`ять) років.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався та арешт на майно обвинуваченого не накладався.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374,376 КПК України -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5(п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш тяжкого покарання більш суворим за цим вироком та вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 11.09.2020 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5(п`ять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати, з моменту звернення вироку Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 11.09.2020 року до виконання.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1