У Х В А Л А
судового засідання

Справа № 936/750/21

Провадження № 1-кп/936/99/2021

24.09.2021 року смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,
та обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.162, ч.2 та ч.3 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Воловецького районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000046 від 10.06.2021 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених чч.1 ст.309, ч.1 ст.162, ч.1 та ч.2 ст.185 КК України.
Ухвалою слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 27.07.2021 року обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 27.09.2021 року.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому, оскільки 27.09.2021 року спливає строк, на який такий запобіжний захід було встановлено, а ризики, які передбачені ст.177 КПК України не перестали існувати.

Потерпіла щодо задоволення клопотання прокурора не заперечила.

Обвинувачений та його захисники не заперечили щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, однак вважають недоцільно покладати обов`язки щодо здачі паспортів та утриматись від спілкування із потерпілими, оскільки з останніми в обвинуваченого не буде можливості примиритись.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду клопотання і вирішення його по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Відповідно до вимог ч. 3ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
27.07.2021 року за ухвалою слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього до 27.09.2021 року.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або створити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Частиною 1статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Відповідно до ч. 4ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Встановленні попередніми судовим рішенням про запобіжний захід відносно ОСОБА_6 ризики на даний час не відпали, а доказів того, що ризики, які викликали необхідність домашнього арешту відпали, не представлено.

Крім того в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, не працює та раніше не судимий.

При цьому, суду не надано доказів того, що ОСОБА_6 порушив умови обраного під час досудового розслідування запобіжний захід, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, раніше ухилявся від слідства, суду чи виконання судових рішень.

Разом з тим, прокурором надано докази того, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що стверджується повідомленням про підозру від 17.09.2021 року.

Відповідно п. 3 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року № 4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки. В п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Це можливо, коли особа не має постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.

Відповідно до мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року №14-рп/2003в справі №1-23/2003, тяжкість злочину законом не визначається, як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З врахуванням сукупності викладених висновків, а також даних про особу обвинуваченого, за відсутності доказів порушень з боку останнього під час дії попередньо обраного запобіжного заходу та обґрунтованої впевненості в тому, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належної поведінки, суд вважає, що в силу характеру діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , наслідків, які настали внаслідок злочину, суд приходить висновку, що прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а тому клопотання про продовження застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181,194 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання - АДРЕСА_1 , з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, без застосування електронних засобів контролю.

Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- не залишати своє фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора та суду у визначений час;

- прибувати за викликом прокурора та суду за першою вимогою, в тому числі у разі виклику за допомогою телефонного зв`язку;

- утриматись від незаконного впливу на потерпілих та свідків;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- не виїжджати за межі Закарпатської області протягом часу дії обраного запобіжного заходу без дозволу прокурора та суду.

Роз`яснити обвинуваченому порядок виконання ухвали, передбачений ч.5 ст. 181 КПК України.

Встановити строк дії ухвали та строк дії запобіжного заходу - до 22 листопада 2021 року включно.
Строк дії обов`язків, покладених судом, встановити до 22 листопада 2021 року включно
Контроль за виконанням ухвали покласти ВП №2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що згідно Рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 №4-р/2019 вони вправі оскаржити дану ухвалу суду до Закарпатського апеляційного суду.
Повний текст ухвали виготовлено 24.09.2021

Суддя ОСОБА_1