Справа № 461/6593/21
Провадження № 1-р/461/1/22
13.01.2022 року суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчого судді,
Ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова від 09.11.2021 року заяву ОСОБА_3 про відвід судді Галицького районного суду міста Львова залишено без розгляду.
ОСОБА_3 подав заяву, в якій просить роз`яснити вказану ухвалу судді.
Зокрема, заявник просить надати наступне роз`яснення:
«Як львів`янин, платник податків може довіряти таким суддям?».
Обґрунтовуючи подану заяву, заявник вказує, що, на його думку, ухвала винесена з порушенням норм чинного законодавства.
Так, заявник вважає, що суддя не оцінив підстави заявленого відводу. Крім того, заявник вважає, що суддя не звернув уваги на службові зловживання та порушення з боку суддів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Зокрема, звертає увагу на те, що слідча суддя ОСОБА_5 тривалий час не розглядала його скаргу. Також, заявник посилається на «неспростовану» публікацію журналіста, як на обставину яка, на його думку, вказує на упередженість по відношенню до нього суддів Галицького районного суду міста Львова.
ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, що вбачається із матеріалів справи, зокрема відстеження статусу поштового відправлення.
Відповідно до ч.2 ст. 380 КПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.
Дослідивши матеріали судової справи №461/6593/21, подану заяву, приходжу до наступних висновків.
Згідно ч.1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Таким чином, роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю неоднакового тлумачення висновків суду, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.
Отже, роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення.
Аналіз вищезазначеної норми дає підстави для висновку про те, що роз`яснення судового рішення за своєю правовою суттю є одним із способів усунення його недоліків, яке не передбачає виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.
Незрозумілість судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Тобто, це стосується випадків, коли не дотримано вимоги ясності, визначеності такого рішення суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.
Рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в постановлене рішення.

Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.

За загальними нормами права, роз`яснення судом ухваленого ним рішення здійснюється насамперед з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

У заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у рішенні є незрозумілим, в чому полягає неясність рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання. Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру

Критерієм для роз`яснення судового рішення є встановлення судом факту того, що рішення є незрозумілим, тобто зі змісту його резолютивної частини не можна зробити висновки про обсяг прав та обов`язків учасників справи у відповідних правовідносинах.

У цій справі резолютивна частина судового рішення з приводу якого подано заяву викладена чітко та не припускає кілька варіантів тлумачення. Зокрема, ухвалою вирішено залишити заяву без розгляду. Таке формулювання не містить жодних варіантів іншого тлумачення. Більше того, таких варіантів не наводить і сам заявник.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Фактично заявник не погоджується з результатами судового розгляду, повторно намагається у такій спосіб висловити свої доводи щодо змісту заяви яка суддею по суті не розглядалась, оскільки такий розгляд законом не передбачений.

Зазначені обставини не можуть бути законною підставою для роз`яснення судового рішення.

Отже, в цьому випадку, резолютивна частина ухвали судді від 09.11.2021 є чіткою, зрозумілою та такою, що не припускає кілька варіантів тлумачення.

Таким чином, законних підстав для роз`яснення судового рішення в ході розгляду заяви не встановлено.

Водночас, не можна залиши поза увагою наступні факти.

Посилюючись у поданій заяві на невірне застосування суддею положень чинного, зокрема процесуального, законодавства, ОСОБА_3 залишає поза увагою той факт, що подана ним заява нормами даного законодавства не передбачена взагалі. Отже, посилаючись на недотримання суддею норм закону, заявник, маніпулюючи фактами, ігнорує той факт, що законом не встановлено права учасника провадження, тобто в даному випадку його права, на звернення до суду, судді чи слідчого судді із заявою такого характеру та змісту.

Стаття 129 Конституція України закріплює, що за неповагу до суду чи судді винні особи притягаються до юридичної відповідальності.

В свою чергу, заявник наводячи на його думку, як він сам вказує «неспростовану» інформацію поширену у публікації журналіста фактично посилається на неперевірені факти стосовно справ учасником яких він не був, і, як видно із заяви, і сам автор публікації також не був стороною у цих справах.

Отже, посилаючись на допущені «порушення», які наведені у публікації, заявник, ретранслюючи неперевірені факти оприлюднені особами не наділеними функціями перегляду або оцінки судового рішення та фактично перебирає на себе функції якими він, відповідно до положень чинного законодавства, не наділений, адже судові рішення мають право оцінювати та переглядати виключно суди відповідних інстанцій.

Таким чином, заявник фактично ретранслює неперевірені факти у справах, де він взагалі не являвся учасником процесу.

Крім того, згідно інформації наявної в автоматизованій системі документообігу Галицького районного суду міста Львова, ОСОБА_3 у період 2020-2021 років 15 разів звертався зі скаргами до слідчих суддів, з яких задоволено шість скарг. Наведений факт a priori спростовує доводи заявника щодо упередженості слідчих суддів Галицького районного суду міста Львова по відношенню до заявника.

Водночас, оскільки заявник посилається у заяві про роз`яснення судового рішення на те, що він не зловживає правом на відвід, не може залишитись поза увагою той факт, що ОСОБА_3 протягом вказаного періоду також подав 14 заяв про відвід.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді. Але простої заяви недостатньо, необхідно навести достовірні докази. Особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості. У будь-якому випадку, припущення щодо упередженості є правовим питанням, яке має бути винесеним на розгляд суду. За виключенням надзвичайних обставин, заява про справжню або можливу упередженість не є питанням поведінки судді.

Статтею 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначено умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів. Зокрема, статтею 6 Закону встановлено заборону втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації в будь-якій формі з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду.

Зважаючи на вимоги Конституції України та інших вищезгаданих нормативних актів, можна зробити висновок, що громадянам, представникам органів влади, іншим особам слід утримуватись від неналежної, необ`єктивної публічної критики окремих суддів та їхніх рішень, судової влади загалом, а свою незгоду з ухваленими судовими рішеннями необхідно висловлювати виключно в межах процедури їх скарження у порядку, передбаченому процесуальним законом. Така поведінка, за переконанням суду, забезпечить дотримання гарантій незалежності суду та дозволить уникнути спроб втручання у здійснення правосуддя.

Як вбачається з матеріалів справи і самого судового рішення, у мотивувальній та резолютивній його частинах зазначені мотиви ухваленого рішення, а у висновках судді містяться посилання на відповідні норми кримінального процесуального закону, викладені у зрозумілій формі.

Резолютивна частина ухвали містить чіткий висновок про суть прийнятого суддею рішення.

За таких обставин, приходжу до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчого судді слід відмовити.

Водночас, зважаючи на доводи заявника щодо строків розгляду його скарг, вважаю за необхідне роз`яснити останньому наступне.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 306 КПК, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Наведені положення встановлюють обмеження щодо строків розгляду справи та встановлюють обов`язкову участь скаржника(за відсутності обґрунтованого клопотання про слухання справи за його відсутності) під час судового розгляду.

Зазначене зумовлює необхідність забезпечення оперативності оповіщення учасників процесу про дату, час та місце судового розгляду. Також наведені положення покладають як на слідчого суддю, так і на учасників процесу, обов`язок сприяти своєчасному розгляду справи, в тому числі і щодо своєчасного оповіщення про дату, час та місце судового розгляду.

Згідно ст. 134 КПК України, слідчий суддя під час досудового розслідування чи суд під час судового провадження має право за власною ініціативою або за клопотанням слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, потерпілого, його представника здійснити судовий виклик певної особи, якщо слідчий суддя чи суд встановить наявність достатніх підстав вважати, що така особа може дати показання, які мають значення для кримінального провадження, або її участь у процесуальній дії є обов`язковою. Суд здійснює судовий виклик учасників кримінального провадження, участь яких у судовому провадженні є обов`язковою.

Відповідно до положень ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи. Повістка про виклик вручається особі працівником органу зв`язку, працівником правоохоронного органу, слідчим, прокурором, а також секретарем судового засідання, якщо таке вручення здійснюється в приміщенні суду.

Особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

Згідно статті 136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом. Якщо особа попередньо повідомила слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про адресу своєї електронної пошти, надіслана на таку адресу повістка про виклик вважається отриманою у випадку підтвердження її отримання особою відповідним листом електронної пошти.

Таким чином, положення чинного КПК України дозволяють оповіщати учасника провадження як поштою, так і електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону.

В свою чергу, з матеріалів справи вбачається, що заявник, звертаючись до суду (слідчого судді), не надає жодної інформації щодо можливості його оповіщення іншими засобами зв`язку.

Важливо відзначити, що наведене не являється обов`язком особи яка звертається до суду, натомість наведення (надання) суду інформації про додаткові способи оповіщення зазначені вище сприятиме оперативному розгляду справи.

Зважаючи на наведене, з метою своєчасного оповіщення про час та місце судового розгляду, заявник може на власний розсуд обрати інший, більш швидкій спосіб його оповіщення, зокрема електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону, про що можна навести у відповідній заяві (скарзі).

Також, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Інформація про дату, час та місце розгляду справи оприлюднюється на веб-сайті суду та на дошках інформаційних оголошень у приміщенні суду. Крім того, наведену інформацію можна отримати засобами телефонного зв`язку, за номерами які містяться на сайті суду.

Таким чином, заявник (скаржник) наділений достатньою кількістю засобів для сприяння оперативності розгляду справи в частині його оповіщення та наділений відповідними можливостями отримати інформацією про провадження у справі безпосередньо.

Керуючись ст.380 КПК України,

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчого судді відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особами, які не були присутніми при оголошенні судового рішення в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1