Ухвала

Іменем України
05 листопада 2021 року

м. Київ
Справа № 115-2560

Провадження № 51 - 1625 зно 18
Суддя Верховного Суду другої судової палати Касаційного кримінального суду ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 березня 2013 року за нововиявленими або виключними обставинами,
встановив:
Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 червня 2011 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 17 січня 2012 року, ОСОБА_2 засуджено за ст. 115 ч. 2 п. 4, ст. 263 ч. 2, ст. 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі ВССУ) від 12 березня 2013 року вказані вирок та ухвала щодо ОСОБА_2 залишені без зміни, а касаційна скарга засудженого ОСОБА_2 без задоволення.
Ухвалою Верховного Суду від 19 лютого 2018 року заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд ухвали ВССУ від 12 березня 2013 року за нововиявленими обставинами повернуто на підставі ст. 464 ч. 3, ст. 429 ч. 3 КПК України, п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ.
Засуджений ОСОБА_2 повторно звернувся із заявою в порядку глави 34 КПК України, у якій порушував питання про перегляд ухвали ВССУ від 12 березня 2013 року за нововиявленими обставинами та яка ухвалою Верховного Суду від 13 квітня 2018 року була повернута на підставі ст.ст. 464 ч. 3, 429 ч. 3 КПК України.
Засуджений ОСОБА_2 втретє звернувся до Верховного Суду із заявою про перегляд ухвали ВССУ від 12 березня 2013 року за нововиявленими обставинами в порядку глави 34 КПК України, яка ухвалою Верховного Суду від 20 листопада 2020 року залишена без руху, а ухвалою Верховного Суду від 28 грудня 2020 року повернута на підставі ст.ст. 464 ч. 3, 429 ч. 3 КПК України, оскільки засуджений не подав будь-яких матеріалів на усунення недоліків своєї заяви.
Засуджений ОСОБА_2 вчетверте звернувся до Верховного Суду із заявою про перегляд ухвали ВССУ від 12 березня 2013 року за нововиявленими обставинами в порядку глави 34 КПК України, яка ухвалою Верховного Суду від 25 лютого 2021 року залишена без руху, а ухвалою Верховного Суду від 31 травня 2021 року повернута на підставі ст.ст. 464 ч. 3, 429 ч. 3 КПК України, оскільки засуджений не подав будь-яких матеріалів на усунення недоліків своєї заяви.
Засуджений ОСОБА_2 вп`яте звернувся до Верховного Суду із заявою про перегляд ухвали ВССУ від 12 березня 2013 року за нововиявленими або виключними обставинами в порядку глави 34 КПК України.
Проте, заява засудженого не відповідає вимогам ст. 462 КПК України, а тому суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст.ст. 464 ч. 3, 429 ч. 1 КПК України.
Глава 34 КПК України визначає підстави та порядок здійснення провадження за нововиявленими або виключними обставинами, строки звернення й вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або ж виключними обставинами.
Перегляд судових рішень за нововиявленими та виключними обставинами не є тотожною процедурою, а тому для надання можливості суду визначити чи подана така заява у передбачений ст. 461 КПК України строк та чи відповідає вона вимогам ст. 462 КПК України, особа, яка бажає скористатись правом на відповідний перегляд, має чітко вказати за якою саме з цих процедур вона бажає здійснити перегляд судового рішення.
Так, відповідно до ст. 459 ч. 2 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
В той же час виключними обставинами відповідно до ст. 459 ч. 3 КПК України є: встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом; встановлення вини судді у вчиненні кримінального правопорушення або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.
Обставини, передбачені пунктом 3 частини третьої статті 459 КПК України, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили. Обставини, що стосуються зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, у разі неможливості ухвалення вироку можуть бути підтверджені постановою або ухвалою про закриття кримінального провадження, ухвалою про застосування примусових заходів медичного характеру.
В залежності від того, за якою процедурою особа бажає здійснити перегляд судового рішення, визначається і порядок обчислення строку для звернення із заявою, передбачений ст. 461 КПК України.
Проте, засуджений ОСОБА_2 у своїй заяві чітко не вказує, які саме обставини, на його думку, нововиявлені чи виключні наявні у кримінальній справі щодо нього та за якою процедурою він бажає здійснити перегляд ухвали касаційного суду щодо нього.
Також в порушення вимог ст. 462 ч. 2 п. 5 КПК України заява не містить обґрунтування для перегляду саме ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 березня 2013 року з посиланням на обставини, що відповідно до ст. 459 КПК України є нововиявленими або виключними.
Засудженому необхідно врахувати, що невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження і незгода з кваліфікацією його дій, на що він вказує у своїй заяві, не є відповідно до ст. 459 КПК України нововиявленими або виключними обставинами та ці обставини не можуть бути підставою для відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.
Крім того, засуджений ОСОБА_2 , звертаючись саме до суду касаційної інстанції із заявою за нововиявленими або виключними обставинами, має вказати на конкретну обставину, що в розумінні кримінального процесуального закону є нововиявленою або виключною для перегляду судового рішення саме Верховним Судом, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Вказані порушення та суперечності заяви перешкоджають вирішенню питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами, в тому числі і вирішити питання щодо строку подачі заяви, передбаченого ст. 461 КПК України, у зв`язку із чим її слід залишити без руху.
Залишення заяви без руху не позбавляє права засудженого ОСОБА_2 повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України.
Керуючись ст. ст. 464 ч. 3, 429 ч. 1 КПК України,
постановив:
Заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами залишити без руху.
Встановити засудженому ОСОБА_2 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухали заяву буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя:

ОСОБА_1