Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/600/2021 Справа № 641/3797/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000321 від 27.02.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

До обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України і зазначені судами в ухвалах про обрання та продовження строку тримання під вартою, а саме переховування від суду та здійснення незаконного впливу на свідків, на даний час не зменшились і продовжують існувати, а попередня ухвала про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою втрачає силу 09 грудня 2021 року.

Обвинувачений та його захисник проти клопотання прокурора заперечували та просили змінити на більш м`який запобіжний захід, оскільки обвинувачений має незадовільний стан здоров`я, який в умовах слідчого ізолятора погіршується.

Потерпілий в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.

Приймаючи до уваги, що ухвала суду від 11 жовтня 2021 року про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 припиняє свою дію 09 грудня 2021 року, судове провадження не закінчене, прокурором подане відповідне клопотання, тому суд вважає за необхідне розглянути питання щодо продовження строку дії міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Так, відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення-злочину, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

При цьому суд зазначає, що сама тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, не є основою чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Оцінюючи наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення у якому він обвинувачується, суд враховує реальну можливість переховування обвинуваченого від суду, оскільки він офіційно не працює та не має джерел прибутку та здійснення незаконного тиску обвинуваченим на свідків, які ще не допитані судом.

Ці факти встановлені попередніми ухвалами суду при продовженні заходів забезпечення у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , однак, дані ризики на даний час не відпали і не зменшились.

Продовження існування вказаних ризиків, виключає підстави для скасування чи зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Підставами продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення-злочину та тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Обставини особистого життя та соціальної адаптації у суспільстві свідчать про наявність певних ознак нестабільного характеру поведінки обвинуваченого у звичайному житті (враховуючи обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, поєднаного з насильством), що дає підстави стверджувати те, що жоден більш м`який запобіжний захід не забезпечить належних гарантій здатності обвинуваченого самостійно дотримуватись належної процесуальної поведінки без додаткових стимулюючих факторів.

Посилання сторони захисту на незадовільний стан здоров`я обвинуваченого в умовах слідчого ізолятора є неспроможними та спростовуються листом завідувача Харківської міської медичної частини № 27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях, згідно якого, стан ОСОБА_4 задовільний та стаціонарного лікування в тому числі за межами установи, він не потребує. Крім того, згідно наданого суду висновку судово-медичної експертизи стану здоров`я обвинуваченого, стан його здоров`я є задовільним. Будь-яких відомостей, які б слугували підставами для застосування до ОСОБА_4 міри запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, суду не надано.

За таких обставин суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою строком на 60 днів.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 183, 197, 199, 331, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України строком на 60 днів, тобто до 15 січня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 5 днів, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя- ОСОБА_1