ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2106/21 Справа № 216/2224/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000070 від 02 квітня 2021 року, за апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 на вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 травня 2021 року, ухвалений щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України,
за участю секретаря - ОСОБА_7 ,
прокурора - ОСОБА_8 ,
захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 травня 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді виправних робіт строком на 1 рік.
Окрім того, судом вирішено питання про стягнення процесуальних витрат.
ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за таких обставин.
Так, ОСОБА_6 , обвинувачується у тому, що 30.03.2021 в період часу з 21:00 год. по 21:30 год. він, перебуваючи в належному потерпілому ОСОБА_10 приміщенні майстерні, що знаходиться на території СТ «Комунарівець» (юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Івана Франка, 32), за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Клубнична, 127, що в Центрально-Міському районі м. Кривий Ріг, де знаходився з дозволу останнього, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю ймовірних свідків, очевидців, таємно, шляхом вільного доступу викрав належні потерпілому ОСОБА_10 перфоратор Ryobi ONE + R18SDS-0 D120378, акумулятор к ньому RYOBI CS16021 D480807, зарядний пристрій RYOBI BCL1418 S/N 060230, після чого з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди, яка становить 4 683, 34 грн..
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання ОСОБА_6 , у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Призначити покарання ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 100 годин громадських робіт. В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги прокурор, не оспорюючи висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, посилається на те, що вирок підлягає зміні в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки судом застосовано закон, який не підлягає задоволенню. Зазначається в апеляційній скарзі, що суд першої інстанції призначаючи ОСОБА_6 покарання у вигляді виправних робіт залишив поза увагою те, що обвинувачений офіційно не працює, що свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та неможливість застосування щодо ОСОБА_6 такого покарання як виправні роботи.

Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників провадження, перевіривши надані матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора та співставивши їх з вимогами закону, колегія суддів апеляційного суду приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Порушень кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження в порядку спрощеного провадження, на підставі ст. ст. 381, 382 КПК України, колегією суддів не встановлено.
З огляду на те, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 було розглянуто, за згодою учасників провадження, у спрощеному порядку, за їх відсутності, та те, що цей вирок, у відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку, зокрема з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, й враховуючи, що прокурором в суді апеляційної інстанції оспорюється вирок лише в частині призначеного покарання, то його слід переглянути в цій частині.
Разом з цим, доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_6 покарання, є обґрунтованими виходячи з такого.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
В силу ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити, зокрема, чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.
Наявними матеріалами підтверджено, що ОСОБА_6 засуджено оскаржуваним вироком за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді виправних робіт строком на 1 рік.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції , відповідно до статей 50, 65 КК України, враховув ступінь тяжкості вчиненого проступку, його особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Зокрема, як слідує з вироку, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, не одружений, інвалідом не являється, на утриманні дітей не маючий, матеріальну шкоду потерпілому відшкодував в повному обсязі.
Обставиною, яка пом`якшує покарання згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття обвинуваченого ОСОБА_6 , в той час як обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом встановлено не було.
При цьому, суд першої інстанції, як слідує з вироку, встановив, що ОСОБА_6 є особою, яка офіційно не працює.
Відповідно ч. 1 ст. 57 КК України, покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.
Виходячи з положень закону та встановлених обставин, зокрема того, що обвинувачений ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, колегія суддів вважає, що такий вид покарання, як виправні роботи не може бути застосовано до ОСОБА_6 при обранні покарання, що свідчить про неправильне застосування судом першої інстанції Закону України про кримінальну відповідальність, та є підставою для змінити вироку в цій частині.
Беручи до уваги вищевикладене в сукупності, колегія суддів дійшла до переконливого висновку, що покарання у виді громадських робіт, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як ним самим, так і іншими особами, та буде відповідати меті покарання, визначеній ст. 50 КК України.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити, а вирок в частині призначення ОСОБА_6 покарання - змінити, шляхом визначення покарання у виді громадських робіт.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.
Вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 травня 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, змінити в частині призначення покарання.
Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 100 (сто) годин.
В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4