Справа № 461/938/22
Провадження № 1-кс/461/638/22
11.02.2022 року, слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора,,
скаржник звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить:
- задовольнити скаргу на бездіяльність керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_4 , що полягає у не розгляді його скарги від 28.01.2022, поданої в порядку ст. 308 КПК України;
- зобов`язати керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, розглянути його скаргу від 28.01.2022 року, на недотримання розумних строків слідчим та прокурором під час досудового розслідування, протягом трьох днів з моменту отримання копії ухвали слідчого судді, в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та невідкладно письмово повідомити скаржника про результати її розгляду;
- зобов`язати керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, повідомити слідчого суддю про результати розгляду скарги від 28.01.2022 на недотримання розумних строків слідчим та прокурором протягом трьох днів з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.
28.01.2022 року (до зміни підслідності провадження) ОСОБА_3 надіслав до Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері скаргу на недотримання розумних строків слідчим та прокурором під час досудового розслідування.
Скаржника не повідомлено про результати розгляду даної скарги, що він вважає порушенням його прав та порушення положень чинного КПК. З огляду на вищенаведене, просить скаргу задовольнити.
Скаржник у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутності.
Згідно статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
З урахуванням наведених положень вважаю, за можливе провести розгляд скарги за відсутності скаржника.
Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
З урахуванням наведених положень вважаю, за можливе провести розгляд скарги за відсутності прокурора.
Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.
Слідчим суддею, з долучених до скарги документів, встановлено наступне.
ОСОБА_3 31.07.2019 року звернувся до Державного бюро розслідувань із заявою про вчиненні кримінальні правопорушення.
08.08.2019 року Державне бюро розслідувань в особі керівника Другого управління організації досудових розслідувань направило звернення ОСОБА_3 до Національного антикорупційного бюро України.
28.01.2022 року ОСОБА_3 засобами електронного зв`язку надіслав до Дарницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері скаргу на недотримання розумних строків слідчим та прокурором під час досудового розслідування.
Згідно ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до статті 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Частинами 1 ст.9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Як наведено вище, статтею 26 КПК України встановлено засади диспозитивності кримінального провадження. Так, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Також, відповідно до ч.ч. 1,2 статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Виходячи з положень ст. 306 КПК України та загальних засад кримінального процесуального законодавства, судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадження під час досудового розслідування покладено на слідчого суддю суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 02 березня 2020 року у справі №263/19/20 (провадження №51-420впс20).
Таким чином, скарги на рішення, дії або бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
З наведених вище обставин, встановлених в процесі розгляду скарги встановлено, що скаржником не доведено те, що дана скарга відноситься до компетенції слідчого судді Галицького районного суду міста Львова, адже незважаючи на те, що ОСОБА_3 вказав у своїй скарзі про орган досудового розслідування на який поширюється юрисдикція слідчих суддів даного суду - Слідче управління ГУНП у Львівській області, жодного документу (доказу) на підтвердження даного факту скаржник в процесі судового розгляду не надав. Більше того, наявні в матеріалах скарги документи, долучені до скарги самим ОСОБА_3 , вказують на інший орган досудового розслідування, який не знаходиться на території Галицького району міста Львова.
Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.303, 304,306,307 КПК України,
В задоволенні скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1