ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/857/22 Справа № 191/380/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченогоОСОБА_7 ,
захисника-адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001884 за апеляційною скаргою прокурора Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2022 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2022 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0001884 від 22.10.2016 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, - повернуто прокурору Синельниківської окружної прокуратури.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції зазначив, що прокурором не виконані вимоги ст. 293 КПК України щодо надання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_7 , наявність виправлень в розписці підозрюваного, щодо кількості аркушів (про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування), в обвинувальному акті не зазначено час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, хоча обвинувачення інкримінує ОСОБА_7 ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання, виготовлення та зберігання, наркотичних засобів, без мети збуту, у великих розмірах, але зазначено лише місце та час виявлення наркотичних засобів.

Крім того, суд зазначив, що в порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не зазначено прізвище, ім`я, по батькові і займану посаду старшого слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , яка є в групі слідчих, що підтверджується витягом з кримінального провадження. Також в порушення вимог п. 8 ч. 2 ст. 291 КПК України слідчий зазначив дві однакові експертизи за датою, назвою та розміром, тобто неправильне визначення кількості судових експертиз призводить до необґрунтованого визначення розміру витрат на залучення експерта.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити дату та місце його складення та затвердження. В супереч вказаним положенням, обвинувальний акт не містить повних даних про конкретне місце складання обвинувального акту, а лише зазначено місто - «м. Синельникове», що є не повним визначенням міста затвердження обвинувального акту, оскільки м. Синельникове не є обласним центром, а є містом обласного підпорядкування, і тому для належної ідентифікації необхідно зазначати область, в якій знаходиться таке місто.

Крім того судом зазначено, що реєстр матеріалів досудового розслідування № 0001884 від 22.10.2016 року, який доданий до обвинувального акту не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, оскільки містить недостовірні відомості та не містить реквізитів прийнятих рішень. Також до переліку процесуальних рішень включено обвинувальний акт, який не може бути включений до переліку, оскільки реєстр матеріалів досудового розслідування є додатком до обвинувального акту.

Зазначені недоліки в обвинувальному акті, на думку суду першої інстанції, є суттєвими та перешкоджають призначенню справи до розгляду, оскільки порушення принципу презумпції невинуватості, неповне формулювання обвинувачення та неповне викладення фактичних обставин, та інші невідповідності вимогам КПК не дають можливості перевірити правильність кваліфікації дій обвинуваченого, що унеможливлює повний, всебічний та об`єктивний розгляд кримінального провадження у встановлені законом строки.

В апеляційній скарзі:
- прокурор просить вказану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Вважає, що ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону і безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору.

На думку прокурора, зміст обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, а також їх структура, як того, що перебуває в провадженні суду, так і копію якого надала сторона захисту, - є однаковими. Відсутність даних про захисника в примірнику, наданому ОСОБА_7 , не може визнаватися порушенням права на захист та невідповідністю обвинувального акта вимогам процесуального закону, оскільки захисник залучений за клопотанням підозрюваного на стадії досудового розслідування, та його дані йому відомі заздалегідь. Також, ст. 291 КПК України не вимагає від сторони обвинувачення у обвинувальному акті вказувати відомості про захисника.

Вказує, що письмові докази досліджуються судом в судовому засіданні, а не в підготовчому судовому засіданні. Також, відповідно до ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити прізвище, ім`я, по батькові та займану посаду слідчого, прокурора. Так, слідчим в обвинувальному акті зазначено прізвище, ім`я, по батькові та займану посаду слідчого, прокурора, які підписали обвинувальний акт та прокурора групи прокурорів. Крім цього, в обвинувальному акті зазначено прізвище, ім`я, по батькові та займану посаду слідчих, які проводили слідчі дії і вчиняли процесуальні дії. Старшого слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , яка хоча і була в групі слідчих у даному кримінальному провадженні, однак жодної слідчої дії не провела та процесуального рішення не вчинила, в обвинувальному акті не зазначено, що на думку прокурора, не є порушенням вимог п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Також прокурор вважає, що приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд першої інстанції помилково вказав, що в порушення вимог п. 8 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті слідчий зазначив дві однакові експертизи за датою, назвою, та розміром, тобто неправильне визначення кількості судових експертиз призводить до необґрунтованого визначення розміру витрат на залучення експерта. Насправді, під час досудового розслідування 14.11.2016 року проведено дві судові експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів вартістю 880,40 грн. кожна. На думку прокурора, відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 291 КПК України, слідчим правильно зазначено розмір витрат на залучення експерта.

Крім цього, на думку прокурора, судом першої інстанції помилково зазначено як підставу для повернення обвинувального акта прокурору, порушення п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки ніби то в обвинувальному акті лише зазначено місце його складання - «м. Синельникове» та відсутня територіально-адміністративна одиниця, така як область, в якій складено обвинувальний акт. Натомість, в обвинувальному акті перед додатками зазначено «обвинувальний акт складено 30 січня 2017 року в м. Синельникове Дніпропетровської області».

На думку апелянта, повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції помилково послався на недоліки реєстру матеріалів кримінального провадження (містить ніби недостовірні відомості та не містить реквізитів прийнятих рішень) і зазначив їх в ухвалі, як підстави для повернення прокурору обвинувального акта.

На вказану апеляційну скаргу захисником обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокатом ОСОБА_8 були подані заперечення.

Захисник вважає, що вищезазначена скарга прокурора є надуманою, необґрунтованою, безпідставною, та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки суд першої інстанції виніс законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення у формі ухвали.

На думку захисника, твердження прокурора, що судом першої інстанції не встановлено невідповідностей обвинувального акту положенням ст. 291 КПК України, є безпідставними, оскільки суд першої інстанції встановив, що обвинувальний акт не відповідає вимогами п. п. 4, 5, 8 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Адвокат ОСОБА_8 просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду, - залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які просили залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора, а ухвалу суду, - без змін, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог не дотримався.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише в тому разі, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Лише недотримання вищезазначених вимог ч. 2 ст. 291 КПК України згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Будь-які інші зауваження до обвинувального акту мають отримати відповідну реакцію суду під час судового розгляду справи та не можуть бути самі по собі підставами для повернення обвинувального акту прокурору.

Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які об`єктивно перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 03.10.2012 року № 223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК України: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.
Перевіривши зміст обвинувального акту у кримінальному провадженні на предмет його відповідності вимогам закону, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції необґрунтовано повернув прокурору обвинувальний акт.
Як вбачається з обвинувального акта, ОСОБА_7 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

При цьому в обвинувальному акті, як вбачається з його змісту, викладено фактичні обставини вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію діяння з посиланням на закон і статтю (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Підставами повернення обвинувального акта прокурору суд першої інстанції зазначив:

- в обвинувальному акті не зазначено час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення;

- в обвинувальному акті грубо порушується принцип презумпції невинуватості щодо ОСОБА_7 , оскільки в ньому прокурор стверджує, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України;

- в порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не зазначено прізвище, ім`я, по батькові і займану посаду старшого слідчого СВ Синельниківського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , яка є в групі слідчих;

- в порушення вимог п. 8 ч. 2 ст. 291 КПК України слідчий зазначив дві однакові експертизи за датою, назвою та розміром;

- обвинувальний акт не містить повних даних про конкретне місце складання обвинувального акту;

- реєстр матеріалів досудового розслідування № 0001884 від 22.10.2016 року, який доданий до обвинувального акту не відповідає вимогам ст. 109 КПК України;

- прокурором не виконані вимоги ст. 293 КПК України щодо надання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_7 , наявності виправлень в розписці підозрюваного, щодо кількості аркушів (про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування).

Проте, колегія суддів не згодна з висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Щодо твердження суду, що в обвинувальному акті не зазначено час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 10 Постанови пленуму Верховного Суду України №8 від 24.10.2003 року «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві», суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб постанова про притягнення як обвинуваченого була конкретною за змістом. Зокрема, в описовій її частині зазначаються: злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа; час, місце та Інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому; стаття (частина, пункт статті) кримінального закону, якою передбачений цей злочин.

Висновок суду щодо порушення стороною обвинувачення вимог ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України, щодо категоричного ствердження в обвинувальному акті про вчинення ОСОБА_7 злочину без доведення факту вироком суду, колегія суддів вважає таким, що не ґрунтується на кримінальному процесуальному законі, оскільки, як зазначено в п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом, а згідно ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Посилання суду, що підставою для повернення обвинувального акту є не зазначення прізвища, ім`я, по батькові і займану посаду одного зі слідчих, який є в групі слідчих, а саме: старшого слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , яка є в групі слідчих, колегія суддів вважає безпідставною, оскільки письмові докази досліджуються судом в судовому засіданні, а не в підготовчому судовому засіданні. Крім цього колегія суддів зазначає, що слідчим в обвинувальному акті зазначено прізвище, ім`я, по батькові та займану посаду слідчого, прокурора, які підписали обвинувальний акт та прокурора групи прокурорів. Крім цього, в обвинувальному акті зазначено прізвище, ім`я, по батькові та займану посаду слідчих, які проводили слідчі дії і вчиняли процесуальні дії.

Також, приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору суд першої інстанції, на думку колегії суддів помилково вказав, що в порушення вимог п. 8 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті слідчий зазначив дві однакові експертизи за датою, назвою, та розміром, адже як вбачається з матеріалів справи, під час досудового розслідування 14.11.2016 року було проведено дві судові експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів вартістю 880,40 грн. кожна.

Крім цього, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції хоча і зазначено як підставу для повернення обвинувального акта прокурору, порушення п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України: місце його складання - «м. Синельникове», але таке посилання саме по собі не може бути підставою для повернення обвинувального акту а також слід відмітити, що в обвинувальному акті перед додатками зазначено «обвинувальний акт складено 30 січня 2017 року в м. Синельникове Дніпропетровської області».

Посилання суду, що реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, а також те, що прокурором не виконані вимоги ст. 293 КПК України, колегія суддів вважає такими, що в даному випадку, з врахуванням викладеного в наявних матеріалах, не може бути підставою для повернення обвинувального акту.

Надаючи оцінку відповідним обставинам, суд першої інстанції певним чином вийшов за межі вирішення питань, які мають розглядатись на стадії підготовчого судового засідання, та почав з`ясовувати обставини, які підлягають з`ясуванню в процесі судового провадження відносно обвинуваченої особи, що свідчить про суттєві порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що обвинувальний акт тривалий час перебуває в провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Раніше апеляційним судом 04.11.2019 року вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2017 року щодо ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0001884, було скасовано.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною, а тому вона підлягає скасуванню.

Виходячи з викладеного, та з урахуванням того, що вирішення питань, передбачених ст. ст. 314, 315 КПК України є виключною компетенцією суду першої інстанції, до повноважень якого належить прийняття рішень по отриманим судом обвинувальним актам, колегія суддів, керуючись загальними засадами КПК України, а саме вимогами ч. 6 ст. 9, п. п. 15, 16 ч. 1 ст. 7 КПК України вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_9 , - задовольнити.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2022 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_7 , - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4