Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2021 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

представника власників майна, щодо якого подане клопотання ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві, погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000255, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 199 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
22 листопада 2021 року слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт на майно, яке було вилучене 18 листопада 2021 року під час обшуку, проведеного в межах кримінального провадження №0000255, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 199 КК України, за адресою АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон марки «Самсунг Дуос» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , та мобільний телефон марки «Самсунг С-21 ультра» ІМЕІ: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 .

У судове засідання слідчий не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Представник власників майна, щодо якого подане клопотання, адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив, вказуючи на те, що зазначені у клопотанні мобільні телефони не є предметами протиправної діяльності, придбані власниками у магазині, тобто набуті правомірно, вони не стосуються обставин кримінального провадження та не містять жодної інформації щодо його вчинення. Крім того, такі мобільні телефони були добровільно видані їх власниками слідчому після проведення обшуку. З огляду на наведене, представник просив відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на таке майно.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття слідчого у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Із урахуванням встановлених вище обставин, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання без участі слідчого.

Заслухавши представника власників майна, щодо якого подане клопотання, дослідивши матеріали клопотання та докази, додані в його обґрунтування, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Приписами ст. 16 КПК України встановлена недоторканість права власності, що передбачає можливість позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченого цим Кодексом.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно із ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно із ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Водночас, при розгляді даного клопотання слідчим суддею враховуються положення ч. 2 ст. 173 КПК України, згідно з якими при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як встановлено слідчим суддею зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів кримінального провадження, слідчим відділом Подільського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000255, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 199 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура м. Києва.

Досудовим розслідуванням встановлено, що організована група осіб, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 спільно із невстановленими слідством особами, діючи умисно, у власник корисних інтересах, організували протиправний механізм виготовлення підроблених марок акцизного податку України та фальсифікованої алкогольної продукції у особливо великих розмірах з метою подальшого її збуту на території м. Києва та Київської області.

Так, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що для забезпечення стабільного функціонування вказаного протиправного виробництва та ухилення від сплати податків група осіб організувала виготовлення фальсифікованих марок акцизного податку, якими в подальшому маркується вищезазначена алкогольна продукція.

При цьому, вказана продукція з підробленими марками акцизного податку збувається без товарних накладних та чеків за готівку роздрібним точкам реалізації на території Подільського району м. Києва, внаслідок чого не сплачується акцизний податок, ПДВ та акцизний податок з роздрібної торгівлі.

В ході розслідування отримано підтверджуючі відомості, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 здійснюють збут фальсифікованої алкогольної продукції на території міста Києва через власну мережу кафе та магазинів, де здійснюється роздрібної торгівлі фальсифікованою алкогольною продукцією.

Місцем зберігання фальсифікованої алкогольної продукції є комплекс приміщень розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (земельна ділянка з кадастровим номером :66:148:0066), на території якого знаходиться нежитлова будівля та складські приміщення в яких зберігається фальсифікована алкогольна продукція, яка в подальшому поставляється вантажним автомобільним транспортом до місця збуту.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 09 листопада 2021 року було надано дозвіл на проведення обшуку житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_19 (ІПН НОМЕР_4 ).

При цьому, як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді, дозвіл на проведення обшуку у вказаному будинку було надано з метою виявлення, вилучення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення, а саме: незаконно виготовлених (підроблених) акцизних марок України знарядь, за допомогою яких передбачається її виготовлення (кольорові струйні, лазерні принтери, типографські матриці, голограми, металеві нитки, ємності з оптико-змінною фарбою, паперові заготовки, друкарські станки, преси, нумератори), фальсифіковані спиртовмісні суміші, лікеро-горілчана продукція, рідини з характерним запахом спирту, сировини для виробництва спирту лікеро-горілчаної продукції, готова продукція, ємності, тари, обладнання для зважування спиртової продукції, первинна та звітна фінансово-бухгалтерської документації, чорнові записи та нотатки, а також інші речі та документи в яких міститься інформація, яка може мати значення для досудового розслідування.

Відповідно до протоколу обшуку, складеного слідчим СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , 18 листопада 2021 року в ході проведення обшуку у будинку за вказаною адресою було виявлено та вилучено речі та предмет, дозвіл на відшукання та вилучення яких було надано вищезазначеною ухвалою слідчого судді.

Крім того, в ході проведення обшуку слідчим також було вилучено мобільний телефон марки «Самсунг Дуос» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , та мобільний телефон марки «Самсунг С-21 ультра» ІМЕІ: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 .

Відповідно до ст.167 КПК України вищевказані мобільні телефони є тимчасово вилученим майном.

Разом із цим, стороною обвинувачення не надано доказів, які б давали підстави для утримання вказаного майна, яке не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні, оскільки доказів, які б могли свідчити про те, що вказане вилучене майно є таким, що містить інформацію про факти підготовки та вчинення кримінального правопорушення, тобто що воно є предметом кваліфікації ч. 3. ст. 199 КК України у кримінальному провадженні №0000255 від 27.10.2021, слідчим до суду не надано.

В клопотанні слідчого містяться нічим не підтверджені твердження про те, що дане майно є засобом вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим передбачені законом підстави для накладення арешту на вказане у клопотанні майно в межах кримінального провадження за поданими до суду документами відсутні.

Із урахуванням наведеного, на час розгляду клопотання у слідчого судді відсутні підстави вважати, що вилучене під час обшуку майно, яким є мобільний телефон марки «Самсунг Дуос» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , та мобільний телефон марки «Самсунг С-21 ультра» ІМЕІ: НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_7 , є засобами вчинення злочину.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що правові підстави для накладення арешту на вищевказане майно відсутні, у зв`язку з чим клопотання слідчого про накладення арешту на таке майно задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, таке майно за імперативним приписом п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України повинно бути повернуто особі, у якої воно було вилучено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 173, 175, 370 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві, погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000255, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 199 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1