ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/691/21 Справа № 705/356/20 Категорія: ч.2 ст.115 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора захисника обвинуваченої ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси в режимі відео конференції з Уманським міськрайонним судом Черкаської області, кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.10.2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт, та продовжено щодо ОСОБА_8 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме, до 05 грудня 2021 року включно, -

в с т а н о в и л а :
В провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебувають матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п.п. 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, та відносно ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Оскільки строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_8 закінчується 10.10.2021, то прокурор подав 27.09.2021 клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , вказуючи, що вона обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, та що на даний час наявні ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, переховування від суду, вплив на свідків, а також вона може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Захисник ОСОБА_7 , думку якого підтримала обвинувачена ОСОБА_8 , заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, посилаючись на необгрунтованість ризиків вказаних прокурором у клопотанні. Крім того, просили врахувати, що обвинувачена має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є інвалідом по зору, розгляд справи триває на протязі тривалого часу. Просили застосувати міру запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.10.2021 року, відмовлено в задоволенні клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт, та продовжено обвинуваченій ОСОБА_8 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме, до 05 грудня 2021 року включно.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції обвинувачена ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу в якій просить:

1.Скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.10.2021 року.

2.Застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вважає, що вказана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вказує, що суд першої інстанції не врахував всі обставини справи, та те, що прокурором не доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також вищевказаною статтею передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, у відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегією суддів встановлено, що обвинувачена ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст.. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, на даний час залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачена опинившись на волі, зможе ухилитися від суду та не виконати його рішення (ризик переховування), і на це вказують такі обставини, як суспільно-небезпечний характер протиправних дій, в яких вона обвинувачується і щодо яких органам розслідування висунуто обґрунтоване обвинувачення, тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі визнання її винною у вчинені інкримінованого злочину. Крім того, існує ймовірність того, що обвинувачена, перебуваючи на волі, зможе перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні під час судового провадження, впливати на свідків чи потерпілих, або приховувати будь-які обставини, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину.

В судовому засіданні суду першої інстанції 07.10.2021 року прокурор ОСОБА_6 підтримав подане клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання вартою стосовно ОСОБА_8 .

Клопотання обгрунтовано тим, що на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися та є достатні підстави вважати, що обвинувачена може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, у зв`язку з чим її належна процесуальна поведінка може бути забезпечена лише запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

За змістом ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вищевказані норми закону не були дотримані в повному обсязі виходячи з наступного.

З наведеного витікає, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

Колегія суддів вважає, що при винесенні ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України судом не в повній мірі враховано вимоги ст.ст.132,176,177,178 КПК України та норм міжнародного права.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Враховуючи характер пред`явленого обвинувачення, особу обвинуваченої, колегія суддів вважає, що на теперішній час не є достатньо підстав для продовження обвинуваченій ОСОБА_8 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

При цьому колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 перебуває під вартою 2 роки і 2 місяці, на розгляді в суді першої інстанції справа перебуває з лютого 2020 року, однак з обґрунтованих причин склад суду мінявся тричі.

На теперішній час, після чергової зміни складу суду, судовий розгляд ще не розпочато.

Колегія суддів вважає, що із врахуванням особи обвинуваченої та вищевказаних обставин справи, такий довготривалий час перебування ОСОБА_8 під запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою, не є виправданим.

Приймаючи таке рішення, колегія суддів також враховує, що ОСОБА_8 раніше не судима, має постійне місце проживання, обвинувачена має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є інвалідом по зору II групи по життєво. У зв`язку із наведеним її прив`язаність до постійного місця проживання, в якому разом із нею перебувають її неповнолітні діти, а також стан здоров`я обвинуваченої, на думку апеляційного суду на теперішній час спростовує ризик переховування останньої від слідства.

Згідно ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.10.2021 підставою для продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 стала наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що обвинувачена буде переховуватися від органів розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Колегія суддів вважає, що одночасно в ухвалі відсутні належні обгрунтування та посилання на будь - які докази, що могли б вказувати на існування зазначених ризиків. До того ж суд під час прийняття такого рішення доказів, що могли б вказувати на наявність даних ризиків, не досліджував.

За таких обставин рішення про продовження дії запобіжного заходу є недостатньо обгрунтованим відповідними доказами.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 177, 178, 193, 194, 196, 199, 309 КПК України і ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод та дійшов не вірного висновку про те, що слід продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинуваченій ОСОБА_8 , оскільки клопотання прокурора не містило достатніх обставин, які свідчили про те, що в теперішній час заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає достатнім обрання обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції щодо продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обвинуваченій ОСОБА_8 - підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 слід задовольнити, обравши обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби.

Враховуючи указане вище та керуючись ст. ст.177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.10.2021 року, про продовження щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити частково.

Обрати обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби строком на два місяці, тобто до 24.01.2021 року.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_8 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не залишати свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 19:00 до 07:00 наступної доби

- прибувати за кожною вимогою прокурора, чи суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими по даному кримінальному провадженню;

- не відлучатися із населеного пункту (Уманський район) в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу суду.

Звільнити обвинувачену ОСОБА_8 з під варти негайно з зали суду, за відсутності інших підстав для тримання ОСОБА_8 під вартою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді -