279/4523/21
1-кс/279/1114/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2021 року
В С Т А Н О В И В:
Суб`єкт оскарження в судове засідання не прибув, на неодноразову вимогу суду матеріали кримінального провадження не надав.
Дослідженням матеріали скарги встановлено наступне:
Рішення слідчого про закриття кримінального провадження є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України.

Підстави та порядок закриття кримінального провадження встановлені у ст.284 КПК України.

Слідчий уповноважений прийняти рішення про закриття провадження з підстав, передбачених пунктами 1,2,4,9 ч.1 ст.284 КПК України якщо в цьому провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Частина 2 ст.9 КПК України встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Зі змісту оскаржуваної постанови, копія якої надана скаржником, слідує, що в період часу з 03.03.2013 року по 07.03.2013 року невстановлена особа, шляхом пошкодження навісного замка, проникла до приміщення літньої кухні та гаражу звідки таємно викрала чуже майно, яке належить ОСОБА_4 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , чим заподіяла матеріального збитку на загальну суму 1300 гривень, після чого з місця події зникла. В ході досудового розслідування з показів потерпілого ОСОБА_4 не представилось можливим встановити особу, яка вчинила вказаний злочин, та місцезнаходження викраденого майна. Проведеними заходами не представилось можливим встановити свідків та очевидців даної події, не здобуто достатніх доказів щодо притягнення винної особи за ст.185 ч.3 КК України, тому на підставі наведеного слідчий постановив закрити кримінальне провадження за відсутністю складу злочину. передбаченого ст.185 ч.3 КК України (п.2 ч.1 ст.284 КПК України)

Так, згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст.110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Слідчий суддя зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. В разі, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить ця постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважає, що вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого на їх спростування.

Статтею 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Скаржником до скарги додано заяву від 17.04.2013 року про залучення до провадження, як потерпілого, протокол допиту потерпілого ОСОБА_3 від 17.04.2013 року, документи на підтвердження права власності, клопотання ОСОБА_3 на адресу слідчого про призначення експертизи від 19.10.2013 року, постанова про уточнення викраденого майна та його вартості від 06.11.2013 року, постанова прокурора про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 4.10.2013 року.

Зі змісту постанови прокурора про скасування постанови слідчого слідує, що при прийнятті рішення прокурор також вказував на обставини, які наводить скаржник у своїй скарзі, що не ураховано слідчим при винесені оскаржуваної поставнови.

Отже, з аналізу поданих скаржником документів слідує, що незважаючи на те, що статус потерпілого у кримінальному провадженні мав ОСОБА_3 , оскаржувана постанова містить інформацію про іншу особу- ОСОБА_4 .

Не надання на вимогу суду матеріалів кримінального провадження не дає можливості перевірити визначення статусу вказаної особи, як потерпілої, належності їй викраденого майна та його вартості.

Зміст оскаржуваної постанови інформацію щодо вищезазначеного не містить.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою ЄСПЛ (справи «Серявін та інші проти України», «Пронін проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є

порушенням ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, щоб така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою вчинено злочин, та чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи у вчиненні злочину.

Проте, обставини, викладені у заяві особи, що подала скаргу, не в повній мірі стали предметом контролю слідчого про проведенні досудового розслідування, оскільки постанова слідчого про закриття кримінального провадження вказаним нормам КПК України не відповідає, являється по суті не вмотивованою, оскільки її зміст не дає обґрунтовані відповіді на поставлені скаржником питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав ї законних інтересів учасників процесу.

Для прийняття рішення про відсутність складу кримінального правопорушення необхідно, щоб було встановлено конкретні діяння, які вчиненні певною особою, а також ті обставини, що з правової точки зору не містять в діянні складу кримінального правопорушення.

Перевірити чи було дотримано слідчим в ході досудового розслідування вимоги ч.2 ст.9 КПК України, якою передбачено, що слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, суд позбавлений можливості, оскільки матеріали провадження на неодноразову вимогу суду надано не було.

Отже, беручи до уваги надані скаржником матеріали з кримінального провадження та виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, на переконання слідчого судді слідчим не виконано в повному обсязі усіх слідчих дій, необхідних для всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та надання їм належної правової оцінки, оскільки зміст оскаржуваної постанови таких дій не відображає.

Враховуючи вищевказане, рішення про закриття кримінального провадження №0000428 від 08.03.2013 року є необґрунтованим, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.303, 306, 307 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:
Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого СВ Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області від 19.11.2013 року про закриття кримінального провадження №0000428 від 08.03.2013 року за ст.185 ч.3 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1