В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2022 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002807 від 13.11.2021, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Біла Церква, Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого, абонентський номер мобільного зв`язку НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України,

з укладеною 30.11.2021 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 угодою про визнання винуватості,-
У С Т А Н О В И В:
І. Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.

12.11.2021 близько 13 год. 30 хв. під час несення служби працівниками батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на вулиці Заводська, поблизу території № 34 в місті Біла Церква Київської області за порушення правил дорожнього, було зупинено автомобіль марки «ЗАЗ 1102», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 . На момент зупинки на передньому пасажирському сидінні знаходився обвинувачений ОСОБА_4 .

В ході поверхневого огляду автомобіля марки «ЗАЗ 1102», державний номер НОМЕР_2 , на передньому пасажирському місці виявлено згорток з вмістом порошкоподібної речовини, схожої на амфетамін, що зі слів обвинуваченого ОСОБА_4 належить йому.

В цей час, у обвинуваченого ОСОБА_4 , який усвідомлював, що поліцейськими буде викликано слідчо-оперативну групу для документування незаконного зберігання останнім психотропної речовини, з метою уникнення настання негативних правових наслідків для себе за скоєний ним кримінальний проступок та з метою уникнення кримінальної відповідальності, що передбачена ч. 1 ст. 309 КК України, виник злочинний умисел спрямований на пропозицію службовій особі надати неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою дій в його інтересах з використанням службового становища, а саме не повідомлення про дану подію на лінію «102».

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на пропозицію надати та надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою дій в його інтересах з використанням службового становища, а саме не повідомлення про факт зберігання забороненої в обігу речовини на лінію «102», о 13 год. 40 хв. 12.11.2021 обвинувачений ОСОБА_4 знаходячись по вулиці Заводська, поблизу території № 34 в місті Біла Церква Київської області, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є службовими особами органів Національної поліції України, оскільки ті перебували в однострої, представились та мали при собі нагрудні жетони, в посадові обов`язки яких входить робота пов`язана із застосуванням до порушників заходів адміністративного впливу, діючи умисно, з метою уникнути кримінальної відповідальності, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, в ході розмови висловив словесну пропозицію надати та о 13 год. 45 хв., надав поліцейським неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 1500 гривень за не повідомлення про факт зберігання ним забороненої в обігу речовини на лінію «102».

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.369 КК України, без кваліфікуючих ознак, а саме у вчиненні пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища.

ІІ. Позиції сторін кримінального провадження щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, щиро розкаявся, та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, визначене в угоді, підтримавши позицію обвинуваченого.

ІІІ. Мотиви суду щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення покарання.

Розглядаючи питання в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Частинами 1, 2 ст. 474 КПК України передбачено, що якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Згідно ч.ч. 1,4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до п.п.1-6 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст.473 КПК України.

Так, згідно умов угоди про визнання винуватості обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст. ст. 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив умисне кримінальне правопорушення у сфері службової діяльності, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований, неодружений, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, раніше не судимий в силу ст.89 КК України. Згідно медичної довідки №37716 від 15.11.2021 року обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, проте як вбачається із медичної довідки №217 від 18.11.2021 року отримує медичну допомогу у лікаря-нарколога, встановлений діагноз: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів» з 2009 року. У відповідності до висновку судово-психіатричного експерта №684 від 29.11.2021 року, обвинувачений за своїм психічним станом на момент скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, ознак психічного захворювання не виявлено. З матеріалів кримінального провадження також не вбачається, що обвинувачений належить до осіб з інвалідністю.

До обставини, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання - відсутні.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 369 КК України як у вчиненні пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, яке згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, враховуючи данні про особу винного, його відношення до вчиненого, відсутність утриманців, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному провадженні, а оскільки інкримінованим ОСОБА_4 злочином шкоду завдано лише суспільним інтересам, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді штрафу, оскільки суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

IV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні відносно обвинуваченого запобіжні заходи не застосовувались.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. З огляду на наведене, оскільки у застосуванні арешту майна відпала потреба, суд вважає за можливе скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 15.11.2021 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.369 КК України, ст.ст.314, 374-376, 469, 472-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 30 листопада 2021 року по розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні №0002807 від 13.11.2021 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази у кримінальному провадженні №0002807:

-оптичні носії інформації диски для лазерних систем зчитування DVD-R, які знаходяться в паперовому конверті та згідно постанови про визнання та залучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 22.11.2021 зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-грошові кошти в сумі 1500 гривень, а саме 7 купюр номіналом по 200 гривень із наступними серійними номерами: ВЗ9477012, ГВ9552344, ДБ8273888, ВЖ4912743, КЗ3770201, ХЖ2961095, ГВ3748259 та 1 купюра номіналом 100 гривень з серійним номером МР0822038, які згідно постанови про визнання речовими доказами та передачею їх на зберігання від 13.11.2021 року передані для зберігання на депозитний рахунок до Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Київській області - конфіскувати в дохід держави.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.11.2021 року в справі №357/13598/21, провадження 1-кс/357/2418/21 на майно, а саме: 7 купюр номіналом по 200 гривень із наступними серійними номерами: ВЗ9477012, ГВ9552344, ДБ8273888, ВЖ4912743, КЗ3770201, ХЖ2961095, ГВ3748259 та 1 купюру номіналом 100 гривень з серійним номером МР0822038, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом заборони використання та розпорядження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:
- обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_9