У Х В А Л А

07 грудня 2021 року Слідчий cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , старшого слідчого ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 захисника підозрюваного ОСОБА_6 розглянувши в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, не одруженого, не працюючого, має на утриманні доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 31.03.2021 року Білоцерківським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком 1 рік, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.187 КК України по матеріалам кримінального провадження № 0002120 від 10.09.2021 в межах строків досудового розслідування, без визначення застави, -

В С Т А Н О В И В:

06.12.2021 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 по матеріалам кримінального провадження № 0002120 від 10.09.2021 в межах строків досудового розслідування, без визначення застави, вмотивоване наступним.

Слідчим відділом Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні з №0002120, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України. Досудовим розслідуванням ОСОБА_5 підозрюється, що 09.09.2021 у вечірній час, тобто до початку вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , домовились із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про спільне вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний намір, 09.09.2021, близько 22 год. 30 хв., ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прийшли до квартири АДРЕСА_3 , в якій проживає ОСОБА_10 та постукали до вхідних дверей квартири, на що потерпілий ОСОБА_10 їх відчинив. В цей час, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , керуючись спільним умислом, спрямованим на вчинення розбійного нападу, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, здійснили напад на потерпілого, а саме, ОСОБА_5 наніс удар дерев`яною битою ОСОБА_10 в область тулуба від якого останній не втримав рівноваги та впав на підлогу коридору квартири. В подальшому, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , керуючись спільним умислом, спрямованим на вчинення розбійного нападу, застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, проникнувши до квартири, умисно нанесли численні удари руками, ногами, дерев`яною битою по голові, обличчу та тулубу потерпілого, який лежав на підлозі. Після цього, ОСОБА_9 дістав та направив на потерпілого ОСОБА_10 предмет, схожий на пістолет, який приніс із собою. При цьому, погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я, які потерпілий ОСОБА_10 сприйняв як реальну загрозу своєму життю, ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_5 та ОСОБА_8 пред`явили потерпілому вимогу передати грошові кошти в сумі 2000 доларів США, на що потерпілий повідомив про відсутність такої суми. Не отримавши від ОСОБА_10 грошових коштів, ОСОБА_5 з корисливих мотивів, відкрито заволодів - вирвав із рук потерпілого належний йому мобільний телефон марки «HUAWEI»Y7 золотистого кольору у чорному чохлі, вартістю 1800 гривень та поклав до своєї кишені. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 відкрито заволодів ключами від квартири та ключами до автомобіля марки «OPEL» моделі «COMBO», які лежали на тумбочці та грошовими коштами в сумі 1200 гривень, що знаходились в шухляді комп`ютерного столу в одній із кімнат квартири. Упродовж перебування вищевказаних осіб у помешканні потерпілого ОСОБА_10 , дії нападників супроводжувались нанесенням ударів руками та битою по тілу потерпілого, демонстрацією предмету, схожого на пістолет та словесними погрозами застосування насильства, що є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого в разі не передачі грошових коштів потерпілим. 10.09.2021 року ОСОБА_5 письмово повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри особи у вчиненні злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Підозрюваний ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років з конфіскацією майна.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначених слідчим в даному клопотанні, що на даний час не відпали та продовжують існувати в тому самому об`ємі, як і були при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі буде: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка, підозрюваного у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Наведені вище обставини, свідчать що застосування більш м`яких окрім як тримання під вартою запобіжних заходів не може запобігти виникненню ризикам, існування яких обґрунтовано слідчим.

Слідчим у даному клопотанні зазначено, що зокрема, зважаючи на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, такий запобіжний захід у виді як особисте зобов`язання, не здатен забезпечити дієвість кримінального провадження та запобігти ризикам, передбачених п.1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити та продовжити строк тримання під вартою підозрюваного в межах строку досудового розслідування, тобто до 10.03.2022 без можливості внесення застави.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 просив змінити ОСОБА_5 запобіжний захід на більш м`який, який не пов`язаний із тримання під вартою, а саме на цілодобовий домашній арешт за місцем реєстрації підозрюваного в м. Київ, про що надав письмові заперечення. Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника і просив відмовити у задоволенні клопотання у зв`язку з його безпідставністю та не доведенням заявлених ризиків.

Заслухавши учасників провадження, вивчивши матеріали, якими прокурор обґрунтовує необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002120 від 10.09.2021 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

10.09.2021 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні зазначеного кримінального пра.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського районного суду Київської області від 11.09.2021 щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, 05.11.2021 року строк тримання під вартою було продовжено до 10.12.2021 року.

Досудове розслідування на день розгляду вказаного клопотання не завершено із-за його складності у зв`язку із значним обсягом слідчих та процесуальних дій, які потрібно ще провести у кримінальному проваджені.

02.11.2021 керівником Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_12 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до трьох місяців, до 10.12.2021.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_11 у кримінальному провадженні № 0002120 від 10.09.2021 заявлене з дотриманням процесуальних строків та порядку ч. 1,2 ст.199 КПК України.

Відповідно до ч. ч. 2, 3ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, згідно зі ст.ст. 7,8,9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства, суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Статтею 17 Закону України «Провиконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_5 , строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначенихст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 1,3 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 4,5 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, та відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч.3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Як встановлено в ході розгляду даного клопотання, при досудовому розслідуванні кримінального провадження виникла необхідність продовжити строк досудового розслідування для проведення відповідних слідчих та процесуальних дій, що, в свою чергу, перешкоджає завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в даному випадку не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_5 з огляду на наявність високого ступеню ризику переховування від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та вчинити інші кримінальні правопорушення, наявність яких обґрунтована вище.

У матеріалах кримінального провадження, відсутні докази того, що ризики, заявлені при обранні міри запобіжного заходу, зменшились на час розгляду даного клопотання.

Тому слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити частково, продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 на строк 60 днів без внесення застави.

Враховуючи викладене, слідчий суддя, керуючись ст.ст. 177, 183, 184, 186, 193, 194, 197, 199, 205, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно - ОСОБА_5 по матеріалам кримінального провадження № 0002120 від 10.09.2021 в межах строків досудового розслідування задовольнити частково.

Продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, громадянина України строк тримання під вартою за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.187 КК України по матеріалам кримінального провадження № 0002120 від 10.09.2021 року на 60 днів, тобто до 04.02.2022 року (включно) без можливості внесення застави.

Строк дії ухвали визначити до 04.02.2022 року (включно).

Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддяОСОБА_1