Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/1755/21

Номер провадження: 1-кс/511/607/21

27.08.2021 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, -
ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2021 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана скарга, згідно якої адвокат ОСОБА_3 просить зобов`язати слідчого Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 розглянути клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 від 14 липня 2021 року, яке було отримано слідчим 20 липня 2021 року, про надання для ознайомлення матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000420 від 18 липня 2020 року.
Адвокат ОСОБА_3 в обгрунтування вказаної скарги зазначила, що ОСОБА_4 має процесуальний статус потерпілого та має права, передбачені ст.55 КПК України.
15 липня 2021 року представником потерпілої особи адвокатом ОСОБА_3 на адресу Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області на ім`я слідчого ОСОБА_5 було спрямовано клопотання про надання згідно зі ст. 221 КПК України для ознайомлення матеріалів досудового розслідування по вищевказаному кримінальному провадженню.

Попри це, станом на 13 вересня 2021 року, слідчий не виконав вимоги статті 220 КПК України, не розглянув клопотання та не надав матеріали для ознайомлення.

Позиція учасників розгляду скарги.
Адвокат ОСОБА_3 надіслала на адресу суду клопотання, згідно якого скаргу підтримує та просить розгляд проводити без її участі.

Слідчий СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 до зали судових засідань не з`явилась, належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду скарги.

Відповідно до частини третьої статті 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Положення частини 4 статті 107 КПК України визначають, що у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Висновки слідчого судді за результатами розгляду скарги.
Відповідно до частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора : бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

При дослідженні матеріалів кримінального провадження, встановлено, що ОСОБА_4 не має процесуального статусу потерпілого, про що свідчить постанова слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 05 серпня 2020 року, з якої вбачається, що ОСОБА_4 є заявником. Вказане також підтверджується листом слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 05 серпня 2020 року за Вих. № 49/6593.

Диспозиція статті 60 КПК України визначає, що заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Заявник має право отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Вказана постанова не була оскаржена в порядку статті 303, 304 КПК України та матеріали кримінального провадження не містять відомостей відносно визнання ОСОБА_4 потерпілим у вищевказаному кримінальному провадженні.

Положення статті 221 КПК України визначають коло осіб, які мають право знайомитись з матеріалами кримінального провадження. Так, відповідно до частини першої статті 221 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.

Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

При цьому, відповідно до постанови слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 16 липня 2021 року, кримінальне провадження №0000420 від 18 липня 2020 року закрито у зв`язку із встановленням відсутності складу кримінального правопорушення.

Пункт 5 частини 1 статті 3 КПК України регламентує, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, № 63566/00Л).
На підставі викладеного, керуючись статтями 55, 60, 107, 220, 221, 303, 304, 307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1