Справа №950/22/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/167/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 10 січня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні його скарги на бездіяльність СВ ВП№3 (м. Лебедин), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 10 січня 2022 року у задоволенні скарги №18 ОСОБА_5 на бездіяльність СВ ВП№3 (м. Лебедин) щодо внесення відомостей до Єдиного Державного реєстру досудових розслідувань заяви №67 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173, ч. 2 ст. 175 КК України було відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що в заяві ОСОБА_5 відсутні достатні об`єктивні дані, які б свідчили про те, що описані в ній події свідчать, що існує ймовірність вчинення кримінального правопорушення, по яким не ведеться досудове розслідування.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_5 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказану ухвалу скасувати, зобов`язати СВ ВП № 3 (м. Лебедин) внести до ЄРДР відомості про злочини, передбачені ч. 1 ст. 173, ч. 2 ст. 175 КК України по факту грубого порушення безпідставної невиплати заробітної плати громадянину ОСОБА_6 , більш як за один місяць, вчиненого умисно керівником СФГ «Поділля інвест» ОСОБА_7 .

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є упередженою і необґрунтованою, оскільки її штампований текст не відповідає вимогам КПК України, вона ґрунтується виключно на припущеннях слідчого судді, без врахування та оцінки наданих ним неспростовних доказів та рішень ВС, в яких викладені загальні підходи до розгляду заяв громадян з повідомленнями про злочин.

Крім того, апелянт наголошує, що слідчий суддя вже розглядав його скаргу № 146, яка є ідентичною даній скарзі та ухвалою від 13 квітня 2021 року необґрунтовано відмовив у її задоволенні щодо зобов`язання уповноважених працівників поліції відкрити кримінальне провадження, і ця обставина виключає участь слідчого судді, в даному кримінальному провадженні, і він мав заявити самовідвід в порядку ст. 75 КПК України, оскільки особисто заінтересований в результатах провадження, так як раніше в негативний для нього ( ОСОБА_5 ) спосіб вирішив це питання, але самовідводу не було зроблено, а тому повторна ухвала слідчого судді з одного й того ж питання викликає сумнів у неупередженості вказаного судді.

При цьому, апелянт посилається на рішення колегії суддів Сумського апеляційного суду, яка переглядала незаконні, на його думку, ухвали слідчого судді, постановлені за наслідками розгляду його скарг, та приймала незаконні рішення.

Крім того, апелянт зазначає, що у даному провадженні єдиним мотивом для відмови у задоволенні його скарги на бездіяльність слідчого, як зазначив слідчий суддя в оскаржуваній ухвали, є те, що його заява не містить повідомлення про вчинення конкретних кримінальних правопорушень, а в заяві лише висловлені ним припущення, щодо наявності трудових правовідносин між керівником СФГ «Поділля інвест» ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та не виплати заробітної плати останньому, проте такий висновок не підтверджений жодним доказом.

Апелянт вказує, що він перед тим, як звернутися до поліції, особисто розмовляв з фермером - керівником СФГ «Поділля інвест» ОСОБА_7 , який повідомив про факти і причини невиплати зарплати ОСОБА_6 , виплати останньому зарплат в конвертах, без офіційного працевлаштування. Зазначена телефонна розмова записана ним на диктофон, і про ці всі обставини він зазначав у поданій скарзі, на що слідчий суддя уваги не звернув.

Апелянт зазначає, що він є свідком вчинення злочинів, описаних ним у зверненні, а наявність свідка у вчиненні злочину є безсумнівною і обов`язковою обставиною яка зобов`язує слідчого внести відповідні відомості до ЄРДР. Однак, ні дізнавач СВ ВП № 3 (м. Лебедин), ні слідчий суддя Лебединського районного суду не виконали покладеного на них обов`язку щодо забезпечення внесення до ЄРДР відомостей про злочин, а без внесення відомостей до ЄРДР і проведення досудового розслідування, без наявності доказів невинуватості, ні слідчий ні суд не могли і не мають права стверджувати про відсутність фактів нелегального працевлаштування та виплати заробітної плати в конверті, з метою уникнення сплати податків, бо для цього як мінімум потрібно опитати ОСОБА_6 , який саме і повідомив йому про зазначені злочини і готовий надати свідчення слідчому, але це повинно бути зроблено законно, в межах КПК України у відкритому кримінальному провадженні.

З врахуванням вищезазначеного, апелянт вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною, містить завідомо неправдиві та суперечливі формулювання, постановлена з неприпустимим порушенням кримінального процесуального законодавства та суперечить практиці ЄСПЛ і таке рішення фактично перешкоджає виконанню завдань кримінального провадження в частині забезпечення того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності.

Апеляційний розгляд поданої скарги ОСОБА_5 просив проводити без його участі.

З урахуванням позиції ОСОБА_5 , прокурор теж подала заяву з проханням здійснити розгляд апеляційної скарги останнього у її відсутність.

Про дату час і місце учасники кримінального провадження повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

З огляду на викладене, керуючись ч.1 ст. 406 КПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд апеляційної скарги ОСОБА_5 провести в порядку письмового провадження, а тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_5 , в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні, поряд з іншим, можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Однак, до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.4,5 ч.5 ст. 214 КПК України.

Згідно ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року (справа № 818/1526/18), у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

З матеріалів даного провадження вбачається, що ОСОБА_5 , 23 листопада 2021 року, шляхом направлення на електронну пошту, звернувся до ГУНП в Сумській області з заявою №559, в якій повідомив, обставини, які, на його думку, беззаперечно свідчать про вчинення керівником СФГ «Поділля інвест» ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173, ч. 2 ст. 175 КК України, а саме, безпідставна невиплата заробітної плати громадянину ОСОБА_6 більш як за один місяць. Заявник вважав, що така його заява містить усі відомості, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України, оскільки в ній було зазначено прізвище і посада правопорушника, правова кваліфікація злочинів з посиланням на відповідні статті КК України, та просив внести дані за вказаною заявою до ЄРДР.

Однак, як вказував заявник, його заяву було переадресовано до Лебединського ВП№ 3, і на його адресу надійшов лист № 16712/К-148 від 01 грудня 2021 року, за підписом начальника вказаної установи, з інформацією про те, що була проведена перевірка, за результатами якої, відсутні ознаки кримінального чи адміністративного правопорушення. При цьому в листі відсутня інформація про те, хто і на підставі яких доказів, дійшов висновку про відсутність правопорушень, та чому ці висновки зроблені поза межами кримінального провадження без внесення до ЄРДР відомостей про злочин.

Звертаючись до слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області зі скаргою №18 на бездіяльність СВ ВП№3 (м. Лебедин), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, ОСОБА_5 просив прийняти рішення, яким зобов`язати СВ Лебединського ВП внести до ЄРДР відомості про злочин за ч. 1 ст. 173, ч. 2 ст. 175 КК України по факту грубого порушення безпідставної невиплати заробітної плати ОСОБА_6 , більш як за один місяць, що було вчинено умисно керівником СФГ «Поділля інвест» ОСОБА_7 та постановити окрему ухвалу щодо внесення до листа № 16712/К-148 від 01 грудня 2021 року недостовірної інформації та направити її до відповідного органу для притягнення працівників поліції до кримінальної відповідальності за вчинені злочини, передбачені ст.ст.364,366 КК України.

Перевіряючи обґрунтованість таких доводів скарги ОСОБА_5 , слідчий суддя дійшов висновку, з яким також погоджується і колегія суддів, що заява останнього №559 фактично містить припущення щодо наявності трудових правовідносин між керівником СФГ «Поділля інвест» ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , та щодо невиплати заробітної плати останньому, тобто, не містить конкретних даних, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень.

При цьому, слідчим суддею було вірно враховано і те, що слідчим суддею Лебединського районного суду Сумської області вже розглядалась скарга ОСОБА_5 , яка мала аналогічні вимоги, за результатом розгляду якої від 13 квітня 2021 року було прийнято рішення, яким останньому у задоволенні скарги №146 на бездіяльність, яка полягала у невнесенні відомостей до Єдиного Державного реєстру досудових розслідувань за заявою №67 про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 173, ч. 2 ст. 175 КК України, було відмовлено. Вказане рішення слідчого суддів було предметом апеляційного перегляду і своєю ухвалою колегія суддів Сумського апеляційного суду ухвалу слідчого судді залишила без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 - без задоволення.

При цьому, колегія суддів зауважує, що незгода ОСОБА_5 з постановленими судами рішеннями не свідчить про їх незаконність.

За таких обставин, з врахуванням чинного законодавства, яким передбачено, що внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, що містять достатні об`єктивні дані, з яких можливо дізнатись про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та дійти висновку про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, висновок слідчого судді про те, що скарга ОСОБА_5 не містить достатніх об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень, по яким не ведеться досудове розслідування, є законним та обґрунтованим.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що само по собі повідомлення про вчинення кримінального правопорушення не має жодних правових наслідків без його належного обґрунтування та доказів на підтвердження незаконності дій особи, про яку заявник заявляє, як про правопорушника.

Що стосується доводів апелянта про те, що він є свідком вчинення протиправних дій та має з цього приводу відповідні докази, то колегія суддів не може прийняти їх до уваги, оскільки з поданої ОСОБА_5 заяви не вбачається, що на підтвердження зазначених в ній обставин останнім були долучені такі докази.

Також колегія суддів вважає безпідставними і доводи апелянта про те, що судове рішення було ухвалено неповноважним слідчим суддею з тих підстав, що цей слідчий суддя вже розглядав його скаргу № 146, яка є ідентичною даній скарзі та ухвалою від 13 квітня 2021 року необґрунтовано відмовив у її задоволенні щодо зобов`язання уповноважених працівників поліції відкрити кримінальне провадження, і ця обставина виключає участь слідчого судді, в даному кримінальному провадженні, і суддя мав заявити самовідвід в порядку ст. 75 КПК України, оскільки особисто заінтересований в результатах провадження.

Так, колегія суддів зазначає, що підстави для відводу чи самовідводу судді прямо передбачені ст. 75 КПК України, і той факт, що слідчий суддя вже ухвалював рішення за аналогічною скаргою заявника, не є обставиною, що виключає участь слідчого судді у кримінальному провадженні.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, колегія суддів, всупереч доводам апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню, не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 10 січня 2022 року про відмову у задоволенні скарги №18 ОСОБА_5 на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4