Справа № 157/1044/21
Провадження №1-кп/157/135/21
УХВАЛА
30 грудня 2021 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000204 від 12 червня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

встановив:

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на строк 60 днів, яке мотивує тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у відкритому викраденні майна потерпілого ОСОБА_8 та в нападі на потерпілого ОСОБА_9 з метою заволодіння грошовими коштами останнього, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб. Обвинувачений відмовився від дачі показань, проте його вина у скоєному доводиться зібраними під час досудового розслідування доказами. При цьому обвинувачений вчинив злочин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, ОСОБА_4 ніде не працює, не навчається, в минулому неодноразово судимий, за що відбував покарання в місцях позбавлення волі, судимість не знята й не погашена. Прокурор вважає, що наведені обставини свідчать про відсутність стійких соціальних зв`язків в обвинуваченого та вперте небажання стати на шлях виправлення. Вважає, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам, оскільки відсутня особа, яка б заслуговувала на довіру та зможе поручитися за виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, злочин вчинений із застосуванням насильства. Крім того, запобіжний захід, не пов`язаний з утриманням обвинуваченого під вартою, дасть йому можливість впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні. З цих підстав просить клопотання задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 щодо продовження строку тримання його під вартою заперечив. Пояснив, що він має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, а його дружина в даний час перебуває на сезонних роботах за кордоном, тому подальше перебування його під вартою приведе до того, що неповнолітні діти залишаться без батьківського піклування.

Захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_5 щодо клопотання прокурора також заперечили. Вважають, що прокурор не довів наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів. Також у клопотанні не зазначено про наявність у ОСОБА_4 на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, що свідчить про міцні соціальні зв`язки за місцем проживання. Тому захист вважає, що обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Заслухавши пояснення прокурора, з`ясувавши думку інших учасників судового провадження, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, які відносяться до тяжких злочинів проти власності та за скоєння яких передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до десяти років.

Згідно з ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду від 16 листопада 2021 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, який закінчується 12 січня 2022 року.

З доданих до клопотання документів, які характеризують особу ОСОБА_4 , вбачається, що в минулому він неодноразово відбував покарання за скоєння умисних тяжких злочинів, у тому числі й за злочини проти життя та здоров`я особи. За місцем проживання характеризується негативно, непрацевлаштований, зловживає спиртними напоями, через що дебоширить у сім`ї.

Наведе вище свідчить про схильність ОСОБА_4 до вчинення злочинів, у тому числі, поєднаних з насильством, та відсутність стійких соціальних зв`язків у місці постійного проживання.

Аналіз доданих до клопотання матеріалів вказує на те, що застосування щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не забезпечить належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та породить ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема переховування обвинуваченого від суду, незаконний вплив на потерпілого та свідків, які на даній стадії судового процесу не допитані, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Посилання сторони захисту на наявність у ОСОБА_4 на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, як на підставу для відмові в задоволенні клопотання прокурора, нічим не підтвердженні. Обвинувачений до взяття під варту ніде не працював, доказів про те, що він піклується про дітей суду не надано, а беручи до уваги інформацію з характеристики ОСОБА_4 , суд вважає недоведеними твердження сторони захисту про те, що обвинувачений утримує неповнолітніх дітей.

Проаналізувавши матеріали клопотання про продовження строку тримання під вартою, виходячи з положень статей 177, 178, 194 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів, його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, відсутність міцних соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, тяжкість злочину, в якому він обвинувачується, ступінь вищевказаних ризиків, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 197, 199 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на шістдесят днів до 27 лютого 2022 року включно.

Ухвала про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду, обвинуваченим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий: ОСОБА_1