В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні взалі суду обвинувальний акт та подану у судовому засіданні до нього угоду про визнання винуватості від 17.09.2021 у кримінальному провадженні №0000890, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 червня 2021року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неповна середня освіта, тимчасово не працюючого, неодруженого офіційно, має 4 дітей, раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України, передбаченого ч. 2 ст. 194 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2021 року, приблизно о 22 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою умисного пошкодження чужого майна, за допомогою сірників, підпалив належний йому будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого загорілися інші будинки, а саме: будинкове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду; будинкове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим потерпілому заподіяно матеріальну шкоду; будинкове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду; будинкове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 194 КК України умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу.

17 вересня 2021 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_10 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000890, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 червня 2021 року, та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 ,укладено угоду про визнання винуватості. Згідно з умовами укладеної угоди обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, тобто в умисному пошкодженні чужого майна шляхом підпалу.
Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 194 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Кримінальне правопорушення за даним обвинувальним актом є тяжким злочином.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом під час судового засідання у відповідності до ч. 4 ст. 474 КПК України було з`ясовано в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

На всі запитання обвинувачений ОСОБА_4 відповів «так».

Після роз`яснення ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України, судом встановлено, що ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 194 КК України за обставин викладених вище, цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України та наслідки невиконання ним угоди, передбачені ст. 476 КПК України, і наслідки умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 389-1 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 66 КК України відносить щире каяття у вчиненні злочинів та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

У якості даних, які характеризують особу обвинуваченого суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 є уродженцем м. Ужгород, Закарпатської області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неповна середня освіта, тимчасово не працюючий, неодружений офіційно, раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України.

Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона відповідає вимогам КПК України.

Захисник обвинуваченого також наполягав на її затвердженні.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися. У судовому засіданні подано заяви потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за змістом яких останні просили розглянути судову справу за їх відсутності, вказали, що від наданих під час досудового розслідування показів не відмовляються. За змістом письмових заяв потерпілих такі надали згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Обвинувачений погодився на призначення узгодженої міри покарання та наполягав на затвердженні угоди судом.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ст. 394, ст. 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, положення ч. 4 ст. 474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України. Укладення угоди є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується з призначенням судом узгодженого угодою виду та міри покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 194 КК України, враховуючи правову позицію Верховного Суду у справі № 1-8/2012.
Згідно з ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода, укладена 17 вересня 2021 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 ,про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Разом з тим, враховуючи вищенаведене та конкретні обставини кримінального провадження, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу винного, який, будучи раніше не судимим в порядку ст. 89 КК України, вчинив новий умисний злочин проти власності, що свою чергу свідчить про його стійку криміногенну поведінку, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 є особою суспільно небезпечною і його виправлення та перевиховання можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому щодо нього необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції, визначеної ч. 2 ст. 194 КК України.

На думку суду, в даному конкретному випадку покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки буде співрозмірним ступеню тяжкості вчиненого та його наслідкам, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

Обвинуваченому під час досудового розслідування обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого продовжено до 20 вересня 2021 року, включно.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави згідно вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475, 394, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 17 вересня 2021 року у кримінальному провадженні №0000890, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 червня 2021 року, укладену між прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_10 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000890, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 червня 2021 року,та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 194 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 19.06.2021 15 год. 00 хв., тобто з моменту його фактичного затримання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Речові докази: пожежне сміття, яке було упаковане в спеціальний пакет «Експертна служба» №4139372, №3661626, №3661630 знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення:

1) експертизи матеріалів речовин та виробів від 25.06.2021 СЕ-19/107-21/5401-ФХД, яку проведено експертами Закарпатського НДЕКЦ МВС України, сума витрат на проведення якої становить 1544,58 гривень;

2) судової пожежотехнічної експертизи від 09.07.2021 СЕ-19/107-21/5582-ПТ, яку проведено експертами Закарпатського НДЕКЦ МВС України, сума витрат на проведення якої становить 1372,96 гривень.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди про визнання винуватості є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1