Справа № 165/4270/21
Провадження № 1-кп/165/240/22
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2022 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
- 22 вересня 2017 року вироком Нововолинського міського суду Волинської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді трьох років двох місяців позбавлення волі,
- 09 листопада 2021 року вироком Нововолинського міського суду за ч. 1 ст. 309 КК України до арешту на строк 1 місяць, який не відбув,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, -
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , ухвалою Нововолинського міського суду №165/3383/21 від 05 листопада 2021 року було встановлено адміністративний нагляд строком на 1 (один) рік із застосуванням наступних обмежень: заборона перебувати в закладах розпиття та продажу спиртних напоїв на розлив (барах, кафе, ресторанах, тощо); заборона виїжджати за межі м. Нововолинська без дозволу працівників ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області; реєстрація у ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області чотири рази на місяць у визначені ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУН у Волинській області дні; заборона залишати своє житло в період доби з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв.
ОСОБА_3 , будучи ознайомленим з ухвалою Нововолинського міського суду №165/3383/21 від 05 листопада 2021 року та встановленими обмеженнями, в період з 18 листопада 2021 року по 26 листопада 2021 року, з метою ухилення від адміністративного нагляду, нехтуючи покладеними на нього судом обмеженнями, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не повідомивши про намір виїхати за межі міста Нововолинська працівників відділення поліції №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, самовільно, без поважних на це причин, покинув обране ним місце проживання, а саме: АДРЕСА_1 , та виїхав за межі міста Нововолинськ, а саме в с. Біличі, Володимир-Волинського району, чим порушив ст. 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими із місць позбавлення волі».
Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
В обвинувальному акті викладено клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Як встановлено із заяви обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 від 29.12.2021 року, що міститься у матеріалах кримінального провадження, обвинувачений згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, згідний зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами.
Також, у вказаній заяві ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі є добровільною.
Сторони кримінального провадження, відповідно до вимог ч. 2 ст. 381 КПК України, в судове засідання не викликалися.
При цьому, відповідно до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Відповідно до частини 2 ст. 382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
На підтвердження вини обвинуваченого суд приймає до уваги встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового процесу.
Так, оцінюючи зібрані органом дізнання у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, тобто у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, є доведеною, а правова кваліфікація його дій за зазначеною статтею правильною.
Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.
На підставі вищевикладеного, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до кримінальних проступків, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді арешту на строк, передбачений санкцією ст. 395 КК України, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази та судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ст. 395 КК України і призначити йому покарання у виді арешту на строк два місяці.
На підставі статті 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 09.11.2021р. у виді арешту на строк один місяць, остаточно визначивши до відбування ОСОБА_3 покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.
Відповідно до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_1