СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/103/22
ун. № 759/4/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2022 року м. Київ
Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Святошинського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 ,про накладення арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 03.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
04.01.2022 р. до слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва надійшло вказане клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт на майно, яке було вилучене 03.01.2022 в ході проведення огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи дане клопотання, слідчим зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 02.01.2022, в період часу із 22:00 год. по 23:00 год., точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на коридорі квартири АДРЕСА_2 , із особливою жорстокістю, вчинив умисне вбивство ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, 02.01.2022, протягом дня ОСОБА_5 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_6 перебували за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де проводили особисте дозвілля та займались своїми справами. Протягом цього ж дня, ОСОБА_5 неодноразово влаштовував словесні конфлікти зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , пов`язані з вимаганням у останньої грошових коштів, які останньому були необхідні для власних потреб.

В подальшому, того ж дня в період часу із 22:00 год., по 23:00 год., точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , будучи обуреним поведінкою своєї матері та відчуваючи до неї раптово виниклу особисту неприязнь, вирішив вчинити умисне вбивство ОСОБА_6 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на умисне протиправне позбавлення життя, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом та із особливою жорстокістю зайшов до коридору квартири та перебуваючи від своєї матері на відстані витягнутої руки, утримуючи у своїх руках дерев`яну гітару наніс декілька ударів в область голови ОСОБА_6 , від яких та не втримавши рівновагу, впала на підлогу. Відразу після цього, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_5 взяв до своїх рук дерев`яний стілець, який розміщувався у вищезазначеному коридорі квартири та перебуваючи біля лежачої на підлозі ОСОБА_6 , розуміючи, що вона не може чинити фізичного опору, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, вказаним дерев`яним стільцем, наніс ще декілька ударів в область її голови, яка від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці.

Враховуючи вказану інформацію, а також та те, що у вказаній квартирі могли перебувати речі та предмети, які мають значення речового доказу по даному кримінальному провадженні, а також знаряддя вчинення злочину, тому виникла необхідність у негайному проведенні огляду вищевказаної квартири без звернення до слідчого судді, з метою відшукання та вилучення знаряддя кримінального правопорушення, а також інших речей, які можуть мати значення речового доказу по кримінальному провадженні, оскільки існувала реальна загроза перешкоджанню досудовому розслідуванню, що полягала у приховуванні від працівників правоохоронних органів, вищезазначених речей чи предметів.

Тому, з даною метою, 03.01.2022 слідчим Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, лейтенантом поліції ОСОБА_7 , на підставі ст. 233 КПК України, в присутності двох понятих, було проведено огляд місця події (трупа) у вищевказаній квартири АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та в подальшому вилучено: дерев`яний стілець коричневого кольору з плямами речовини бурого кольору; дерев`яний стілець сірого кольору з плямами речовини бурого кольору; частини музичної гітари з розломленому стані; змиви з правої та лівої руки трупа; зрізи нігтьових пластин з правої та лівої руки трупа; зіскоб з підлоги речовини бурого кольору; зіскоб зі стіни речовини бурого кольору; ланцюжок із хрестиком срібного кольору; каблучка із металу жовтого кольору; каблучка із металу сріблястого кольору; дві сережки золотистого кольору; мобільний телефон марки «Redmi» синього кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з вмістом 2-ох сім-карт з номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; сітка із волоссям та плямами речовини бурого кольору; сітка із волоссям та невідомою речовиною. Вказані речі та об`єкти були належним чином вилучені та запаковані. Крім того, в ході проведення огляду місця події, який проводився на місці вчинення кримінального правопорушення, тобто у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , було виявлено та в подальшому вилучено: три сліди папілярних узорів з холодильника в кухні, один слід папілярного узору з віконної рами вікна кімнати № 2, два сліди папілярних узорів із шафи коричневого кольору в кімнаті № 1; мобільний телефон «Redmi» чорного кольору; зв`язку ключів. Вказані речі були вилучені та належним чином запаковані.

03.01.2022, в ході проведення огляду місця події, який проводився з тильної сторони будинку АДРЕСА_3 , було виявлено москітну сітку білого кольору, яку в подальшому вилучено та належним чином запаковано.

04.01.2022, слідчим було прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України, вищевказані вилучені речі були визнані речовими доказами по кримінальному провадженні. З метою збереження речових доказів, виникла необхідність у зверненні до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.

На підставі наведеного просив клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явився, направив до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

З урахуванням заяви слідчого, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Дослідивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Пунктом 15 ч.1 ст. 7 КПК України встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з п. 18) ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно ч.1, ч. 2 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оскільки стороною кримінального провадження доведено необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів та враховуючи, що майно не яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є речовими доказами, та зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та з метою попередження пошкодження майна або настання інших наслідків, вважаю за необхідне накласти арешт на майно шляхом накладення заборони на його користування, відчуження, та розпорядження, яке є співрозмірним обмеженням права власності, яке відповідає завданням кримінального судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Святошинського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 ,про накладення арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 03.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України,- задовольнити. Накласти арешт на майно, яке було вилучене 03.01.2022 в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: дерев`яний стілець коричневого кольору з плямами речовини бурого кольору, дерев`яний стілець сірого кольору з плямами речовини бурого кольору, частини музичної гітари з розломленому стані, ланцюжок із хрестиком срібного кольору, каблучку із металу жовтого кольору, каблучку із металу сріблястого кольору, дві сережки золотистого кольору, мобільний телефон марки «Redmi» синього кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з вмістом 2-ох сім-карт з номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , сітку із волоссям та плямами речовини бурого кольору, сітку із волоссям та невідомою речовиною, мобільний телефон «Redmi» чорного кольору, зв`язку ключів, а також москітну сітку білого кольору, яку було вилучено в ході проведення огляду місця події 03.01.2022, який проводився за адресою: АДРЕСА_3 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1