ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №639/135/21 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1593/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.5 ст.72 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова, в режимі відеконференції, матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 січня 2021 року,-

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) у строк відбування покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 березня 2020 року строк попереднього ув`язнення з 12 липня 2017 року по 07 липня 2020 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Суд мотивував своє рішення тим, що вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 березня 2020 року ОСОБА_8 засуджений за злочини, передбачені ч.3 ст.187, ч.1 ст.309 КК України, які були вчинені 24 червня 2017 року та 11 липня 2017 року, а також вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 грудня 2020 року за злочин, передбачений ст.391 КК України, який останній вчинив в жовтня 2020 року, тобто після 20 червня 2017 року - після набрання чинності Законом України №2046-VIII, а тому до нього не можуть бути застосовані положення ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року), який втратив чинність 21.06.2017 року.

Також зазначив, що вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 грудня 2020 року ОСОБА_8 було призначено покарання із застосуванням ст.71 КК України, та частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 березня 2020 року. Наголосив, що відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, зарахуванню підлягає строк попереднього ув`язнення в межах того самого провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, а тому попереднє ув`язнення за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 березня 2020 року не підлягає зарахуванню у строк відбування покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 грудня 2020 року.

В апеляційній скарзі засуджений посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначив, що висновки суду про неможливість зарахування йому у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення суперечать вимогам Конституції України та ст.5 КК України. Просить ухвалу суду скасувати та зарахувати йому на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає.

Згідно положень ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Відповідно до п.п. «а», «б», «в», «г», «ґ» ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року, у строк попереднього ув`язнення включається строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатрічної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Законом №2046-VIII від 18 травня 2017 року внесені зміни до ч.5 ст.72 КК України, згідно яким попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Цей Закон №2046-VIII набув чинності 20 червня 2017 року.

Відповідно до ч.2 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, що міститься в постанові від 29 серпня 2018 року по справі №663/537/17, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII), тобто один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до матеріалів судового провадження, ОСОБА_8 було засуджено вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 березня 2020 року за злочини, передбачені ч.3 ст.187, ч.1 ст.309 КК України, які були вчинені 24 червня 2017 року та 11 липня 2017 року.

Крім того, ОСОБА_8 був засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 грудня 2020 року за злочин, передбачений ст.391 КК України, який останній вчинив в жовтня 2020 року.

Отже, ОСОБА_8 був засуджений 26 березня 2020 року Дзержинським районним судом м. Харкова та 17 грудня 2020 року Жовтневим районним судом м. Харкова за злочини, які ОСОБА_8 вчинив після 21 червня 2017 року, тобто після втрати чинності Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року.

До того ж, вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 грудня 2020 року ОСОБА_8 було призначено покарання із застосуванням ст.71 КК України, тобто покарання призначено за сукупністю вироків, та до призначеного покарання частково приєднана саме невідбута частина покарання, призначеного за вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 06 березня 2017 року, і призначено остаточне покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

Кримінальне провадження, в межах якого ухвалено вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 грудня 2020 року щодо ОСОБА_8 , не було об`єднано з кримінальним провадженням, в межах якого був ухвалений вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 березня 2020 року.

Тобто ці кримінальні провадження є різними.

Остаточне покарання ОСОБА_8 призначене вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 грудня 2020 року за правилами ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання саме невідбутої ОСОБА_8 частини покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 березня 2020 року.

Таким чином, доводи засудженого ОСОБА_8 про необхідність зарахування йому попереднього ув`язнення у строк відбування покарання із співвідношення один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року), є необґрунтованими.

Посилання засудженого на порушення судом вимогам Конституції України та ст.5 КК України, позбавлені підґрунтя, оскільки відповідно до ч.2 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Таким чином, рішення суду ухвалено відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, а тому підстави для скасування чи зміни ухвали суду - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 січня 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: