Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2021 року місто Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :

20.12.2021 р. адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в порядку п. 16-1 ч. 1 ст. 3, ст. 169, 172-174 КПК України, в якому просить скасувати накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 01 лютого 2021 року у справі № 758/1040/21 (слідчий суддя ОСОБА_5 ): арешт, на документи в оригіналах: договори №№ 211-01/38, 212-01/38, 213-01/38, 214-01/38, 215-01/38, 216-01/38, 217-01/38, 218-01/38, 219-01/38, 220-01/38, 222-01/38, заява про приєднання до договору № 442500690, заява про розірвання договору споживача про надання послуг з розподілу передачі електричної енергії, мобільний телефон «Iphone 11» та накладений арешт ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 25 лютого 2021 року у справі № 758/2266/21 (слідчий суддя ОСОБА_6 ) на тимчасові споруди за наступними номерами: 2159, 2165, 2166, 2169, 2171, 2174, 2187, 2304, 2306, 2312, 2319, 2320, 2323, 2357, 2360, 2374, 2376, 2378, 2384, 2388, 2391, 2396, 2421, 2424, 2428, 2432, 2435, 2439, 2441, 2444, 2447, 2452, 2457, 2459, 2463, 2474, 2479, 2482, 2487, 2494, 2504, 2505, 2509, 2511, 2514, 6470, 6478, 6479, 6480, 6483, 6486, 7684, 7686, 7691, 7706, 7717 за адресами місцезнаходження: м. Київ, проспект Свободи, 22 та м. Київ, проспект Свободи, 26а.

В обґрунтування посилається на те, що 27 травня 2020 року уповноваженою службовою особою Подільського УП ГУНП в м. Києві внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001694, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. В подальшому у вказаному кримінальному провадженні було здійснено перекваліфікацію дій за ознаками складу злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно з відомостями досудового розслідування, до Подільського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_7 з приводу шахрайських дій з боку ОСОБА_4 , які виразились у заволодінні технічними приміщеннями, що належать останній (ЄО 18581).

На підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_8 у справі № 758/359/21 від 15.01.2021, слідчим Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_9 27 січня 2021 року у домоволодінні ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 проведений обшук, в ході якого вилучено документи пов`язані з його підприємницькою діяльністю, як фізичної особи підприємця, а саме документи в оригіналах: договори №№ 211-01/38, 212-01/38, 213-01/38, 214-01/38, 215-01/38, 216-01/38, 217-01/38, 218-01/38, 219-01/38, 220-01/38, 222-01/38, заява про приєднання до договору № 442500690, заява про розірвання договору споживача про надання послуг з розподілу передачі електричної енергії та належний йому на праві власності мобільний телефон Iphone 11, сірого кольору.

На вищенаведене майно ОСОБА_4 , вилучене під час обшуку, ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_5 від 01.02.2020 (справа №758/1040/21), а також на тимчасові споруди за наступними номерами: 2159, 2165, 2166, 2169, 2171, 2174, 2187, 2304, 2306, 2312, 2319, 2320, 2323, 2357, 2360, 2374, 2376, 2378, 2384, 2388, 2391, 2396, 2421, 2424, 2428, 2432, 2435, 2439, 2441, 2444, 2447, 2452, 2457, 2459, 2463, 2474, 2479, 2482, 2487, 2494, 2504, 2505, 2509, 2511, 2514, 6470, 6478, 6479, 6480, 6483, 6486, 7684, 7686, 7691, 7706, 7717 за адресами місцезнаходження: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 , згідно ухвали слідчого судді Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_6 від 25.02.2021 (справа № 758/2266/21) накладено арешти.

Адвокат зазначає, що накладені ухвалами слідчих суддів арешти вилучених в ході обшуку речей та документів ОСОБА_4 , а також належних йому на праві власності тимчасових споруд є на час звернення і розгляду клопотання необґрунтованими та підлягають скасуванню, оскільки за наявними у третьої особи та її представника відомостями на підставі абзацу 14 ч. 1 ст. 284 КПК України постановою слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 від 17.11.2021 (дія виконана 03.12.2021) кримінальне провадження № 0001694 закрито, у зв`язку зі спливом строків досудового розслідування.

В судове засідання слідчий групи слідчих Подільського УП ГУНП у м. Києві та прокурор групи прокурорів Подільської окружної прокуратури у кримінальному провадженні № 0001694 не з`явилися, хоча про його дату, час та місце були повідомлені належним чином, що не перешкоджає судовому розгляду.

28.12.2021 на адресу суду надійшла заява представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , у якій він просив судовий розгляд здійснити без його участі, підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити клопотання.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов таких висновків.

У відповідності до положень п. 16-1 ч. 1 ст. 3 КПК України інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, це особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом.

Частиною першою ст. 16 КПК України передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Підстави та порядок здійснення стороною обвинувачення своїх повноважень, пов`язаних із вилученням під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження документів, речей, електронних інформаційних систем або їх частин та іншого майна, а також його правомірним утриманням для встановлення обставин кримінального провадження регламентується вимогами ст.ст. 167-169, 170-174, 234-236 КПК України.

Згідно з п.п. 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України до учасників кримінального та судового провадження віднесено третю особу, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Права третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом. Представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути: особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником; Повноваження представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, на участь у кримінальному провадженні підтверджуються документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, - якщо представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні; Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, користується процесуальними правами третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інтереси якої він представляє. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, та його представник зобов`язані: прибувати за викликом до прокурора, суду, а в разі неможливості своєчасного прибуття - завчасно повідомити про це, а також про причини неможливості прибуття; не перешкоджати встановленню обставин вчинення кримінального правопорушення; не розголошувати без дозволу прокурора, суду відомості, які стали їм відомі у зв`язку з участю у кримінальному провадженні і які становлять охоронювану законом таємницю.

Частиною 1 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Крім цього, частиною другою статті 168 КПК України встановлено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. В той же час, абзац другий цієї частини статті в імперативному порядку дозволяє тимчасово вилучити електронні інформаційні системи або їх частини, мобільні термінали систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

За положеннями ч. 1 ст. 148 КПК України у разі наявності достатніх підстав вважати, що для припинення кримінального правопорушення чи запобігання вчиненню іншого, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного щодо перешкоджання кримінальному провадженню, забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, необхідно тимчасово обмежити підозрюваного у користуванні спеціальним правом, слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа мають право тимчасово вилучити документи, які посвідчують користування спеціальним правом, у законно затриманої ними особи в порядку, передбаченому статтею 208 цього Кодексу. Тимчасово вилученими можуть бути документи, які посвідчують користування таким спеціальним правом: 1) право керування транспортним засобом або судном; 2) право полювання; 3) право на здійснення підприємницької діяльності; 4) право на володіння та носіння зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором під час досудового розслідування має право звернутися до слідчого судді із клопотанням про тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом. У випадку тимчасового вилучення документів, які посвідчують користування спеціальним правом, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором зобов`язаний звернутися до слідчого судді із відповідним клопотанням не пізніше двох днів з моменту тимчасового вилучення. Пропуск зазначеного строку тягне за собою необхідність повернення тимчасово вилучених документів.

У відповідності до положень ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно. Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, ч.6 ст.9 КПК України визначає, що у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження. Відповідно до ч.3 ст.174 КПК України, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Разом з тим, у даному випадку постанова про закриття кримінального провадження була винесена слідчим (а не відповідним прокурором), а тому питання про скасування арешту майна (автомобіля) слідчим не вирішувалось.

Водночас ст. 7, 16 КПК України встановлюють, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з правовим висновком викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду у від 30 червня 2020 року у справі № 727/2878/19 (провадження N 14-516цс19) окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України 2012 року є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК України 2012 року немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу. З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень, при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, Велика Палата Верховного Суду вважає, що для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012 року накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007 р., при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, між суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна причина.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Як вбачається з долучених до клопотання копій документів, в провадженні Подільського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0001694 від 27.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В межах даного кримінального провадження на майно ОСОБА_4 , а саме: документи в оригіналах - договори №№ 211-01/38, 212-01/38, 213-01/38, 214-01/38, 215-01/38, 216-01/38, 217-01/38, 218-01/38, 219-01/38, 220-01/38, 222-01/38, заява про приєднання до договору № 442500690, заява про розірвання договору споживача про надання послуг з розподілу передачі електричної енергії, мобільний телефон «Iphone 11» у кримінальному провадженні № 0001694 за ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_5 від 01.02.2020 (справа №758/1040/21), та тимчасові споруди за наступними номерами: 2159, 2165, 2166, 2169, 2171, 2174, 2187, 2304, 2306, 2312, 2319, 2320, 2323, 2357, 2360, 2374, 2376, 2378, 2384, 2388, 2391, 2396, 2421, 2424, 2428, 2432, 2435, 2439, 2441, 2444, 2447, 2452, 2457, 2459, 2463, 2474, 2479, 2482, 2487, 2494, 2504, 2505, 2509, 2511, 2514, 6470, 6478, 6479, 6480, 6483, 6486, 7684, 7686, 7691, 7706, 7717 за адресами місцезнаходження: АДРЕСА_2 та м. Київ, проспект Свободи, 26а згідно ухвали слідчого судді Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_6 від 25.02.2021 (справа № 758/2266/21), накладено арешти.

Як вбачається з ухвал слідчих суддів, накладаючи арешт, суд виходив з відповідності даного майна критеріям речових доказів, оскільки воно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально-протиправних дій. На це майно накладено арешт з метою його збереження, як речових доказів.

Зазначені ухвали суду про арешт майна ухвалами Київського апеляційного суду від 20.04.2021, від 22.04.2021 залишені в силі.

17.11.2021 слідчим Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_10 винесено постанову про закриття даного кримінального провадження у зв`язку з закінчення строків досудового розслідування.

Однак встановлено, що ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 26.11.2021 строк досудового розслідування даного кримінального провадження продовжено до 27.11.2022. З неї також убачається, що у кримінальному провадженні призначено судову товарознавчу експертизу, яку ще не завершено.

Таким чином на час закриття кримінального провадження у зв`язку з закінчення строків досудового розслідування, такі строки ще не закінчилися та у подальшому були продовжені судом. Тому відповідна постанова слідчого є формальною та необґрунтованою.

Ураховуючи вищевикладене та те, що заявником не доведено, а судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арештів майна слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 7, 9, 170, 174, 309, 370 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арештів майна у кримінальному провадженні № 0001694 від 27.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1