УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000436 від 26.03.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області, було отримано інформацію про те, що на території м. Одеси та Одеської області, діє група осіб (дані щодо якої не розголошуються в інтересах досудового розслідування), яка займається збутом наркотичних засобів.
Під час проведення подальшого досудового розслідування, 03.11.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено речі, перелік яких міститься у клопотанні.
Далі, вище перелічені речі, предмети та документи оглянуті, після чого у відповідності до ст. 98 КПК України, на підставі винесеної постанови від 03.11.2021, визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, оскільки є достатньо підстав вважати, що вони є знаряддям та об`єктом протиправних дій та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, виявити які вдасться лише за допомогою проведення додаткових слідчих дій та відповідних криміналістичних експертиз у науково - дослідних експертних установах, у зв`язку з чим, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучені речі.
2. Позиції учасників при розгляді клопотання.
Прокурор, слідчий та власник майна в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду клопотання були повідомлені.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

3. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
3.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.

Відповідно до долученого до матеріалів клопотання протоколу обшуку, 03.11.2021 року був проведений обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення якого були вилучені речі, перелік яких міститься у клопотанні.

Так, слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені мобільні телефони, жорсткі диски, ноутбуки, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, відомості щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, а також осіб, причетних до їх вчинення. Вилучені скляні колби, зіп-пакети, інсулінові шприци, електронні ваги, можуть бути знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, використовувались для зберігання з метою збуту наркотичних засобів та психотропних речовин.

Крім того, вилучені речовини, які знаходились у колбах, зіп-пакетах, електронні ваги, інсулінових шприцах, необхідні для проведення експертного дослідження, з метою встановлення чи є вказані речовини наркотичними засобами, психотропними речовинами, їх аналогами та прекурсорами.

Вищевикладене також підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою про визнання речей, предметів та документів речовими доказами від 03.11.2021 року, відповідно до якої вилучені речі визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0000436 від 26.03.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, та з метою проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень з вказаним майном.
3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно може бути використане в якості речових доказів в рамках даного кримінального провадження.
При цьому, оскільки майно може містити відповідну доказову інформацію в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого знищення та зміни, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на зазначені у клопотанні речі.
3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
3.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000436 від 26.03.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено 03.11.2021 року в ході проведення за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

1. Використані скляні колби із нашаруваннями речовини коричневого кольору, у металевій шкатулці бронзового кольору;

2. Скляні колби різних об`ємів у картонній коробці червоного кольору із написом «Puma».

Вказані колби поміщені до полімерного пакету з маркуванням INP4001569.

3. Дві скляні колби із залишками речовини зеленого кольору, у порошкоподібному вигляді;

4. Два полімерні зіп-пакети із залишками порошкоподібної речовини зеленого кольору.

Вказані речовини поміщені до полімерного пакету з маркуванням FPS5015141.

5. 4 (чотири) інсулінові шприци із залишками рідини, які поміщені до полімерного пакету з маркуванням FPS5015140.

6. Електронні ваги у корпусі срібного кольору, без кришки та з маркуванням на тильній стороні «200g/0,01g QC.PASS.JH», які поміщено до полімерного пакету з маркуванням FPS5008571;

7. Коврик із тканини із залишками порошкоподібної речовини зеленого кольору;

8. Електронні ваги із залишками порошкоподібної речовини зеленого кольору, із кришкою з маркуванням «Digital Scale»;

Вказані предмети поміщені до полімерного пакету з маркуванням FPS6001706.

9. Скляні колби різних обємів та форм із нашаруваннями речовини коричневого та чорного кольорів, у кількості 17 шт.;

10. Частини скляних колб із залишками (нашаруваннями) речовини чорного та коричневого кольорів, у кількості 3 шт.;

Вказані предмети поміщені до полімерного пакету з маркуванням FPS6001705.

11. Скляні колби різних форм та об`ємів, у кількості 22 шт., у пластиковому контейнері білого кольору, які поміщено до полімерного пакету з маркуванням FPS6001681.

12. Мобільний телефон «UleFone», у корпусі чорного кольору, з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , із сім-картою «Vodafone» НОМЕР_3 . Код-пароль до телефону 2401.

13. Мобільний телефон «Meizu», модель М5, з ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 із сім-картою лайфселл № НОМЕР_6 , код пароль 2401;

14. Мобільний телефон «iPhone 6S» модель 1688 об`ємом памяті 64 GB, із непрацюючим екраном без установленої сім-карти, код-пароль 2401;

15. Сім-карта Київстар із цифровими позначками № НОМЕР_7 ;

Вказані предмети поміщені до полімерного пакету з маркуванням SUD2014838.

16. Мобільний телефон «Fly», модедь 4509 sНОМЕР_8 із невідомим код-паролем, з ІМЕІ 1: НОМЕР_9 , з ІМЕІ 2: НОМЕР_10 ;

17. Мобільний телефон «iPhone SE», модель 1662, із ІМЕІ : НОМЕР_11 у непрацюючому стані з розбитим екраном;

18. Мобільний телефон «HTC», модель S728E, із ІМЕІ : НОМЕР_12 ;

19. Мобільний телефон «Meizu», у корпусі срібного кольору, у непрацюючому стані;

20. Мобільний телефон «Neffos», у корпусі сірого кольору, у непрацюючому стані, із розбитим екраном;

21. Мобільний телефон «Meizu», модель М811Н, , із ІМЕІ 1: НОМЕР_13 , із ІМЕІ 2: НОМЕР_14 , у непрацюючому стані;

22. Мобільний телефон «Xiaomi», модель М1806Е7ЕG, у непрацюючому стані, з розбитим екраном;

23. Мобільний телефон «Asus», cірого кольору, у непрацюючому стані, з розбитим екраном;

24. Мобільний телефон «Samsung», у корпусі чорного кольору, у непрацюючому стані, з розбитим екраном;

25. Мобільний телефон «Xiaomi», у корпусі золотистого кольору, у непрацюючому стані, з розбитим екраном;

26. Мобільний телефон «AIcotele», із маркуванням Інтертелеком у непрацюючому стані;

27. Мобільний телефон «Motorola», Інтертелеком, НОМЕР_15 у непрацюючому стані;

28. Жорсткий диск «Western Digital», об`ємом 500 GB;

29. Жорсткий диск зовнішній «Samsung», об`ємом 500 GB, sS214GDOS713299;

Вказані предмети поміщені до полімерного пакету з маркуванням SUD2014839.

30. Cкляні колби різних форм та об`ємів, в т.ч. одна з яких пошкоджена, із нашаруванням речовини чорного та коричневого кольорів, у кількості 10 штук, які поміщені до полімерного пакету з маркуванням INP1013134.

31. Інсулінові шприці із залишками рідини, у кількості 3 штук, які поміщені до полімерного пакету з маркуванням FPS5015142;

32. Речовина рослинного походження зеленого кольору, у зіп-пакеті, яку поміщено в SUD2014837.

33. Ноутбук «LenovoG550», sу корпусі чорного кольору;

34. Ноутбук «Lenovo», без будь-яких маркувань та позначень, у корпусі чорного кольору, у непрацюючому стані.

Виконання ухвали покласти на слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1