ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/661/22 Справа № 199/6953/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000721, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2021 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Перм Російської Федерації, особи без громадянства, що проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 26.01.2009 Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за ч. 1 ст. 115 КК України на строк 7 років та 6 місяців позбавлення волі, звільненого 15.04.2016 з Жовтоводської ВК Дніпропетровської області на підставі ч. 5 ст. 72 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 13, ч. 2 ст. 115 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачений просить оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання змінити, пом`якшивши покарання.

Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 13, ч. 2 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді 12 років позбавлення волі.

Вирішено долю речових доказів відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Згідно обставин, встановлених судом першої інстанції та детально викладених у мотивувальній частині оскаржуваного вироку, ОСОБА_8 16 липня 2021 о 21:35 год. знаходився поблизу магазину «МОРЕ ПИВА», що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Марії Лисиченко, 17, де зустрів незнайомого потерпілого ОСОБА_9 .
Цього ж дня, о 21.40 год. у вказаному місці між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків стався конфлікт, в ході якого у ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_8 16.07.2021 о 21:46 год. зайшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , де попрохав продавця дати йому ніж, вигадавши привід, нібито для нарізання продуктів харчування, на що останній надав йому лезо від канцелярського ножу.
16.07.2021 у вказаний час, знаходячись за вказаною адресою поруч із магазином «МОРЕ ПИВА», обвинувачений ОСОБА_8 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне спричинення смерті іншій людині, передбачаючи наслідки у вигляді настання смерті ОСОБА_9 та бажаючи їх настання, тримаючи в правій руці лезо канцелярського ножа підійшов до потерпілого, після чого наніс один удар гострою частиною леза по горлу ОСОБА_9 .
В результаті удару гострою частиною леза канцелярського ножу по горлу ОСОБА_9 обвинувачений умисно спричинив потерпілому тілесне ушкодження у вигляді різаної рани, яка розташована на лівій бічній поверхні шиї на межі середньої та нижньої третини з переходом на передню поверхню шиї та далі на праву бічну поверхонь шиї у нижню третину, з ушкодженням яремних вен праворуч та ліворуч, ушкодженням щитоподібного хряща та пересіченням груднно-під`язичних м`язів праворуч та ліворуч. За своїм характером виявлені у потерпілого ОСОБА_9 тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент заподіяння.
Таким чином ОСОБА_8 виконав усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця - умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_9 але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, а саме завдяки наданню своєчасної медичної допомоги потерпілому .
Вищезазначені дії обвинуваченого судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, п. 13, ч. 2 ст. 115 КК України, як замах на умисне вбивство, вчинений особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, обвинувачений, не оскаржуючи фактичні обставини справи та доведеність своєї вини, у той же час зазначає про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його особі. Вважає, що судом не враховано дані про його особу, а саме те, що щиросердечно розкається у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, перебуває у цивільному шлюбі є єдиним годувальником в сім`ї. Також вказує, що він не мав наміру позбавляти життя потерпілого.

Заслухавши суддю-доповідача; обвинуваченого та його захисника, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили вирок в частині призначеного покарання змінити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів, з урахуванням положень ст. 404 КПК України, згідно яким суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, приходить до наступного.

Так, висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження ніким з учасників судового розгляду в апеляційному порядку не оспорюються, у зв`язку із чим зважаючи на обмеження, встановлені положеннями ст. 404 КПК України, судом апеляційної інстанції не переглядаються.

Посилання обвинуваченого на відсутність в нього умислу на позбавлення життя потерпілого колегія суддів вважає непереконливими з огляду на те, що в якості знаряддя вчинення злочину ним був цілеспрямовано обраний небезпечний предмет лезо канцелярського ножа, яким він, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1983е від 09 серпня 2021 року, та наявній у ньому фотокартці, наніс довгий поріз поперек шиї потерпілого, з ушкодженням яремних вен праворуч та ліворуч. На думку суду апеляційної інстанції, обвинувачений обрав саме такий спосіб дій, який з урахуванням властивостей цього знаряддя, - його обмеженої здатності для нанесення небезпечних проникаючих поранень, - міг потягти позбавлення життя потерпілого, що переконливо свідчить про наявність в ОСОБА_8 умислу, спрямованого на умисне вбивство. Цілеспрямованістю дій обвинуваченого, яка вбачається з характеру поранення, спростовуються і посилання останнього на те, що він випадково наніс потерпілому удар у межах штовханини, що мала місце між ними.
У зв`язку із вищенаведеним колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про необхідність кваліфікації дій ОСОБА_8 за за ч. 2 ст. 15, п. 13, ч. 2 ст. 115 КК України.
Аналізуючи доводи обвинуваченого щодо надмірної суворості призначеного йому покарання, колегія суддів не може із ними погодитись.
Так, відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається із вироку суду, при визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд першої інстанції належним чином виконав вимоги ст. ст. 50, 65 КК України та врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким умисним злочином та одночасно найбільш небезпечним злочином проти життя і здоров`я особи; дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного злочину, не має реєстрації, не працює, дітей або непрацездатних осіб на утриманні не має, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта виявляв раніше і на даний час виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю та канабіоїдів, із синдромом залежності; відсутність обставин, що як пом`якшують, так і обтяжують його покарання; фактичні обставини вчинення злочину та наслідки, що настали, - і прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість виправлення цього обвинуваченого без ізоляції від суспільства, та призначив йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 115 КК України

Колегія суддів вважає, що вказане покарання за видом та розміром є справедливим, відповідає вимогам закону та принципам законності, невідворотності та співмірності, і є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Підстав для застосування положень ч. 2 ст. 68 КК України при призначенні ОСОБА_8 покарання не вбачається з огляду на те, що призначене йому покарання не є найбільш суворим за видом з числа передбачених санкцією ч. 2 ст. 115 КК України.

Доводи обвинуваченого щодо наявності в нього неповнолітніх дітей матеріалами справи та належними доказами не підтверджено, зокрема ОСОБА_8 не надано копії свідоцтва про народження, де він зазначений як батько дитини. Враховуючи, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, постійного місця проживання не має, твердження останнього про те, що він є єдиним годувальником в сім`ї , колегія суддів також оцінює критично.
Колегія суддів вважає за необхідне додатково зазначити, що особа ОСОБА_8 являє значну суспільну небезпеку з огляду на те, що він, будучи раніше засудженим за особливо тяжкий злочин умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, - після відбуття покарання висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив замах на аналогічний злочин, у зв`язку із чим підстав для пом`якшення призначеного йому покарання не вбачається.
З огляду на викладене, істотних порушень кримінального процесуального законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення, колегією суддів не встановлено, а підстав для зміни чи скасування оскаржуваного вироку колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2021 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 13, ч. 2 ст. 115 КК України, залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4