Березівський районний суд Одеської області
28.10.2021
Справа № 494/1403/21
Провадження № 1-кс/494/760/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.10.2021 р. м. Березівка
Слідчий суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області клопотання старшого слідчого відділення №2 СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000317 від 09.07.2021 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий відділення №2 СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000317 від 09.07.2021 року.
Визначення судді було здійснено автоматизованою системою документообігу за принципом вірогідності відповідно до ст. 35 Кримінально-процесуального кодексу України зі змінами та доповненнями (далі - КПК України) та визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

На обґрунтування поданого клопотання, слідчий посилався на те, що 08.07.2021 року приблизно о 00:30 годині ОСОБА_9 , мешканець АДРЕСА_1 , перебував за власним місцем мешкання, коли в цей час до його домоволодіння на автомобілі марки «ВАЗ 2106» державний номер НОМЕР_1 приїхав його раніше знайомий мешканець АДРЕСА_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де вони разом вживали спиртні напої. Під час розпиття спиртних напоїв ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_11 здійснити розбійний напад з метою заволодіння чужим майном відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає один у АДРЕСА_2 . Гинга Г перебуваючи в скрутному матеріальному становищі, не маючи постійного джерела доходу, відчуваючи потребу у грошових коштах, відразу погодився на зроблену ОСОБА_10 пропозицію, щодо вчинення кримінального правопорушення стосовно ОСОБА_12 . З метою реалізації свого злочинного умислу, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, ОСОБА_13 та ОСОБА_10 на автомобілі марки «ВАЗ 2106» д/н НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_10 , керуючись спільним корисливим мотивом на заволодіння чужим майном, 08.07.2021 року приблизно о 01:30 годині приїхали до території домоволодіння мешканця АДРЕСА_2 , громадянина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після цього перелізли через паркан ОСОБА_13 та ОСОБА_14 проникли на вказану територію домоволодіння. Підійшовши до житлового будинку, ОСОБА_14 за допомогою металевої фомки, яку він приніс з собою, шляхом віджиму металопластикового вікна, відчинив його та після цього по черзі з ОСОБА_15 проникли до приміщення житлового будинку ОСОБА_12 . Під час цього, ОСОБА_12 прокинувшись, зайшов до

кімнати будинку, до якої через вікно проникли ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_14 підійшов до ОСОБА_12 та застосовуючи фізичне насильство, поштовхом руками в груди, повалив останнього на підлогу. У результаті падіння ОСОБА_12 ударився головою об підлогу, отримавши при цьому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми у формі струсу головного мозку, забитої рани волосистої частини голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я. У цей час у вказаній кімнаті будинку, ОСОБА_13 спостерігаючи за діями ОСОБА_14 та розуміючи всю протиправність його дій, здійснював пошук грошових коштів та інших цінних речей, якими вони спільно з ОСОБА_10 мали намір заволодіти. Продовжуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_14 підняв з підлоги ОСОБА_12 та своєю правою рукою наніс останньому декілька ударів кулаком по обличчю, спричинивши при цьому йому легкі тілесні ушкодження, у вигляді садна обличчя. Під час нанесення вказаних тілесних ушкоджень, ОСОБА_10 вимагав від ОСОБА_12 видати йому та ОСОБА_11 грошові кошти та цінне майно. Від завданих ОСОБА_10 ударів, ОСОБА_12 знову впав на підлогу та втратив свідомість. У подальшому ОСОБА_13 разом з ОСОБА_14 не знайшовши у житлі ОСОБА_12 грошові кошти та цінне майно, припинили свої протиправні дії та через декілька хвилин зникли з місця події. Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.187 Кримінального кодексу України (далі- КК України) напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло. 27.10.2021 року ОСОБА_16 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч 3 ст.187 КК України. Під час досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Слідчий та прокурор вважає про наявність ризиків передбачених п.1, п.2, п.3 та п.5 ч.1 ст.177 Кримінально-процесуального кодексу України (далі КПК України). Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні 28.10.2021 року клопотання підтримали на підставах викладених у клопотанні, просили його задовольнити. Також, посилались на наявність ризиків, що зазначені у клопотанні.

Захисник та підозрюваний ОСОБА_5 просили застосувати цілодобовий домашній арешт. Гинга Г свою причетність до інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав. Також вказав, що розуміє державну мову та йому відомі його права та обов`язки передбачені КПК України. Захисник зазначив, що не погоджується з ризиками, на які посилається слідчий. Підозрюваний не притягувався до кримінальної відповідальності, завжди з`являвся на виклик до слідчого, не перебував у розшуку та за час поки здійснюється кримінальне провадження не виїжджав до Молдови. Також надав докази, що він має певні соціальні зв`язки та постійно проживає зі співмешканкою ОСОБА_17 за адресою АДРЕСА_1 та має позитивну характеристику.

Розглянувши подане клопотання та додані до нього документи, вивчивши матеріали кримінального провадження №0000317, вислухавши думки учасників судового розгляду, вважаю наступне.

На розгляді у СВ №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження за №0000317 від 09.07.2021 року, в тому числі відносно ОСОБА_18 у якому він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
З матеріалів кримінального провадження №0000317 вбачається, що 08.07.2021 року приблизно о 01:30 годині ОСОБА_13 та ОСОБА_14 приїхали на автомобілі марки «ВАЗ 2106» д/н НОМЕР_1 до території домоволодіння мешканця АДРЕСА_2 , громадянина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після цього перелізли через паркан ОСОБА_13 та ОСОБА_14 проникли до приміщення житлового будинку ОСОБА_12 . Під час цього, ОСОБА_12 прокинувшись, зайшов до кімнати будинку, до якої через вікно проникли ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_14 підійшов до ОСОБА_12 та застосовуючи фізичне насильство, поштовхом руками в груди, повалив останнього на підлогу. У результаті падіння ОСОБА_12

ударився головою об підлогу, отримавши при цьому тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я. У цей час у вказаній кімнаті будинку, ОСОБА_13 спостерігаючи за діями ОСОБА_14 та розуміючи всю протиправність його дій, здійснював пошук грошових коштів та інших цінних речей, якими вони спільно з ОСОБА_10 мали намір заволодіти. Продовжуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_14 підняв з підлоги ОСОБА_12 та своєю правою рукою наніс останньому декілька ударів кулаком по обличчю, спричинивши при цьому йому легкі тілесні ушкодження, у вигляді садна обличчя. Під час нанесення вказаних тілесних ушкоджень, ОСОБА_10 вимагав від ОСОБА_12 видати йому та ОСОБА_11 грошові кошти та цінне майно. Від завданих ОСОБА_10 ударів, ОСОБА_12 знову впав на підлогу та втратив свідомість. У подальшому ОСОБА_13 разом з ОСОБА_14 не знайшовши у житлі ОСОБА_12 грошові кошти та цінне майно, припинили свої протиправні дії та через декілька хвилин зникли з місця події.

27.10.2021 року ОСОБА_5 в порядку статей 276-279 КПК України було повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 187 КК України.

У судовому засіданні захисник та підозрюваний повідомили про отримання клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозра ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

-Заявою ОСОБА_19 від 08.07.2021 року з приводу того, що невідомі особи проникли до приміщення житлового будинку її батька ОСОБА_12 ;

-Протоколом огляду місця події від 08.07.2021 року;

-Висновком дактилоскопічної експертизи від 20.07.2021 року;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 09.07.2021 року;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_20 , від 09.07.2021 року;

-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 09.07.2021 року;

-Протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_12 від 28.09.2021 року;

-Висновком судово-медичної експертизи відносно потерпілого ОСОБА_12 №73 від 06.09.2021 року.

Також під час судового засідання, ОСОБА_5 визнав себе винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні.

Як зазначено у клопотанні та під час судового засідання, прокурор та слідчий посилались на наявність ризиків, передбачених п.1 ,3,4,5 ч.1 ст.177 КК України.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити

інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Слідчий суддя виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленої підозри, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленої підозри, суспільної небезпеки злочинних дій, в яких підозрюється ОСОБА_13 .

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Сама лише тяжкість інкримінованого обвинувачення, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від правосуддя, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили перед іншими даними про особу підозрюваного.

Так, у справі «Харченко проти України» Європейський суд з прав людини звертає увагу на те, що доцільність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу.

Однак, на підтвердження вказаних ризиків, передбачених п.1 ,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України стороною обвинувачення у судовому засіданні не надано переконливих доказів, які би свідчили, що ОСОБА_5 переховувався від органів досудового розслідування, суду, перебував у розшуку; взагалі не надано жодного доказу про те, що підозрюваний чинив чи намагався безпосередньо або опосередковано чинити будь-який вплив на свідків чи потерпілого; не вказано слідчим, в чому саме полягатиме те, що підозрюваний перешкоджатиме кримінальному провадженню. Також, як зазначив слідчий, що ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування або суду, слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_5 належним чином виконує вимоги щодо з`явлення до суду та з`явився на призначений день розгляду клопотання.

Положеннями ч. 1 ст. 62 Конституції України передбачено: особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суд.

Частиною 1 ст. 8 КПК України встановлено: кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Із заперечень захисника, підозрюваного щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та враховуючи матеріали кримінального провадження за №0000317 вбачається, що ОСОБА_5 має постійне проживання за адресом: АДРЕСА_1 , разом із співмешканкою ОСОБА_17 , що підтверджується довідкою; раніше не судимий; за місцем проживання має добру характеристику.

За таких обставин, посилання на наявність в нього міцних соціальних зв`язків, в даному конкретному випадку може свідчити про можливість належного виконання покладених на ОСОБА_5 процесуальних обов`язків при обранні щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Отже, заявлені ризики в сукупності з тяжкістю злочину не можуть служити винятковими підставами для запобіжного ув`язнення підозрюваного, а тому у слідчого судді відсутні правові підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки доводи прокурора та слідчого не підтверджені доказами, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний хоч і обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187 КК України, однак має постійне місце проживання, сталі соціальні зв`язки та його поведінка в судовому засіданні свідчить про відсутність, перерахованих в ст.177 КПК України ризиків, на які посилається в клопотанні слідчий, прокурор та які б унеможливлювали його перебування за межами слідчого ізолятору під час судового розгляду, відтак ні в самому клопотанні, ні слідчим, прокурором в судовому засіданні не було наведено індивідуальних підстав та об`єктивних даних, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе лише в умовах його тримання під вартою.

Таким чином, оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному за інкримінованою статтею, конкретні обставини вчинення правопорушення, дані про особу підозрюваного, викладені в мотивувальній частині ухвали вище, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до останнього передбачений ст. 181 КПК України запобіжний захід у виді домашнього арешту шляхом заборони ОСОБА_21 залишати своє житло цілодобово, оскільки останній офіційно не працює, не навчається та вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також, що застосування запобіжного заходу, саме у виді домашнього арешту забезпечить уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України та враховуючи згоду захисника та підозрюваного на домашній арешт.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язок прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого або прокурора в даному кримінальному провадженні та покласти на нього додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із житлового

будинку, в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками в даному кримінальному провадженні; у разі наявності здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 184, 194, 195, 196 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого відділення №2 СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000317 від 09.07.2021 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Застосувати до ОСОБА_8 ( ОСОБА_22 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 строком на шістдесят днів, тобто до 26.12.2021 року включно, зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого або прокурора в даному кримінальному провадженні, а також виконувати покладені на нього обов`язки.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 ( ОСОБА_22 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки:
- не відлучатися із житлового будинку, в якому він проживає, а саме: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками в даному кримінальному провадженні;
- у разі наявності, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Визначити строк дії ухвали суду тривалістю - до 26.12.2021 року включно.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1