ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2693/21 Справа № 208/7174/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001224 від 14 червня 2019 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 червня 2021 року щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, громадянки України, яка зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:
- 10.12.2014 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст.185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на 80 годин;
- 30.12.2014 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки, від відбування покарання звільнена з іспитовим строком 2 роки;
- 02.02.2015 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців, від відбування покарання звільнена з іспитовим строком 3 роки;
- 05.03.2015 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 2 місяці;
- 21.04.2015 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 2 місяці позбавлення волі. Звільнена 21.06.2017 року з Орджонікідзевської ВК №79;
- 18.09.2018 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки, від відбування покарання звільнена з іспитовим строком 1 рік;

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 червня 2021 року ОСОБА_10 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено їй покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного цим вироком суду приєднано частково у виді 3 місяців позбавлення волі невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.09.2018 за ч. 2 ст. 185 КК України і остаточно призначено ОСОБА_10 покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_10 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за таких обставин.
Повторно, 13.06.2019, приблизно о 16:15 год., ОСОБА_10 , знаходилась в торгівельному приміщені магазину «ПРОСТОР», який розташований по просп. Свободи, 46 у м. Кам`янське, де цікавилась наявними у магазині товарами в цей час вона побачила відкриті двері до службового приміщення магазину, що складається зі складу та кімнати зберігання особистих речей, через відкриті двері вона побачила мобільний телефон марки Honor 8X ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , 1МЕІ 2: НОМЕР_2 який на праві власності належить потерпілій ОСОБА_9 . У цей час у ОСОБА_10 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна зі службового приміщення магазину.
13.06.2019, приблизно о 16:15 год., ОСОБА_10 , перебуваючи у торгівельному приміщені магазину «ПРОСТОР», розташованому по просп. Свободи, 46 у м. Кам`янське, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів та корисливої мети, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями здійснює таємне незаконне безоплатне вилучення чужого майна, поза волею власника, поєднаному з проникненням до іншого приміщення, скориставшись тим, що за її діями ніхто сторонній не спостерігає, і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу проникла до службового приміщення магазину та взяла зі столу, який знаходився у даному приміщені мобільний телефон марки Honor 8X ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 (майнової цінності для потерпілої не становить) який на праві власності належить потерпілій ОСОБА_9 , далі вийшла зі службового приміщення магазину та з метою подальшого розпорядження викраденим майном покинула приміщення магазину, та викраденим розпорядилась на власний розсуд.
Ринкова вартість мобільного телефону марки Honor 8X ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 який перебував у робочому стані, на момент вчинення кримінального правопорушення складала 5133,33 грн.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисник в інтересах обвинуваченої просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_10 покарання у виді 3 років позбавлення волі, від відбування якого звільнити на підставі ст. 75 КК України.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги захисник посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченою злочину та її особі, внаслідок суворості. На переконання адвоката, суд не надав належної оцінки тим обставинам, що ОСОБА_10 визнала свою вину та щиро розкаялась, внаслідок чого призначив їй занадто суворе покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченої та її захисника, які апеляційну скаргу підтримали, прокурора та потерпілої, які просили вирок залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що висновки суду про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, та кваліфікація її дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченої та на кваліфікацію її дій, колегією суддів не встановлено.
Вирішуючи питання про правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченої ОСОБА_10 , колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На думку колегії суддів, покарання обвинуваченій ОСОБА_10 судом першої інстанції призначено відповідно до вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.
Так, призначаючи обвинуваченій покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відноситься до категорії тяжких, а також особу ОСОБА_10 , яка до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів притягується не вперше та вчинили злочин в період іспитового строку.
В якості обставин, що пом`якшують покарання, суд врахував повне визнання вини та щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом встановлено не було.
Надавши оцінку зазначеним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене ОСОБА_10 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України відповідає вимогам ст. 65 КК України та за своїм видом та розміром є справедливим по відношенню до неї.
Водночас, з огляду на те, що злочин вчинений ОСОБА_10 в період іспитового строку, визначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.09.2018, колегія суддів вважає, що судом обґрунтовано застосовано положення ст. 71 КК України, а призначене обвинуваченій остаточне покарання є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
З висновками суду першої інстанції про можливість виправлення ОСОБА_10 протягом визначеного судом строку позбавлення волі колегія суддів погоджується та не вбачає підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України.
Доводи захисника про те, що обвинувачена визнала свою вину та щиро розкаялась, хоча і мають місце, проте підстав для призначення більш м`якого покарання суду не дають.
З огляду на тяжкість вчиненого обвинуваченою злочину, дані про її особу, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання за своїм видом та розміром слід вважати справедливим.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні чи скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 червня 2021 року щодо ОСОБА_10 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4