Справа № 276/424/21
Провадження по справі№ 1-кп/276/144/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду кримінальне провадження №0000004 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дворище Хорошівського району Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, осіб на утриманні немає, не працює, судимого 11.11.2021 Народицьким районним судом Житомирської області за ч.1 ст.186, ст. 75 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в:
24.06.2020 Коростенською місцевою прокуратурою відносно ОСОБА_4 до Народицького районного суду Житомирської області направлено обвинувальний акт за обвинуваченням останнього за ч. 1 ст. 186 КК України. Однак, ОСОБА_4 , після направлення до суду обвинувального акту на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний, корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

Повторно, 28.11.2020 близько 18 год. 00 хв. у ОСОБА_4 , який перебував в середині домоволодіння ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення мобільного телефону марки «Nokia 1280», чорного кольору, який знаходився на холодильнику у кухні вказаного домоволодіння, належного ОСОБА_6 .

Так, у вказаний день, час та місці, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення мобільного телефону марки «Nokia 1280», ІМЕІ НОМЕР_1 , чорного кольору, ОСОБА_4 , переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони не будуть помічені власником та іншими особами, таємно взяв з холодильника в руки мобільний телефон марки «Nokia 1280», ІМЕІ НОМЕР_1 , чорного кольору, вартістю 432 грн. 00 коп., в якому знаходилася SIM- карта мобільного оператора «Київстар», вартістю 100 грн. 00 коп., на рахунку якої було 58 грн. 00 коп., які належать ОСОБА_6 та поклав до правого бокового карману своєї куртки, таким чином викрав останні.

В послідуючому, з викраденим майном ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 590 грн. 00 коп.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому злочині визнав та пояснив, що дійсно він 28.11.2020 року перебуваючи у знайомого в будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia 1280», чорного кольору в якому знаходилась SIM-карта оператора «Київстар», який в подальшому зберігав за місцем свого проживання, а сім карту викинув. У скоєному щиро розкаюється, розуміє протиправність своїх дій, запевнив що більше не буде вчиняти таких дій.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про проведення судового засідання у його відсутність, зазначив, що з рішенням суду буде згоден. Суд не бачить перешкод до проведення судового засідання і ухвалення за його результатами відповідного рішення за відсутності потерпілої сторони з огляду на положення ст. 325 КПК України.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Вина обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, крім показань самого обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджена також сукупністю наданих і безпосередньо досліджених письмових доказів, які суд вважає належними та допустимими, зокрема:
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 16.01.2021 року від ОСОБА_6 , який попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, про те, що 28.11.2020 року близько 18 години 00 хвилин в с. Березівка під час відпочинку було викрадено мобільний телефон «Nokia 1280», чорного кольору в якому знаходилась SIM-карта оператора «Київстар»;
- протоколом огляду місця події від 21.11.2021 з фототаблицею, під час якого оглянуто домоволодіння ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 , з якого викрадено мобільний телефон;
- заявою ОСОБА_4 від 17.01.2021 року, згідно якої він добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон «Nokia 1280», чорного кольору;
- протоколом огляду предметів від 17.01.2021, а саме мобільного телефону «Nokia 1280», чорного кольору, виданого обвинуваченим;
- довідкою від 18.01.2021 ФОП ОСОБА_7 про вартість сім-картки оператора «Київстар» станом на 28.11.2020 вартістю 100 грн.

- експертним висновком оцінювача від 19.01.2021 року, згідно якого вартість мобільного телефону «Nokia 1280» станом на 28.11.2020 становить 432 гривні без ПДВ;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.03.2021 року проведеного за участю потерпілого ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_4 , під час якого підозрюваний розповів обставини викрадення зі спальної кімнати будинку, який належить потерпілому, мобільного телефону«Nokia 1280», чорного кольору із сім-картою, яку в подальшому викинув по дорозі до дому.
Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину встановленою та доведеною, і його дії кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст.65 КК України, щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.185 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.
Суд зокрема враховує особу ОСОБА_4 , який згідно довідки-характеристики характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до положень ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи наведені вище обставини, дані про особу обвинуваченого, незначну вартість викраденого майна, фактичне повернення викраденого майна, з урахуванням думки прокурора і потерпілого, який покладається на розсуд суду щодо міри покарання обвинуваченому, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає обвинуваченому покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України із застосуванням вимог ст.75 КК України та звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням і покладанням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.
Обравши вид та розмір покарання в межах санкції частини статті закону, який передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, суд також застосовує до обвинуваченого ОСОБА_4 вимоги ч.4 ст.70 КК України, оскільки злочин за вчинення якого він визнається винним вчинений ним до постановлення 11.11.2021 вирокуНародицьким районним судом Житомирської області.
Вказане узгоджується із правовою позицією викладеною в постанові Об`єднаної Палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 23.09.2019 у справі №199/1496/17, відповідно до якої, оскільки самостійне виконання вироків із застосуванням ст.ст. 70, 75 КК України не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України.
Під час судового розгляду прокурором подано клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з можливістю внесення застави.
За змістом п.2 ч.4 ст.374 КПК України у разі визнання особи винуватою суд може прийняти рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
В силу п.9 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.176 КПК України до переліку запобіжних заходів відноситься особисте зобов`язання.
Суд приходить до висновку, що вказане клопотання підлягає частковому задоволенню, оскільки стороною обвинувачення доведено обґрунтованість пред`явленого обвинувачення та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Проте, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, визнання вини та щирого каяття обвинуваченого, а також з урахуванням призначення покарання із звільненням від його відбування з іспитовим строком, суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 місяців.
На підставі ч.4 ст.70 Кримінального кодексу України з врахуванням вироку Народицького районного суду Житомирської області від 11.11.2021 року за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань призначити ОСОБА_4 остаточне покарання - 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік 6 місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази, а саме: мобільний телефон марки «Nokia 1280», ІМЕІ НОМЕР_1 , чорного кольору залишити власнику ОСОБА_6 .

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу задовільнити частково.
Обрати ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1. прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду;
2. не відлучатись з місця проживання без дозволу прокурора, суду;
3. уникати від спілкування зі свідками чи потерпілим у даному кримінальному провадженні.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_4 , що у разі не виконання обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання - покласти на прокурора.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1