справа № 156/123/22
Номер провадження: 1-кп/156/37/22
ВИРОК
Іменем України
04 лютого 2022 року смт Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні за № 0000014 від 06 січня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Відповідно до рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 11 листопада 2011 року справа № 2-673/11/0303 ОСОБА_3 зобов`язаний сплачувати щомісячно на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку , але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 жовтня 2011 року до досягнення дитиною повноліття.
ОСОБА_3 маючи прямий умисел направлений на злісне ухилення від сплати аліментів, достовірно знаючи про покладений на нього обов`язок щодо сплати аліментів, ухилився від повного та своєчасного виконання рішення суду, будучи офіційно працевлаштованим в період з 4 кварталу 2011 року по 2 квартал 2013 року, з 4 кварталу 2014 року по 2 квартал 2015 року, з 4 кварталу 2015 року по 2 квартал 2016 року, з 4 кварталу 2016 року по 1 квартал 2019 року, з 4 кварталу 2019 року по 2 квартал 2020 року та з 4 кварталу 2020 року по 2 квартал 2021 року, також будучи працездатною особою та не маючи об`єктивних причин не працювати, не прийняв заходів до офіційного працевлаштування в решту періодів часу, будучи належним чином ознайомлений з порядком сплати аліментів та попереджений про кримінальну відповідальність в разі злісного ухилення від сплати аліментів, коштів встановлених судовим рішенням на утримання неповнолітньої дитини не сплачував без поважних причин, таким чином злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду аліментів, внаслідок чого утворилась заборгованість зі сплати таких коштів , за період з жовтня 2011 року по листопад 2018 року , березень 2019 року, з травня 2019 року по лютий 2020 року, з травня 2020 року по листопад 2020 року, січень 2021 року та з травня 2021 року по грудень 2021 року включно у сумі 112177,65 грн., тобто у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України.
Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 02 лютого 2022 року ухвалено розглянути даний обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження № 0000014 від 06 січня 2022 року, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України, а саме, злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
За вимогами частини 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Згідно заяви від 31 січня 2022 року обвинувачений ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_6 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, а також згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розгляд обвинувального акта за його відсутності.
Відповідно до заяви потерпілої ОСОБА_4 остання має претензії матеріального характеру щодо виплати заборгованості по аліментах, при призначенні міри покарання покладається на розсуд суду. Потерпілій роз`яснено, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України, у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини.
Обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. ОСОБА_3 згідний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання суд відносить щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.
Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, обставини його вчинення та особу винного, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, суд вважає що виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових проступків обвинуваченим, можливе при призначенні покарання у виді громадських робіт.
Цивільний позов відсутній, запобіжний захід не обирався.
Судові витрати та речові докази по справі - відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 381, 382, КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Визнати винним ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, призначивши йому покарання у виді 80 (вісімдесяти) год. громадських робіт.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1