У Х В А Л А
Іменем України
12 листопада 2021 року
слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002376 від 08.12.2020,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002376 від 08.12.2020 за підозрою громадянина України ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 368 КК України, за підозрою громадянина України ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, за підозрою громадян України ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за підозрою громадянина України ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 368 КК України, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 209, ч. 2, ч. 3 ст. 255, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368 КК України, за фактами вимагання та одержання неправомірної вигоди службовими особами ДПД НП України за сприяння у безперешкодному та пришвидшеному порядку видачі та оформленні особам дозволів на придбання та зберігання зброї різного типу, а також продовження терміну дії (проведення перереєстрації) дозволів на право зберігання та носіння зброї її власникам, зловживання службовим становищем службовими особами ДПД НП України, які діючи за попередньою змовою із службовими особами відділів контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи УПД ГУНП в областях, всупереч інтересам служби та з метою одержання неправомірної вигоди організували механізм безперешкодного та пришвидшеного порядку видачі та оформлення особам дозволів на придбання та зберігання зброї різного типу, та збуту вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Розслідуванням встановлено, перший заступник начальника Департаменту превентивної діяльності Національної поліції України (далі ДПД НП України) полковник поліції ОСОБА_7 , використовуючи надану йому владу та своє службове становище, діючи з корисливих мотивів, створив, очолив та здійснював керівництво злочинною організацією, з мето вчинення тяжких злочинів, яку він почав формувати наприкінці 2014 року (більш точний час стороною обвинувачення не встановлений).

Так, перший заступник начальника Департаменту превентивної дільності Національної поліції України полковник поліції ОСОБА_7 , будучи керівником структурного підрозділу центрального апарату Національної поліції України, підрозділу у структурі МВС України з питань охорони громадського порядку, забезпечення громадської безпеки та дозвільної системи в Україні, використовуючи своє службове становище, діючи з корисливих мотивів, маючи життєвий досвід, організаторські здібності, лідерські якості, авторитет серед співробітників органів та підрозділів внутрішніх справ, перебуваючи з 2014 року на керівних посадах в органах МВС України та Національній поліції України, зокрема на посадах: заступника начальника Головного управління начальник міліції громадської безпеки ГУ МВС України в Донецькій області, заступника начальника Департаменту превентивної діяльності Національної поліції України, вирішив створити та очолити стійке ієрархічне об`єднання злочинну організацію, до складу якої залучити підпорядкованих йому співробітників Національної поліції України, співробітників інших підрозділів Національної поліції України своїх колишніх підлеглих під час роботи в регіональному підрозділі Національної поліції України, та працівників підприємств, які поділяють його погляди щодо можливості вчинення тяжких злочинів з метою одержання неправомірної вигоди, пособництва в одержанні неправомірної вигоди для третьої особи за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії.

Метою створення злочинної організації, яку перед собою визначив ОСОБА_7 являється діяльність направлена на вчинення тяжких злочинів, пов`язаних з отриманням неправомірної вигоди за видачу дозволів на право придбання та/або зберігання, носіння мисливської нарізної і гладкоствольної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та іншої зброї і її частин, на які поширюється дія дозвільної системи, а також послуги з перереєстрації, продовження терміну дії дозволів, на видану раніше зброю, з використанням його службового становища.

Визначившись з напрямом протиправної діяльності та поклавши на себе функції організатора і керівника організації, ОСОБА_7 особисто підібрав її учасників, забезпечуючи при цьому стійкість організованої групи, керованість і тривалість намічених ним злочинних дій. Для відбору кандидатів він використовував їх особисті якості - схильність до вчинення корупційних та корисливих злочинів, зв`язки, здатність до підпорядкування, тощо.

Відповідно до свого злочинного плану створення та діяльності злочинної організації ОСОБА_7 розподілив ролі та функції між майбутніми співучасниками вчинення злочинів, а також розробив механізм й ієрархічну структуру підпорядкування учасників злочинної організації.

Зорганізувавшись у внутрішньо й зовнішньо стійке ієрархічне об`єднання, метою діяльності якого є вчинення тяжких злочинів ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 та інші невстановлені стороною обвинувачення особи, маючи єдині наміри щодо вчинення злочинів, підтримуючи між собою міцні внутрішні зв`язки, встановили чіткі правила поведінки в середині ієрархічного злочинного угрупування, керівником якого визнано ОСОБА_7 . Стійкість злочинної організації ОСОБА_7 забезпечував за рахунок її стабільного складу, централізованого підпорядкування учасників, єдиних для всіх правил поведінки, планування злочинної діяльності та чіткого розподілу ролей. Об`єднання, яке створив ОСОБА_7 з метою вчинення тяжких злочинів, було стійким, що знайшло своє вираження у згуртованості та стабільності його діяльності на протязі тривалого проміжку часу. Так, між учасниками злочинної організації були постійні внутрішні зв`язки. Між керівником групи, керівниками окремих ланок ієрархічної структури організації та її рядовими учасниками існував високий рівень узгодженості дій, взаємодовіра, єдині правила поведінки, до яких слід віднести спеціальні домовленості щодо ведення розмов між собою із застосуванням умовних слів і словосполучень, використання окремих засобів зв`язку між собою, зокрема таких як месенджери «VIBER», «WhatsApp», «Signal», завуальований обмін документами і передачу грошових коштів - неправомірної вигоди, в тому числі за допомогою використання послуг оператора поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта», використання вигаданих анкетних даних осіб при відправці і отриманні поштових відправлень, з метою конспірації, єдину систему вчинення кримінальних правопорушень з чітким розподілом ролей кожного з учасників групи, тощо. Характерним було визначення способів конспірації та прикриття злочинної діяльності від викриття правоохоронними органами, оскільки учасникам організації, більшість з яких складали діючі працівники правоохоронного органу, були відмові способи і методи ведення оперативно розшукової діяльності та слідства. Для забезпечення зв`язку між учасниками групи під час планування та вчинення кримінальних правопорушень використовувались мобільні телефони, дзвінки з яких здійснювались, як правило за допомогою месенджерів та інтернет з`єднання.

Також з метою забезпечення зовнішньої безпеки, конспірації та унеможливлення викриття правоохоронними органами всіх учасників злочинної організації, її керівником не доводилась до відома інших учасників інформація про повний її склад.

Крім того, з метою завуалювання своєї злочинної діяльності вказані особи користувалися послугами поштових відправлень оператора поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта», за допомогою яких вони використовуючи, як свої дійсні дані та і вигадані дані, або дані інших осіб, здійснювали пересилання між собою документів, записів із зазначенням переліку дій та рішень, які необхідно виконати та сумою неправомірної вигоди за кожне відповідне рішення і неправомірної вигоди - грошових коштів.

Так, найвищу (першу) ланку у злочинній організації ОСОБА_7 відвів собі, згідно чого йому, як організатору злочинної організації та її вищому керівнику, повинні були підпорядковуватися всі інші учасники злочинної організації, які повинні були безумовно, чітко і своєчасно виконувати всі його накази, вказівки, настанови та вимоги. При цьому, саме ОСОБА_7 , використовуючи своє службове становище та враховуючи можливості інших учасників злочинного угрупування, визначив напрямок злочинної діяльності, порядок її виконання, розробляв проекти планів вчинення окремих злочинів та доводив їх до виконавців, координував їх злочинну діяльність згідно з ієрархічною побудовою організації, приймав рішення про включення до складу злочинної організації нових членів, здійснював контроль за їх діяльністю, особисто приймав участь у вчиненні злочинів, розподіляв отримані злочинним шляхом кошти та отримував основних дохід від вчинення злочинної діяльності.

Другу ланку у злочинній організації ОСОБА_7 відвів своїм найбільш довіреним особам, які безпосередньо підпорядковуються тільки йому, підшукують і залучають до злочинної організації інших осіб, здійснюють керівництво співучасниками злочину та особами, яких використовують для вчинення злочинів і яким невідомо про злочинну діяльність членів організації, особисто приймають участь у вчиненні злочинів, здійснюють контроль вчинення злочинів окремими її учасниками, забезпечують зовнішню безпеку існування та діяльності злочинної організації, шляхом недопущення викриття діяльності злочинної організації, поширення будь-якої інформації про діяльність членів злочинної організації.

Третьою ланкою у ієрархії злочинної організації ОСОБА_7 визначив керівників, працівників та засновників підприємств, що здійснюють продаж зброї, які поділяли його погляди щодо можливості вчинення злочинів з метою отримання прибутку, збільшення обсягів продажу своїх товарів, які будучи членами злочинної організації мали підпорядковуватись ОСОБА_7 , безпосередньо вчиняючи злочини, відповідно до відведеної їм ролі та розробленого плану вчинення злочинів, керувати діями осіб, які не входять до складу злочинної організації і яких використовують для вчинення злочинів, а також тих, яким не було відомо про злочинну діяльність членів злочинної організації.

Для забезпечення стабільності та безпеки функціонування вказаної злочинної організації, під час вербування осіб ОСОБА_7 враховувалися їх особисті якості, навички, вміння діяти в групі, їх посади в органах та підрозділах внутрішніх справ, визнання авторитету її лідера (керівника) та безумовне йому підпорядкування

У вказаній злочинній організації ОСОБА_7 визначив чітку ієрархію та закріпив за собою функцію керівника.

ОСОБА_4 , старший інспектор з контролю за обігом зброї Малиновського ВП ГУ НП в Одеській області, добровільно вступив до складу злочинної організації, з метою вчинення тяжких злочинів (пособництво в одержанні неправомірної вигоди службовою особою, яка займає відповідальне становище, за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, повторно), як учасник створеної ОСОБА_7 злочинної організації, виконував наступні функції:

-підтримував постійний сталий зв`язок із керівником злочинної організації, отримував від нього вказівки та настанови щодо злочинної діяльності вказаної організації, підтримував авторитет зазначеної злочинної організації;

-приймав участь у розробленні планів злочинних дій;

-приймав безпосередню участь у вчинюваних злочинною організацією злочинах, під час яких безпосередньо здійснював активні дії, що виражалися у контролі за вчасним виконанням іншими учасниками своїх ролей;

-за вказівкою організатора підшукував громадян, які мали бажання отримати дозвіл на право придбання, носіння, зберігання зброї, або продовжити термін вже отриманого дозволу, без їх участі за грошову винагороду, отримував від них копій документів які посвідчують їх особу і грошові кошти неправомірну вигоду на користь організатора;

-користуючись послугами поштового оператора ТОВ «Нова Пошта» здійснював відправлення ОСОБА_13 . поштових відправлень вміст яких становили довідки, документи які посвідчували особу громадянина, дозволи на право придбання, носіння , зберігання зброї та грошові кошти неправомірну вигоду на користь організатора, з метою передачі цих документів та грошових коштів організатору злочинної організації ОСОБА_7 за вчинення ним дій, з використанням наданої йому влади чи службового становища, по видачі дозволів на проаво придбання , носіння зберігання зброї і продовженню терміну дії вже виданих дозволів;

-користуючись послугами поштового оператора ТОВ «Нова Пошта» отримував від ОСОБА_11 та його підлеглих ОСОБА_14 і ОСОБА_15 . поштові відправлення, які містили підписані і затверджені

ОСОБА_7 , дозволи на право придбання, носіння зберігання зброї, дозволи на право носіння, зберігання зброї з відмітками про продовження терміну дії, для подальшого повернення власникам.

21.10.2021 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про те, що він підозрюється в участі у злочинній організації, у пособництві в одержанні неправомірної вигоди службовою особою, яка займає відповідальне становище, за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, у пособництві в одержанні неправомірної вигоди службовою особою, яка займає відповідальне становище, за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 368 КК України, обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами.

04.03.2021 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_1 (власник ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , спеціальна соціальна установа № 7, т. НОМЕР_1 ,), серед іншого, виявлено та вилучено грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 100 шт.

З огляду на викладене, можливість призначення судом ОСОБА_16 покарання у виді конфіскації майна за вчинені злочини, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_16 , чим забезпечується виконання завдань кримінального провадження.

Ураховуючи викладене є обґрунтована необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Враховуючи викладене слідчий просить слідчого суддю накласти арешт на вищевказане майно.

Прокурор в судовому засідання клопотання підтримав, просив слідчого суддю його задовольнити.

Власник майна та його представник проти задоволення клопотання заперечили.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

В той же час слідчим в клопотанні не доведено, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення та на нього спрямовано кримінальне правопорушення, таким чином майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Крім того ОСОБА_4 в судовому засіданні стверджував, що вилучені грошові кошти є власністю його дружини, що підтверджується декларацією про майно та доходи, та є законно здобутим майном останнього.

В той же час слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні не доведено, що вилучені грошові кошти належать саме ОСОБА_4 .

А відтак слідчим не доведено наявності ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України та не обґрунтовано при цьому наявність правових підстав для такого арешту та необхідності у його накладенні, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в рамках якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість і недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 376, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_6 , про арешт грошових коштів номіналом 100 доларів США у кількості 100 шт., вилучених 04.03.2021 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002376 від 08.12.2020 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1