Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

5 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001749 щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайський Харківської області, громадянина України,

що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.182, ч.2 ст.15, ч.3 ст.190, ч.2 ст.15, ч.2 ст.189 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 4 серпня 2021 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.08.2021 обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.182, ч.2 ст.15, ч.3 ст.190, ч.2 ст.15, ч.2 ст.189 КК України, повернуто прокурору.

Своє рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.3 ч.1 ст.291 КПК України, оскільки не містить анкетні відомості кожного з потерпілих, у тому числі місце проживання, що позбавляє можливості здійснити їх виклик у підготовче судове засідання.

В апеляційній скарзі з доповненнями прокурор у кримінальному провадженні прокурор першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. На переконання прокурора, який посилається на лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1430/0/4-12 від 03.10.2012, відсутність в обвинувальному акті відомостей про дату та місце народження, громадянство потерпілих не є суттєвим недоліком обвинувального акта, оскільки ці відомості можливо встановити під час підготовчого судового засідання. Що стосується висновків суду про зазначення в обвинувальному акті помилкового місця проживання потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та не зазначення місця проживання потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , то ці адреси потерпілі вказали в протоколах допиту. Крім того, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 були керівниками правоохоронних органів, а тому ними в протоколах допиту вказано адресу місця роботи: АДРЕСА_3 , як адресу проживання. Не відповідають дійсності і посилання суду на те, що надані в розпорядження матеріали не містять будь-яких контактів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , що позбавляє можливості здійснити їх виклик у підготовче судове засідання. Так, суд взяв до уваги доводи захисника, що ці потерпілі у 2020 році були звільнені з Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, однак не врахував, що ОСОБА_12 був звільнений, а ОСОБА_13 та ОСОБА_16 переведені на інші посади в цьому ж правоохоронному органі вже після складання та направлення обвинувального акта до суду.

Також стверджує, що більшість судових засідань відкладено з причин, які не пов`язані з неприбуттям потерпілих. Прокурор у судовому засіданні пропонував забезпечити належне повідомлення потерпілих про дату та час наступного судового засідання шляхом вручення їм повісток, надання додаткових відомостей про їх місце проживання, актуальних даних про місце роботи, номерів телефонів, на що суд уваги не звернув. Отже, вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, а тому підстав для його повернення у суду не було.

У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_7 наполягає на тому, що встановлена судом невідповідність обвинувального акта вимогам п.3 ч.2 ст.291 КПК України стала перешкодою для проведення підготовчого судового засідання у зв`язку з неможливістю повідомити потерпілих про його час та місце. Також відсутність повного обсягу анкетних даних, на думку захисника, є перешкодою для встановлення та ідентифікації осіб потерпілих. Зазначення стороною обвинувачення анкетних відомостей потерпілих є чіткою вимогою закону, яка прокурором не виконана. З огляду на викладене просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; доводи захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та обвинуваченого, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду законною, обґрунтованою і вмотивованою; провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її належить залишити без задоволення, з таких підстав.
Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Як встановив суд першої інстанції, в обвинувальному акті відсутні відомості стосовно дати та місця народження, громадянства всіх потерпілих, якими є ОСОБА_17 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , а також не зазначено місце проживання ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Крім того, суд поставив під сумнів достовірність відомостей про місце проживання ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що невідповідність обвинувального акта вимогам закону перешкоджає в повному обсязі встановити склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, та позбавляє можливості належним чином повідомити потерпілих про дату, час і місце судового засідання, що є порушенням їх прав.

Згідно з п.3 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Колегія суддів погоджується з висновками, викладеними в ухвалі суду першої інстанції, про те, що вказаним вимогам закону обвинувальний акт не відповідає, оскільки, дійсно, відомості про дату та місце народження, громадянство всіх потерпілих, а також про місце проживання потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 він не містить.
Кримінальним процесуальним законом встановлено чіткі вимоги до обвинувального акта, а тому доводи прокурора, який, посилаючись на інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який не є джерелом права, вказує, що дату та місце народження, громадянство потерпілих можливо встановити під час підготовчого судового засідання, є безпідставними.

Відповідно до вимог ч.2 ст.314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю, у тому числі, потерпілого згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду, тобто за умови виклику потерпілого, який належним чином має бути повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, повістки про виклик, неодноразово направлені за вказаними в обвинувальному акті адресами ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , повернулися до суду з відмітками за закінченням терміну зберігання, адресат відсутній за вказаною адресою, неправильно зазначена адреса.

Хоча суд і не зазначив в ухвалі, однак з такими саме відмітками повернулися також повістки про виклик, направлені потерпілим ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 (т.1 а.с.73, 76, 77, 97, 98).

Враховуючи те, що з часу звернення з обвинувальним актом до суду до призначення підготовчого судового засідання вперше минуло лише три місяці, суд правильно поставив під сумнів достовірність відомостей про місце проживання потерпілих. У зв`язку з цим твердження прокурора, що потерпілі самі зазначили ці адреси в протоколах допиту, є непереконливими.

Неодноразово судом вживалися передбачені законом заходи для належного повідомлення про дату, час і місце підготовчого судового засідання ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 шляхом направлення повісток про виклик за місцем роботи потерпілих Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, а також листа з метою отримання інформації, чи працюють вони та інші потерпілі у вказаному правоохоронному органі, який залишився без реагування.

В судовому засіданні, яке відбулося 16.06.2021, прокурор зазначив про вжиття стороною обвинувачення додаткових заходів для забезпечення явки потерпілих у наступне підготовче судове засідання. Але в судове засідання, в якому суд прийняв рішення про повернення обвинувального акта, як і в попередні, жоден з потерпілих не прибув, і будь-які дані про належне їх повідомлення суду надані не були.

Всупереч доводам прокурора посилання суду в ухвалі на те, що обвинувальний акт не містить інших контактів потерпілих, відповідають дійсності. І твердження, що судвзяв до уваги доводи захисника, що ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_16 у 2020 році були звільнені з Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, у той час як ОСОБА_13 та ОСОБА_16 переведені на інші посади, а також не врахував, що прокурор пропонував забезпечити належне повідомлення потерпілих у чергове судове засідання шляхом вручення їм повісток та надання додаткових відомостей про їх місце проживання, актуальну інформацію про місце роботи, номери телефонів, не спростовують висновків суду про невідповідність обвинувального акта вимогам закону.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції навів в ухвалі ґрунтовні мотиви повернення обвинувального акта прокурору, а тому підстав для її скасування з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, як про це порушується питання в апеляційній скарзі, не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 4 серпня 2021 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001749 щодо ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.182, ч.2 ст.15, ч.3 ст.190, ч.2 ст.15, ч.2 ст.189 КК України, повернуто прокурору, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3