Справа № 522/3250/17
Провадження № 1-кп/520/436/19
УХВАЛА
про продовження запобіжного заходу
11.11.2019 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження судом присяжних,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду питання доцільності тримання під вартою обвинувачених у кримінальному проваджені №0003647 від 06.06.2016, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Октємберян Вірменія, громадянка України, офіційно не працевлаштована, з середньою освітою, не заміжня, в силу ст.89 КК України не має судимості, зареєстрована та фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 п.п.1,6,12 ч.2 ст.115, п.п.6,12,13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.187 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Рені Одеської області, громадянин України, офіційно не працевлаштований, з середньою освітою, одружений, раніше судимий:

-23.07.2013 Суворовським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.121 КК України до обмеження волі на строк 1 рік 7 місяців,

зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 п.п.1,6,12 ч.2 ст.115, п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с.Бородіно Тарутинського району Одеської області, громадянка України, офіційно не працевлаштована, не заміжня, з неповною середньою освітою, раніше судима:

-12.03.2004 Тарутинським районним судом Одеської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн.,

-27.01.2010 Приморським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік;

проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 ,

у скоєнні злочинів, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка м.Пенджикент Ленінобадської обасті Таджикістану, громадянка України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштована, не заміжня, з середньою освітою, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , та проживала за адресою: АДРЕСА_5 ,

у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 п.п.1,6,12 ч.2 ст.115, п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.383 КПК України питання продовження тримання під вартою вирішується головуючим одноособово.
В теперішній час виникла необхідність у вирішенні питання про доцільність подальшого тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , оскільки строк дії попередньої ухвали суду закінчується.
Прокурор вважав за необхідне продовжити строки тримання під вартою обвинувачених мотивуючи своє клопотання наступним.
Так, прокурор вважає, що існують ризики, передбачені ст.177 ч.1 КПК України, які у теперішній час не зменшились та виправдовують подальше тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , оскільки вони обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі або довічне позбавлення волі, офіційно не працевлаштовані, не мають постійного джерела прибутку, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 раніше судими, можуть впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, продовжити злочинну діяльність та вчинити нові кримінальні правопорушення, а також здійснити спробу переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, скоїти новий злочин.

Обвинувачена ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечили проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, заявили суду клопотання про обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки за Комінтернівським райсудом Одеської області була під домашнім арештом, умови запобіжного заходу не порушувала, неявок не допускала, мала роботу, має постійне місце проживання, реєстрацію, родину та в силу ст.89 КК України вважається такою, що не має судимості.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечили проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просили суд обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки за Комінтернівським райсудом Одеської області був під домашнім арештом, умови запобіжного заходу не порушував, йому безпідставно знову змінили запобіжний захід на тримання під вартою, він має постійне місце проживання, висунуте обвинувачення безпідставне.

Обвинувачена ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_10 в судовому засіданні заперечили проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просять суд обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки за Комінтернівським райсудом Одеської області перебувала під домашній арештом, умови запобіжного заходу не порушувала, неявок не допускала, тривалий час тримається під вартою без обвинувального вироку суду, доказів можливого впливу на потерпілих та свідків прокурор не надав та прокурор не звернувся у письмовій формі з клопотанням до суду.

Обвинувачена ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_11 в судовому засіданні заперечили проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просять суд обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт, оскільки ОСОБА_6 тривалий час без обвинувального вироку тримається під варто, в неї є родина, постійне місце проживання, а ризики прокурором не доведені.

Прокурор заперечила проти зміни запобіжних заходів обвинуваченим з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки саме тримання під вартою, як превентивний захід, перешкоджає реалізації ризиків.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов висновку про те, що необхідно продовжити щодо обвинувачених строки дії запобіжних захід у виді тримання під вартою. При цьому суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.132 КПК України прокурором доведено та з обвинувального акту і доданих до нього матеріалів вбачається, що обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 крім іншого обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, або довічного позбавлення волі.
Відповідно до ст.177 КПК України суд вважає доведеною наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачені, з огляду на тяжкість покарання, яке їм загрожує у випадку доведеності їх вини:

можуть здійснити дії на спроби переховування від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не мають офіційного джерела прибутку, міцних соціальних зв`язків, а ОСОБА_5 має не зняту і непогашену судимість;

можуть незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні з огляду на тяжкість покарання, яке їм загрожує у випадку доведеності їх вини;

можуть вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на висунуте їм обвинувачення, неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та наявність інших кримінальних проваджень щодо них, які надійшли до Київського районного суду м.Одеси для розгляду та можливого об`єднання кримінальних проваджень.

Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження можливість застосування інших менш суворих запобіжних заходів, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особи обвинувачених, дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Кабулов проти України».
Обставини, що свідчать на користь обвинувачених, звичайно враховуються судом, але вони не є вирішальними для прийняття рішення про подальше тримання під вартою обвинувачених.
Обставини злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 свідчать про суспільний інтерес конкретного кримінального правопорушення, який, з огляду на презумпцію невинуватості, переважає над особистою волею обвинувачених.
З рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року в справі "Смирнов проти Росії", вбачається, що питання щодо того, чи була розумною тривалість тримання особи під вартою, не може вирішуватися абстрактно (п.п.61, 62). Наявність підстав тримання під вартою обвинуваченого повинні оцінюватися в кожній конкретній справі з урахуванням конкретних її обставин. Тривале ж утримання під вартою людини може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак, інтересами суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, перевищують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (аналогічне рішення Суду від 26 січня 1993 року справу "Ш. проти Швейцарії"). Саме на національні судові органи покладається обов`язок забезпечувати розумність строків тримання обвинуваченого під вартою. Для цього суди повинні розглянути всі факти на користь, і проти існування суспільного інтересу, який, при належному обліку принципу забезпечення презумпції невинуватості, виправдовує відхід норми про повагу до особистісної свободи, і викласти ці міркування у своїх рішеннях щодо клопотань про звільнення з-під варти.

В задоволенні клопотань сторони захисту про зміну обвинуваченим запобіжного заходу на менш суворий вид відмовити з мотивів викладених в мотивувальній частині ухвали.

Застава щодо обвинувачених відповідно до ст.183 КПК України не обирається, оскільки злочини, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , вчинені із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 182, 183, 194, 197, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд

ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строки тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 10.01.2020. Строк дії ухвали закінчується о 13.00 год. 10.01.2020.
Продовжити строки тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 днів, тобто до 10.01.2020. Строк дії ухвали закінчується о 13.00 год. 10.01.2020.
Продовжити строки тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 60 днів, тобто до 10.01.2020. Строк дії ухвали закінчується о 13.00 год. 10.01.2020.
Продовжити строки тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 60 днів, тобто до 10.01.2020. Строк дії ухвали закінчується о 13.00 год. 10.01.2020.
Відмовити в задоволенні клопотань сторони захисту про зміну обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжного заходу на менш суворий вид запобіжного заходу.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали щодо кожного обвинуваченого відправити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1