Справа №704/665/21
Номер провадження 1-кп/710/145/21
УХВАЛА
про призначення до судового розгляду
28.09.2021 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000089 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 3 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:
05.08.2021 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000089 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою суду від 05.08.2021 за цим провадженням було призначено підготовче судове засідання. У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.
Заслухавши прокурора, обвинувачених та захисника, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.
Справа підсудна Шполянському районному суду Черкаської області. Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст. 468-475 КПК України до суду не надходило. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акта для визначення підсудності не встановлено.
Суд приходить до переконання, що є достатні підстави для призначення цього кримінального провадження до судового розгляду.
Відповідно до ст.27 КПК України кримінальне провадження не потребує закритого судового засідання і може розглядатися у відкритому судовому засіданні із забезпеченням під час судового розгляду кримінального провадження повного фіксування судового засідання за допомогою звуко та відео записувального технічного засобу.
Крім того, 20.09.2021 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшли клопотання прокурора Тальнівського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 діб та продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 діб.
Клопотання мотивовані тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчинені тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до шести років. Крім цього встановлено, що заявлені ризики під час обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а ОСОБА_5 домашнього арешту не зменшились.
Метою продовження застосування запобіжного заходу до обвинувачених ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту, ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків перед органами досудового розслідування, а також запобігання спробам з його боку переховуватися від органів досудового розслідування та суду; чи в інший
спосіб перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема, вчиненням активних дій, спрямованих на знищення документів, які містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 вчинили кримінальні правопорушення, які класифікуються за ч. 3 ст. 185 КК України, як тяжкі злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, а також відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та суду) обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_5 посередньо характеризується по місцю свого проживання, проживає разом із батьками, неодружений, не працює, єдиного джерела доходів немає, є наркозалежною особою, підтримує тісні зв`язки з особами раніше судимими, з особами, які вживають наркотичні засоби, а також з особами, які схильні до скоєння кримінальних правопорушень, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від покарання.
Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні) обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_5 є делінквентною особистістю, який виявляє протизаконну поведінку, тим самим може здійснювати погрози, підкуп, умовляння свідків і потерпілих, схиляння їх до дачі неправдивих показань, спроби викрадення, знищення, фальсифікації речових доказів і документів. Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення) обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності
Ризики передбачені п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор обґрунтовує тим, що обвинувачений ОСОБА_6 посередньо характеризується по місцю свого проживання, проживає разом із батьками, неодружений, не працює, єдиного джерела доходів не має, має не зняту та непогашену судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та через невеликий проміжок часу скоїв повторно умисний злочин проти власності, підтримує тісні зв`язки з особами раніше судимими, з особами, які вживають наркотичні засоби, а також з особами, які схильні до скоєння кримінальних правопорушень, тому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від покарання. Обвинувачений ОСОБА_6 є делінквентною особистістю, який виявляє протизаконну поведінку, тим самим може здійснювати погрози, підкуп, умовляння свідків і потерпілих, схиляння їх до дачі неправдивих показань, спроби викрадення, знищення, фальсифікації речових доказів і документів. ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, має не зняту та непогашену судимість.
20.09.2021 на адресу суду надійшли заяви від брата та матері ОСОБА_6 з проханням змінити запобіжний захід на домашній арешт. До заяв додано документи підтвердження права власності на житло.
Прокурор у судовому засіданні підтримав подані клопотання та просив їх задовольнити.
Захисник у судовому засіданні просила змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_6 на цілодобовий домашній арешт. Не заперечувала проти продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 .
Обвинувачений ОСОБА_5 , не заперечував проти задоволення вказаного клопотання та продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час.
Обвинувачений ОСОБА_6 просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.
Заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення обвинувачених, дослідивши клопотання та долучені до них документи, суддя дійшов такого висновку.
Згідно зі ст. 331 КПК України, під час судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити та скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, запобіжний захід. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Згідно зі змістом ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.
Відповідно до ст.2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За змістом закону, відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію та майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують Конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) вказано, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Хайредінов проти України» вказано, що ст. 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Як передбачено ч. 1 і 2 ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Ризиками, які дають підстави продовжити запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час слід вважати: можливість обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
На підставі вказаного вище, оцінюючи сукупність обставин, таких як, вагомість існуючих доказів з приводу обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, міра покарання за яке передбачено позбавлення волі, дані про особу обвинуваченого, для надання можливості обвинуваченому працювати, а також з метою запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватися від суду, суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час з 22:00 години до 06:00 години строком на два місяці.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Крім того, відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).
Оцінивши доводи всіх учасників судового засідання, виходячи з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, враховуючи у сукупності наведені прокурором обставини, які свідчать про наявність зазначених ним ризиків, а саме ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення за вчинення якого кара полягає у позбавленні волі на строк до шести років, те що обвинувачений раніше судимий, при цьому суд приймає до уваги усталену практику Європейського Суду, відображену зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», відповідно якої суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, особи обвинуваченого, можливість незаконно впливати на свідка, який не був допитаний у судовому порядку, а також приймаючи до уваги ту обставину, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність наведених ризиків, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 є обґрунтованим та підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176 - 178, 181-184, 186, 194, 196, 197, 205, 309, 314-316, 331, 372, 392, 395, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Призначити кримінальне провадження № 0000089 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шполянського районного суду Черкаської області на 05.10.2021 о 13:00 годині.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово. У судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю смт. Гоща Рівненської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, а саме: з 22:00 до 06:00 години строком на 2 місяці, тобто до 28.11.2021 включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) прибувати до суду за першою вимогою;
2) не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суд
3) утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками по даному кримінальному провадженні.
Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 та прокурора ОСОБА_3 .
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 4, 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці з утриманням в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» УДПтС України, тобто до 28.11.2021 включно.
Строк дії ухвали до 28.11.2021 включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1