Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/4622/19
Провадження №: 1-кп/332/261/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 листопада 2021 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, із професійно-технічною освітою,не працевлаштованого, неодруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:
17 жовтня 2019 року, приблизно о 14-33 години, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, знаходячись біля гаражу № НОМЕР_1 , розташованого навпроти будинку №1 по вулиці Євпаторійській в м.Запоріжжя, незаконно придбав шляхом привласнення знайденого на землі, згорток в ізоляційній обмотці синього кольору, всередині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, у складі якої, згідно з висновком експерта №7-2347 від 21.11.2019, виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, маса якої склала 0,171 грама (в перерахунку на основу), який ОСОБА_4 поклав у праву кишеню кофти та незаконно зберігав при собі, без мети збуту, для власного вживання до моменту вилучення працівниками поліції під час огляду місця події 17.10.2019 о 15-31 годині, який проведено поблизу гаража № НОМЕР_2 навпроти будинку №1 по вулиці Євпаторійській в м. Запоріжжі.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

У підготовчому судовому засіданні суду надано угоду про визнання винуватості від 05 серпня 2021 року, укладену між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України.

ОСОБА_4 у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного проступку. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Заслухавши думку учасників процесу, зокрема, прокурора, який не заперечував щодо затвердження угоди про визнання винуватості між ним та обвинуваченим, думку обвинуваченого, який просить затвердити зазначену угоду про визнання винуватості, думку захисника, який проти затвердження угоди не заперечує, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що угоду про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором слід затвердити.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.ст.468,469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, в тому числі, кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, в обсязі обвинувачення, надав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоди, зазначаючи, що її умови не суперечать нормам законодавства, угода укладена добровільно в присутності захисника, обвинувачений у повній мірі розуміє наслідки укладення угоди .

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України, є проступком, від якого потерпілих немає. Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена уданому провадженні, оскільки інкримінованим ОСОБА_4 кримінальним правопорушенням шкоду завдано лише суспільним інтересам.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст.66 КК України, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Судом досліджені матеріали, які характеризують ОСОБА_4 , який є особою раніше не судимою, має постійне місце проживання.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на проведення у даному кримінальному провадженні судової хімічної експертизи склали 628,04 грн.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ч.3 п.1 ст.314, ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 05 серпня 2021 року у кримінальному провадженні №0001448 від 17 жовтня 2019 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити таке узгоджене покарання:

за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
Запобіжний захід не обирався.

Речовий докази паперовий згорток з кристалічною речовиною білого кольору вагою 0,52 гр, упакований до паперового конверту знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової хімічної експертизи у розмірі 628, 04 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

1)обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1