Справа №601/230/21
Провадження № 1-кп/601/22/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2022 року м. Кременець
Кременецький районний суд Тернопільської області у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000063 від 17.01.2021 про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Попівці Кременецького району Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, з вищою освітою, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
17 січня 2021 року о 19 годині водій ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік с. Весела Кременецького району, в порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі ПДР), не переконавшись, що це буде безпечним і не створить небезпеки інших учасникам руху, розпочав рух технічно справним автомобілем марки «Джип Черокі», реєстраційний номер НОМЕР_1 , до задньої частини якого, із застосуванням гнучкого зчеплення, була прикріплена конструкція із двох з`єднаних між собою автомобільних капотів (кришок моторного відсіку), на якій перебували пасажири ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , чим порушив п.21.11 (а) ПДР.
Керуючи автомобілем «Джип Черокі» та рухаючись автодорогою між населеними пунктами м.Почаїв та с.Весела Кременецького району Тернопільської області у бік с. Весела, водій ОСОБА_3 в порушення вимог п.2.3 (б, д) ПДР та вимог, які наведені у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 ЗУ «Про дорожній рух», не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху. У продовження такого руху із порушенням правил перевезення пасажирів, при якому траєкторія руху буксированої конструкції не повторювала траєкторії руху автомобіля, водій ОСОБА_3 під час подолання ділянки дороги, що на початку вулиці Почаївська с. Весела Кременецького району Тернопільської області, допустив зміщення буксированої конструкції із пасажирами за межі проїзної частини ліворуч та їх зіткнення із деревом. Внаслідок викладеного і в порушення вимог ч.1 п.1.5 ПДР водій ОСОБА_3 , який не повинен створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, створив такі умови, що стали причиною дорожньо-транспортної пригоди. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажиру ОСОБА_7 спричинено відкриту черепно-мозкову травму з переломами кісток склепіння і основи черепа, котра супроводжувалася зовнішньою кровотечею, що обумовило масивну крововтрату, від чого настала його смерть по дорозі до медичного закладу.
Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п.10.1 та 21.11 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, а також вимог, які наведені у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 та абзаці 4 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-Х11 від 30 червня 1993 року) із змінами та доповненнями, перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті потерпілому ОСОБА_7 .
Крім того, в порушення вимог п.2.10 (є) ПДР до проведення медичного огляду ОСОБА_3 вживав алкоголь без призначення медичного працівника.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Показав, що 17 січня 2021 року біля 19 години між населеними пунктами м.Почаїв та с.Весела Кременецького району Тернопільської області він на власному автомобілі «Джип Черокі», реєстраційний номер НОМЕР_1 , до задньої частини якого була прикріплена конструкція із двох з`єднаних між собою автомобільних капотів, катав ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які сиділи на цій конструкції. Під час цього ОСОБА_7 отримав травму голови та по дорозі до лікарні потерпілий помер. Щоб зняти стрес вже після ДТП вжив алкоголь. Він щиро шкодує про скоєне. Відшкодував шкоду сім`ї потерпілого та продовжує допомагати. Просить не позбавляти його волі.
Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, винуватість ОСОБА_3 повністю підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.
Показаннями потерпілої ОСОБА_5 матері потерпілого ОСОБА_7 , яка показала, що про обставини ДТП їй стало відомо в Почаївській лікарні, де вона в той день працювала. Сина було доставлено в приймальне відділення лікарні, де сорок п`ять хвилин лікарі намагалися його реанімувати. У лікарні був ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .. ОСОБА_3 не звинувачує. Для її сина обвинувачений був авторитетом, завжди допомагав їхній сім`ї. Обвинуваченим відшкодовано їй шкоду, просить не позбавляти його волі і прав керування транспортними засобами.
Показаннями свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що 17 січня 2021 року близько 19 години він спільно з друзями ОСОБА_10 та ОСОБА_11 каталися на спеціальній конструкції з двох з`єднаних між собою автомобільних капотів. Дана конструкція за допомогою буксирувального тросу була прикріплена до автомобіля, яким керував ОСОБА_3 . Наближаючись до с. Весела, капот, на якому вони сиділи втрьох, знесло за межі проїзної частини дороги ліворуч. ОСОБА_9 зіскочив з конструкції, а він з ОСОБА_10 не встигли і зіткнулися з деревом. Після зіткнення з деревом випав ОСОБА_12 , а потім він. ОСОБА_3 продовжив рух автомобілем. Він не бачив щоб ОСОБА_3 до ДТП вживав алкоголь.
Показаннями свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що 17 січня 2021 року близько 19 години він спільно з друзями ОСОБА_10 та ОСОБА_8 каталися на спеціальній конструкції з двох з`єднаних між собою автомобільних капотів. Дана конструкція була прикріплена до автомобіля тросом. Автомобілем керував ОСОБА_3 . Наближаючись до с. Весела, капот, на якому вони сиділи втрьох, почало заносити ліворуч. Він першим вилетів з конструкції, а ОСОБА_7 і ОСОБА_8 не встигли і зіткнулися з деревом. Після зіткнення з деревом випав ОСОБА_7 , який лежав 5-6 метрів від дерева, а потім ОСОБА_8 , який лежав від дерева на відстані до 10 метрів. ОСОБА_3 продовжив рух автомобілем. ОСОБА_3 хороша людина. Він не бачив щоб ОСОБА_3 до ДТП вживав алкоголь, а випив вже у м.Почаєві щоб зняти стрес.
Показаннями свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що він є рідним братом потерпілого ОСОБА_7 .. Обставини ДТП йому не відомі, але стверджує, що ОСОБА_3 на час ДТП був тверезим.
Показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які є аналогічними показанням свідка ОСОБА_7 .
Показаннями свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які показали, що про ДТП дізналися наступного дня. Обвинувачений хороша людина. Допомагає сім`ї потерпілих. Ніколи п`яним обвинуваченого не бачили.
Показання вказаних свідків є логічними, послідовними, взаємодоповнюючими, узгоджуються між собою, не викликають сумнівів в їх достовірності, а тому суд визнає їх належними та допустимими доказами по справі. Відомості, які вказують про надання вказаними свідками неправдивих показань з метою обмовити обвинуваченого не встановлено. Підстави для сумніву у правдивості таких показань свідків в судовому засіданні не виявлено.
Протоколом огляду автомобіля від 17 січня 2021 року та долученими фото таблицями до протоколу, відповідно до якого на правій боковій частині автомобіля марки «Джип Черокі», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зокрема на правих задніх пасажирських дверях, правому задньому крилі та правій боковій поверхні заднього бампера виявлено сліди речовини бурого кольору ззовні схожі на кров. У задній лівій частині, під заднім бампером, наявне металеве вухо чорного кольору розмірами 16 см х 6 см, наближеного до овальної форми.
Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18 січня 2021 року та долученими схемою ДТП та фото таблицями до протоколу ДТП з яких вбачається, що місцем події є вулиця Почаївська с. Весела Кременецького району, а саме її ділянка, що при в`їзді у село зі сторони м.Почаїв. Проїзна частина дороги пряма, горизонтальна, покриття вкатаний сніг. Ширина 3,60 м. З обох сторін примикають узбіччя, за ними земельні ділянки. Вздовж проїзної частини наявні насадження дерев, сліди витертого (здертого) верхнього шару снігу, які розміщені паралельно до країв проїзної частини дороги ліворуч, які ведуть до дерева породи «горіх». Біля грунтового покриття наявне свіже пошкодження кори дерева зі сторони м.Почаїв та ділянка витоптаного снігу із слідами речовини бурого кольору, ззовні схожі на кров. У межах вказаної вулиці, на відстані 150 м за місцем ДТП, за межами проїзної частини дороги з лівого боку, виявлено дві кришки капоту моторного відсіку, які складені одна на одну та зв`язані металевим ланцюгом. Одна кришка чорного кольору, інша сірого. До кришок приєднаний буксирувальний трос у вигляді матерчатого ременя чорного кольору. На вільному кінці кріпиться металевий гак. До верхньої кришки кріпиться елемент сидіння. Ще один буксирувальний трос кріпиться у передній частині кришок, його кінці прив`язнані до обох сторін.
Протоколом огляду конструкції, яку 18 січня 2021 року вилучено під час огляду місця ДТП та долученими фото таблицями до протоколу.
Вказані у протоколах та додатках до них відомості підтверджують встановлені обставини щодо місця дорожньо-транспортної пригоди, що в свою чергу відповідає обставинам вчиненого злочину та показанням свідків, допитаних в суді.
Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відповідно до якого ОСОБА_3 станом на 22 год 17 хв 17 січня 2021 року перебував у стані алкогольного сп`яніння середньої важкості.
Висновком судової авто-технічної експертизи № СЕ-19/120-21/942-ІТ від 28.01.2021 з якого вбачається, що на момент експертного дослідження системи рульового керування наданого на дослідження транспортного засобу«Джип Черокі», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходиться в працездатному стані. Невідповідностей вимогам п.31.4.2 (Рульове керування) Правил дорожнього руху України не виявлено.
На момент експертного дослідження робоча гальмова система наданого на дослідження транспортного засобу знаходиться в працездатному стані. Невідповідностей вимогам п.31.4.1 (Гальмові системи) Правил дорожнього руху України не виявлено.
На момент експертного дослідження стану коліс та шин наданого на дослідження транспортного засобу невідповідностей вимогам п.31.4.5 (Колеса і шини) Правил дорожнього руху України не виявлено.
На момент експертного дослідження фари головного світла наданого на дослідження транспортного засобу знаходяться в працездатному стані. Невідповідностей вимогам п.31.4.3 (Зовнішні світлові прилади) Правил дорожнього руху України не виявлено.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 27 січня 2021 року та схемою до протоколу проведення слідчого експерименту з яких вбачається, що слідчий експеримент проводився на місці вчинення дорожньо-транспортної пригоди з участю свідка ОСОБА_8 . На місці пригоди свідок повідомив, що 17 січня 2021 року близько 19 години він спільно з друзями ОСОБА_10 та ОСОБА_11 сиділи на спеціальній конструкції, що складається з двох з`єднаних між собою автомобільних капотів. Дана конструкція за допомогою буксирувального тросу кріпилася до автомобіля «Джип», яким керував ОСОБА_3 . Наближаючись до с. Весела, капот, на якому їхали вказані особи, знесло за межі проїзної частини ліворуч. Під час такого руху, побачивши насадження дерев, ОСОБА_9 зіскочив з конструкції, а він з ОСОБА_10 продовжили рух до моменту зіткнення з деревом. Після зіткнення з деревом ОСОБА_3 продовжив рух автомобілем. На момент події швидкість руху автомобіля становила не більше 45-50 км/год.
Під час проведення слідчого експерименту відтворено траєкторію руху автомобіля марки «Джип Черокі», реєстраційний номер НОМЕР_1 та конструкції з двох з`єднаних між собою автомобільних капотів на якій 17 січня 2021 року близько 19 години сиділи: ОСОБА_21 , ОСОБА_12 та ОСОБА_22 .
Висновком експерта №52 від 28.01.2021 згідно якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 виявлені наступні ушкодження механічного походження:
- відкрита черепно-мозкова травма з переломами кісток склепіння і основи черепа, крововиливами під тверду і м`яку мозкові оболонки, ранами і садном лівої лобово-скроневої ділянки та синцем і саднами лівої половини обличчя, яка супроводжувалась ознаками зовнішньої і внутрішньої кровотечі;
- закриті переломи тіла лівої плечової кістки та першого правого, другого і четвертого лівих ребер;
- по одному синцю ділянки лівого ліктьового суглоба і тильної поверхні 2-го пальця лівої кисті.
Характер (переломи, рани, садна, крововиливи) зазначених вище ушкоджень, морфологічні властивості ран (щілиноподібної форми; з нерівними, стоншеними, клаптеподібними краями, закругленими кінцями, нерівними прямовисними стінками, з наявністю тканинних перетинок в дні) свідчать про утворення їх від значної за силою дії тупих предметів.
Морфологічні властивості ушкоджень (поверхні саден підсохлі темно-коричнево-червоні, нижче рівня шкіри; рани і переломи без ознак загоєння; синці синюшно-фіолетового забарвлення; крововиливи в м`яких тканинах у місцях ушкоджень темно-червоні, виразні), встановлені при мікроскопічному дослідженні прояви тканинних реакцій у м`яких тканинах з ділянки рани лівої лобово-скроневої ділянки голови, вказують, що всі наведені вище травматичні зміни утворилися зажиттєво, незадовго до настання смерті.
Виявлені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 тілесні ушкодження за ступенем тяжкості, стосовно живих осіб, належать до тяжких за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння (п.2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ 1995).
Судячи з характеру, масивності і розташування вказаних вище ушкоджень,утворення їх за наведених у постанові обставин дорожньо-транспортної пригоди внаслідок удару (контакту) до розташованого поряд з дорогою дерева під час випадіння з буксируваного автомобілем від`єднаного капоту іншого автомобіля, не виключається.
Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння і основи черепа, котра супроводжувалася зовнішньою кровотечею, що обумовило масивну крововтрату котра і послужила безпосередньою причиною його смерті.
Між отриманими ОСОБА_7 ушкодженнями і настанням його смерті є прямий причинно-наслідковий зв`язок.
Виразність ознак масивної крововтрати, з урахуванням джерела кровотечі, наявність ознак аспірації легень кров`ю та помірно виражених проявів тканинної реакції в м`яких тканинах з ділянки ушкоджень лівої лобово-скроневої ділянки голови при їх мікроскопічному дослідженні, загалом свідчать, що з моменту отримання ОСОБА_7 ушкоджень до настання його смерті, минув проміжок часу, який може вимірюватись хвилинами чи їх десятками.
Висновком експерта №75 від 25.01.2021 та висновком експерта №110 від 29.01.2021 згідно яких при газохроматографічному дослідженні взірців крові та сечі від трупа ОСОБА_7 виявлений етиловий спирт в концентрації: в крові 0,37% (проиіллє), в сечі 0,64% (проміллє). Метилового, пропілового, бутилового, алілового спиртів та їх ізомерів не виявлено.
Висновком експерта №022 від 21.01.2021 згідно якого кров від трупа ОСОБА_7 належить до групи А(11) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.
Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , згідно якого ОСОБА_3 є власником транспортного засобу «Джип Черокі», 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та посвідченням водія серії НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_3 .
Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, узгоджуються між собою.
Враховуючи наведене, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині повністю доведена.
Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає, що його дії належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.
У відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Стаття 50 КК України передбачає, що покарання є заходом примусу, який застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту роз`яснено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Санкцією ч.2 ст.286 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, або без такого.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.п.20, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст.286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.
При призначенні покарання за частиною 2 статті 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб.
При цьому, згідно з п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими засудженими, так і іншими особами, рекомендувати судам при постановленні вироку обговорювати питання про застосування поряд з основним покаранням відповідного додаткового.
Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, виходячи з вимог ст.50, 65 КК України, приймає до уваги, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, суб`єктивна сторона якого характеризується необережною формою вини.
Досліджені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 вказують на те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, щиро розкаявся у вчиненому, на утриманні має двох малолітніх дітей, матеріально допомагав потерпілій стороні і потерпіла, не має будь-яких матеріальних претензій до нього та наполегливо просить суд не позбавляти його волі та суворо не карати. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, усвідомив наслідки скоєного та зробив з цього висновки.
В якості обставин, які пом`якшують покарання, у відповідності до положень ст.66 КК України суд враховує визнання вини, щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.
Таким чином, встановлені судом обставини кримінального провадження, досліджені судом дані про особу обвинуваченого, з урахуванням його відношення до наслідків вчинення злочину та поведінки під час досудового розслідування та судового розгляду, враховуючи думку потерпілої, свідчить про наміри виправитися та не становлять суттєвої небезпеки для суспільства.
У відповідності до вимог ст.65 КК України, крім наведених вище обставин, суд приймає до уваги наслідки вчинення злочину, хоча і з недбалості, але у виді смерті людини (потерпілого), а тому вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.286 КК України з позбавленням права керування транспортними засобами.
Саме з огляду на тяжкість наслідків, що настали у результаті порушення ОСОБА_3 ПДР України - заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_7 , у своїй сукупності виключають можливість незастосування до обвинуваченого додаткового покарання. Крім того, судом також враховано, що ОСОБА_3 , в порушення вимог п.2.10 (є) ПДР до проведення медичного огляду вживав алкоголь.
Крім того, кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 КК України, законодавцем віднесено до злочинів проти безпеки руху, а тому покарання без позбавлення права керувати транспортними засобами з урахуванням обставин вчинення вказаного злочину очевидно не сприятиме запобіганню вчиненню нових правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху як обвинуваченим, так й іншими особами.
Стаття 75 КК України передбачає, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, наведені дані про особу обвинуваченого, його відношення до наслідків, обставини, що пом`якшують покарання, позицію потерпілої, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та перевиховання без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст.75 КК України щодо основного покарання, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Суд вважає, що обране обвинуваченому покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, воно є необхідним для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.
Щодо позиції потерпілої та захисника про не застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення прав керування транспортними засобами то суд зазначає, що позиція потерпілих стосовно призначення покарання у справах цієї категорії не є обов`язковою для суду, однак вона ураховується в сукупності з обставинами, передбаченими ст. 65 КК і не має над ними пріоритету.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Судові витрати за проведення судових експертиз слід покласти на обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_3 18.01.2021 о 02 годині був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. 19.01.2021 ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду Тернопрільської області до підозрюваного ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 25 прожитковиї мінімумів для працездатних осіб в сумі 56750 гривень.
19.01.2021 обвинувачений ОСОБА_3 був звільнений з-під варти після внесення застави в сумі 56750 гривень.
Враховуючи те, що судом не встановлено обставин, які би свідчили про порушення ОСОБА_3 обов`язків, які на нього були покладені ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 19.01.2021 і прокурором про такі обставини не було зазначено, суд, на підставі ч. 11 ст. 182 КПК України, вважає за необхідне повернути сплачену заставу заставодавцю.
Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Згідно ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави 1471,05 гривень за проведення судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/120-21/942-ІТ від 28.01.2021.
Скасувати арешт автомобіля марки «Джип Черокі», реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 20 січня 2021 року.
Заставу у розмірі 56750 (п`ятдесят шість тисяч сімсот п`ятдесят) гривень, сплачену на підставі ухвали слідчого судді Кременецького районного суду Тернопрільської області від 19 січня 2021 року, із призначенням платежу: застава ОСОБА_3 , повернути заставодавцю.
Речові докази: автомобіль марки «Джип Черокі», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на зберігання власнику ОСОБА_3 , - повернути власнику ОСОБА_3 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою у цей же строк, з моменту вручення їй копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча: