Справа № 458/369/20
Провадження № 1-кп/452/86/2021
ВИРОК
Іменем України

24 грудня 2021 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Самборі Львівської області кримінальне провадження № 0000071 про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньо спеціальною освітою, перебуваючого у цивільних відносинах з ОСОБА_9 , маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, згідно ст. 89 КК України несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,-

в с т а н о в и в:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 , 07.03.2020 року, приблизно о 23 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в приміщенні житлового будинку по АДРЕСА_1 , діючи умисно, з хуліганських мотивів, з метою перешкоджання законній діяльності працівника правоохоронного органу, наніс правою ногою один удар по правій нозі та правою рукою один удар по лівому плечі начальнику сектору реагування патрульної поліції Турківського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 , який в цей час виконував свої службові обов`язки щодо забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони прав і свобод людини, відповідно до ст.ст. 2, 23 Закону України «Про національну поліцію», оскільки прибув на вищевказану адресу у форменому одязі в складі групи реагування Турківського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області на сімейний виклик, та в подальшому, продовжуючи свою протиправну діяльність, перебуваючи біля вищевказаного житлового будинку в АДРЕСА_1 , приблизно о 22 год. 45 хв., умисно наніс два удари скляною пляшкою по голові ОСОБА_6 , в результаті чого заподіяв потерпілому забій м`яких тканин тім`яно-потиличної ділянки голови, синець на лівому плечі та синець на правому стегні, які згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, спочатку не визнавав. Показав суду, що цього дня, 07.03.2020 року, посварився зі своєю дружиною, у зв`язку з чим подзвонив її рідному брату, щоб той забрав її до себе додому. Мар`ян приїхав з відеокамерою і почав його знімати, що викликало у нього роздратування. Недавно похоронив батька і це підсилило його сильне емоційне хвилювання. Показав, що робив це не умисно. На даний час помирився з дружиною. Разом виховують малолітнього сина. Дружина не працює. Перебуває на його утриманні. Ствердив, що під час досудового розслідування свою вину визнавав повністю. Зараз також повністю визнає себе винуватим. Кається у вчиненому.

Суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненому доведена показаннями потерпілого, свідків, матеріалами справи.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що 07.03.2020 року перебував на службі у відділенні поліції Турківського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області. О 22 год. 53 хв. поступив телефонний виклик з приводу вчинення сімейного насильства в с. Либохора Турківського району Львівської області.

Приїхавши на виклик, побачив обвинуваченого, який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Був емоційно збуджений. Дружина тримала малолітню дитину на руках. Була заплакана. На обличчі під оком масивний синяк, який, з її слів, утворився від нанесення удару чоловіком кулаком руки. Боялася залишатися з ним. Почала збиратися і разом з дитиною поїхати до свого брата.

ОСОБА_7 вів себе агресивно, чіпляв його за формений одяг, шарпав, висловлювався нецензурними словами, виштовхував з приміщення, при цьому наніс йому один удар ногою в область нижньої кінцівки, другий рукою в плече.

Коли перебували на вулиці, обвинувачений продовжував кричати, обзивав всіх нецензурними словами. Обурювався, чого приїхали працівники поліції. Він безпосередньо з ним контактував, а тому відчував з його ротової порожнини запах алкоголю. Підбіг до нього і кинув пляшку в голову. Другою промахнувся. Від нанесених ударів отримав травму голови, ноги та руки. З приводу отриманих травм лікувався. Після конфлікту обвинувачений щиро каявся. Просив у нього вибачення. Повністю визнавав свою вину. На даний час відшкодував йому заподіяну шкоду. Претензій до нього не має. Просить його суворо не карати;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який ствердив, що цього числа заступив в наряд разом з начальником сектору реагування № 2 патрульної поліції Турківського відділення поліції Самбірського відділу ГУ НП у Львівській області, ОСОБА_6 . Від швагра ОСОБА_7 - ОСОБА_12 поступило телефонне повідомлення про те, що в с. Карпатське ОСОБА_7 б`є свою жінку, а його рідну сестру, і він чекає на працівників поліції по дорозі. По приїзду на місце побачив, що жінка ОСОБА_7 дуже плакала, просила допомогти. Обвинувачений почав їх (працівників поліції) обзивати, накинувся на них. Жінка з малолітньою дитиною втекла на вулицю. ОСОБА_6 . ОСОБА_7 копнув в ногу. На вулиці, десь за 100 м від будинку, ще наніс йому приблизно 2 3 удари по голові. Потерпілий жалівся на біль в нозі і голови. З рота ОСОБА_7 відчувався запах алкоголю. Жодних підстав викликати агресію в поведінці обвинуваченого зі сторони працівників поліції не було;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , з яких убачається, що разом з працівниками поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_11 виїхав на виклик в с. Карпатське згідно телефонного повідомлення про насильство в сім`ї. Обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння. На вулиці у потерпілого ОСОБА_6 кинув пляшку;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , даними в судовому засіданні, з яких відомо, що дружина обвинуваченого ОСОБА_7 його рідна сестра. В телефонному режимі вона сповістила, щоб він забрав її з дитиною, бо з чоловік влаштував скандал. До них приїхав на власному автомобілі. Конкретної дати не пам`ятає. Перед тим він визвав працівників поліції, бо обвинувачений в телефонному режимі погрожував йому і його сестрі фізичною розправою. На виклик приїхало троє працівників поліції. Бачив, як одному з них ОСОБА_7 на вулиці наніс удар пляшкою в потиличну ділянку голови. Чим була наповнена пляшка, не знає. Удар був цілеспрямований. Всередині приміщення він копнув цього поліцейського в ногу. Його також вдарив рукою по щоці. Обвинувачений чинив опір працівникам поліції. Перебував у стані алкогольного сп`яніння;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , який ствердив в судовому засіданні, що по телефону ОСОБА_14 сповістив йому про те, що його швагро ОСОБА_7 з дружиною вдома чинить сандал. По приїзду на місце події зауважив, що ОСОБА_7 п`яний. Він скандалив, всіх обзивав нецензурними словами, кілька разів вдарив поліцейського. Його дружина плакала;

- висновком судово - медичної експертизи № 024/2020 від 10.03.2020 року, згідно якого убачається, що у ОСОБА_6 виявлено забій м`яких тканин тім`яно - потиличної ділянки голови, синець на лівому плечі, синець на правому стегні, які утворилися від дії тупих твердих предметів та могли утворитися 07.03.2020 року і відносяться до легкого тілесного ушкодження (а.с. 90-91);

- протоколом слідчого експерименту від 13.04.2020 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , та фото таблицею до нього, згідно якого останній показав та розказав про обставини вчинення відносно нього протиправних дій ОСОБА_7 (а.с. 102-111);

- наступним протоколом слідчого експерименту від 13.04.2020 року за участю свідка ОСОБА_16 , та фото таблицею до нього, згідно якого останній показав та розказав про обставини вчинення відносно ОСОБА_7 протиправних дій (а.с. 112-120);

- згідно протоколу слідчого експерименту від 13.04.2020 року за участю свідка ОСОБА_13 , та фото таблицею до нього, згідно якого останній показав та розказав про обставини вчинення відносно ОСОБА_7 протиправних дій (а.с. 121-129);

- наступним протоколом слідчого експерименту від 13.04.2020 року за участю свідка ОСОБА_14 , згідно якого останній показав та розказав про обставини вчинення відносно ОСОБА_7 протиправних дій (а.с. 130-137);

- згідно протоколу слідчого експерименту від 13.04.2020 року за участю свідка ОСОБА_15 та фото таблицею до нього, згідно якого останній показав та розказав про обставини вчинення відносно ОСОБА_7 протиправних дій (а.с. 138-145).

Оцінюючи всі докази по справі в їх сукупності, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 по ч. 2 ст.345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Його винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена показаннями самого потерпілого, свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які суд вважає послідовними та такими, що відповідають дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

- висновком СМЕ щодо тяжкості, механізму та локалізації наявних в потерпілого ОСОБА_6 тілесних ушкоджень;

- протоколами проведених слідчих експериментів від 13.04.2020 року з яких убачається, що в присутності працівників поліції ОСОБА_7 веде себе агресивно, виштовхував їх з приміщення, виражався нецензурними словами, на вулиці наніс удар потерпілому в голову, в результаті чого прийшла у непридатність його нагрудна камера і зйомка припинилася.

Оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про те, що ці докази поза розумним сумнівом повністю доводять пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення, узгоджуються між собою щодо часу, місця та способу вчиненого ним злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зі змінами від 12 червня 2009 року, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення.

При виборі обвинуваченому заходу примусу і порядку його відбування у відповідності до даної норми разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, суд враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, в тому числі, ст. ст. 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір такого заходу примусу та порядок його відбування, а також форму вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості та наслідків, що настали.

При обранні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, дані про особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та непрацюючу дружину, згідно ст. 89 КК України несудимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, перебуває у цивільних відносинах з ОСОБА_9 .

Відповідно до ст. 66 КК України пом`якшуючі покарання обставини - добровільне відшкодування шкоди, думка потерпілого, який просить суворо не карати.

Обтяжуючою покарання обставиною відповідно до ст.67 КК України суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_10 згідно ст. 89 КК України несудимий, позитивно характеризується по місцю проживання, ніде не працює, не перебуває на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та непрацюючу, повністю визнав свою вину, добровільно відшкодував потерпілому заподіяну шкоду, суд вважає, що його виправлення можливе без позбавлення волі і дійшов висновку про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, із застосуванням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, вважаючи таку міру покарання необхідною та достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов у справі не пред`явлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів у справі суд вирішує у відповідності до положень

ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винним за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного за ч. 2 ст. 345 КК України з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

У відповідності до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.

Речові докази, які згідно постанови заступника начальника СВ Турківського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області від 10.03.2020 року визнані речовим доказом, а саме: СD диск із відео з нагрудної камери поліцейського залишити при справі.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 діб з дня його проголошення через Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для ОСОБА_7 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії вироку.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя