У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2022 року

м. Київ

справа №221/5243/16-к
провадження № 51-117ск22
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд, колегія суддів) у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 17 грудня 2021 року і
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 10 листопада 2021 року обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК, на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрито.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 17 грудня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної ухвали місцевого суду і повернуто подану ним скаргу.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 вказує як на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження на те, що він не був присутній під час оголошення ухвали місцевим судом після повернення суду з нарадчої кімнати. Скаржник звертає увагу на те, що копію ухвали він отримав лише 18 листопада 2021 року. Зазначає, що апеляційний суд неправильно вказав у рішенні його статус як «обвинуваченого», оскільки кримінальне провадження щодо нього було закрите.
Колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги, додані до неї судові рішення та дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Пунктом 2 ч. 2 ст. 395 КПК передбачено, що апеляційна скарга на інші ухвали суду першої інстанції може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення, при цьому згідно із ч. 3 вказаної статті, якщо ухвалу місцевого суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Зазначений порядок стосується лише тих осіб, без виклику яких було постановлено ухвалу суду, яку вони оскаржують.
Отже, для особи, яка оскаржує ухвалу суду першої інстанції, постановлену з її викликом, початковим моментом перебігу строку для подання апеляційної скарги є момент проголошення такого рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Згідно зі ст. 117 КПК пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.
Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, доводи, викладені у ній, є аналогічними тим, які ОСОБА_4 наводив суду апеляційної інстанції щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду.
В свою чергу аргументи апеляційної скарги ОСОБА_4 були детально проаналізовані судом апеляційної інстанції із наданням їм належної правової оцінки.
В обґрунтування ухваленого рішення суд виходив із того, що згідно журналу судового засідання та технічного носія інформації судове засідання відбулося 10 листопада 2021 року за участю ОСОБА_4 і того ж дня було оголошено повний текст ухвали суду, через що, виходячи з положень статті 395 КПК, строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення розпочався з моменту оголошення ухвали.
Колегія суддів також вважає, що оскільки оскаржувана ухвала місцевого суду була постановлена за участю ОСОБА_4 , чого не заперечує й він сам у своїй касаційній скарзі, то строк для апеляційного оскарження ним прийнятого судового рішення обчислюється саме з 10 листопада 2021 року, а не з дати отримання копії судового рішення.
Подання у такому випадку апеляційної скарги 22 листопада 2021 року здійснено поза межами семиденного строку на апеляційне оскарження.
Суд апеляційної інстанції встановив, що апеляційна скарга надійшла з пропуском строку на апеляційне оскарження і ОСОБА_4 не була доведена поважність причини пропуску цього строку, та дійшов правильного висновку про необхідність повернення апеляційної скарги на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК.
Таким чином, суд касаційної інстанції вважає, що ухвала апеляційного суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Апеляційний суд, відмовляючи в задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку для оскарження ухвали місцевого суду та повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_4 , діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.
Доводи ОСОБА_4 про те, що суд апеляційної інстанції неправильно зазначив його статус як «обвинуваченого» не впливають на законність та суть прийнятого рішення.
За таких обставин, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 17 грудня 2021 року.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3