Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/876/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 186 (82, 86-1, 141) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2021 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати у кримінальних справах у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у порядку письмового провадження кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2021 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою строком на 60 днів,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Добровеличківського районного суду Кіровоградської області знаходиться кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000028 від 11.01.2020 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1, ч.2 ст.186 КК України.

В судовому засіданні, яке відбулось 30 листопада 2021 року суд, за клопотанням прокурора продовжив дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були заявлені під час попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, не перестали існувати, й виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.126-1, ч.2 ст.186 КК України під вартою.

Також, судом першої інстанції взято до уваги те, що обвинуваченому по даному кримінальному провадженню раніше змінювався запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, однак у зв`язку із порушенням умов виконання домашнього арешту обвинуваченим, суд знову змінив запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою.

При цьому ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного систематичного фізичного та психологічного насильства щодо осіб з якими перебуває в сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи та у вчиненні відкритого викрадення чужого майна ( грабіж), вчиненого повторно. Крім того, потерпіла ОСОБА_7 , вказувала, що перебуваючи під домашнім арештом, обвинувачений продовжував вчиняти домашнє насильство.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть усунути зазначені судом ризики та на даному етапі судового розгляду зазначені відносно обвинуваченого.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що даною ухвалою було порушено процесуальні строки. Клопотання про продовження запобіжного заходу прокурором було подано до суду менш ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали. Вручено клопотання йому було секретарем суду та суддею йому не було надано часу для ознайомлення з вказаним клопотанням.

З наведених підстав, обвинувачений ОСОБА_6 вважає ухвалу не законною та такою, що підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали контрольного провадження, наданого районним судом, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Прокурор, обвинувачений та його захисник, клопотань про участь сторін під час розгляду апеляційної скарги не заявляли, а тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 422-1 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .

Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1, ч.2 ст.186 КК України, як особа є непрацюючим, не одружений, раніше притягувався до кримінальної відповідальності та судимий, за місцем проживання характеризується негативно.

Окрім того, зважаючи на те, що обвинуваченому ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 01.07.2021 було змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який ОСОБА_6 дотримано не було, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність ризиків, передбачених п.1,3,4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів, з урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилається в своїй апеляційній скарзі обвинувачений, колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зникли та не зменшилися, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого з приводу того, що прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було подано поза строком передбаченим КПК України, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки у відповідності до приписів ч. 3 ст. 331 КПК України, суд незалежно від наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому у даному випадку подання невчасно прокурором клопотання не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Крім того, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції при постановленні ухвали правильно встановлено наявність ризиків, які продовжують існувати на даний час та не зменшились, що також підтверджується матеріалами справи.

Водночас, жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились ризики передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції надано не було та в апеляційній скарзі обвинуваченого не зазначено.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , а тому ухвалу суду першої інстанції залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2021 року, якою ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою строком на 60 днів залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4