Справа №591/3294/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1000/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 04 червня 2021 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останні рази 20 листопада 2019 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ст. 70, ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту, 06 квітня 2021 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді арешту на строк 5 місяців,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , в якій остання, не оспорюючи фактичні обставини, правильність кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність його вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, просить вирок Зарічного районного суду м. Суми від 04 червня 2021 року, в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, змінити, у зв`язку з невідповідністю такого покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим через суворість, та призначити останньому покарання, застосувавши ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням строком від одного до трьох років.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 10 місяців;

-за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

Згідно вимог ч. 1 ст. 70 КК України, призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 1 рік 10 місяців.

Згідно вимог ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, за сукупністю злочинів, за які ОСОБА_7 засуджений даним вироком та засуджений вироками Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 листопада 2019 року та Зарічного районного суду м. Суми від 06 квітня 2021 року, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 30 листопада 2020 року, а також зараховано у строк відбування покарання повністю відбуте ним покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 листопада 2019 року, а саме, з 26 вересня 2019 року по 25 березня 2019 року включно, із розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

Цивільний позов ТОВ «Епіцентр К» задоволено частково та стягнуто на його користь з ОСОБА_7 на відшкодування майнової шкоди кошти в сумі 417 грн.76 коп.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, залишено без змін до набрання вироком законної сили, але не більше чим до 02 серпня 2021 року.

Ухвалою колегії судді Сумського апеляційного суду від 26 липня 2021 року продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24 год. 24 вересня 2021 року.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник ОСОБА_8 зазначає, що обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав повністю і підтвердив факт вчинення ним інкримінованого злочину, а тому, судом невірно було не встановлено таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також не було враховано незадовільний стан його здоров`я та що відбуваючи призначене судом покарання, пов`язане з досить тривалим позбавленням волі, останній не зможе належним чином лікуватися, а також утратить соціальні та родинні зв`язки.

Крім того захисник зазначає, що при призначенні ОСОБА_7 покарання, суд в повні мірі не врахував тяжкість злочинів, особу обвинуваченого та інші обставини справи, відсутність тяжких наслідків, тобто, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого останнім злочину.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на судове рішення не подавали.

Згідно з вироком, 19 квітня 2019 року близько 15.45 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні магазину «Продукти-806» ТОВ «АТБ-маркет» за адресою: м. Суми, вул. Леваневського, 22, маючи намір на таємне, з корисливих спонукань викрадення чужого майна, діючи повторно, таємно від оточуючих, викрав упаковку кави «Якобс монарх» вагою 400 г вартістю 302,9 гривні, яка належала товариству, після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій стороні матеріальних збитків на вказану суму.

Крім того, 25 квітня 2019 року близько 10.10 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину «Продукти-806» ТОВ «АТБ-маркет» за адресою: м. Суми, вул. Леваневського, 22, маючи намір на таємне, з корисливих спонукань викрадення чужого майна, діючи повторно, таємно від оточуючих, викрав упаковку кави «Якобс монарх» вагою 400 г вартістю 302,9 гривні, яка належала товариству, після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій стороні матеріальних збитків на вказану суму.

Також, 01 травня 2019 року близько 14.35 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину ТОВ «Епіцентр К» за адресою: м. Суми, вул. Героїв Крут, 3/1, маючи намір на таємне, з корисливих спонукань викрадення чужого майна, діючи повторно, таємно від оточуючих, викрав дві термо чашки загальною вартістю 417,76 гривні, які належали товариству, після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій стороні матеріальних збитків на вказану суму.

Не зупинившись на вчиненому, 05 травня 2019 року близько 10.50 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину ТОВ «Епіцентр К» за адресою: м. Суми, вул. Героїв Крут, 3/1, маючи намір на таємне, з корисливих спонукань викрадення чужого майна, діючи повторно, таємно від оточуючих, намагався викрасти сонцезахисні окуляри в кількості 3 шт. загальною вартістю 505,03 гривні, які належали ТОВ «Епіцентр К», таким чином, виконавши всі дії, які вважав за потрібне, намагався зникнути з місця вчинення злочину, але не зміг довести свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками магазину.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, заперечення прокурора, яка вважала вирок суду законним і обґрунтованим, просила залишити його без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши надані захисником довідки про склад сім`ї, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, враховуючи, що фактичні обставини кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , кваліфікація його дій та доведеність його вини ніким не оспорюються, а також, що розгляд даного кримінального провадження було здійснено в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, висновки суду першої інстанції щодо цих обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника щодо невідповідності призначеного судом обвинуваченому ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та його особі, внаслідок суворості, то колегія суддів зазначає наступне.

Так, положеннями ст. 50 і 65 КК визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення, а також відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень.

Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно відповідати характеру вчинених протиправних дій, їх небезпечності та інформації про особу винного.

Відповідно до ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Зі змісту оскаржуваного вироку вбачається, що при призначенні ОСОБА_7 покарання, судом першої інстанції було визнано обставинами, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, що у свою чергу спростовує доводи захисника про те, що зазначені обставини не були враховані і визнані судом пом`якшуючими. Обтяжуючих покарання судом встановлено не було.

Крім того, зі змісту вироку також вбачається, що судом було враховано і інші дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме, його майновий стан, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів, їх кількість та систематичність вчинення, вік обвинуваченого, стан його здоров`я, вчинення злочинів неодноразово судимою особою (в тому числі під час перебування справи на розгляді).

Саме за наявності вказаних обставин, суд дійшов вірного висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що виправлення ОСОБА_7 можливе лише за умови його ізоляції від суспільства та призначив покарання остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

При цьому, колегія суддів зауважує, що підстави для визнання призначеного обвинуваченому судом першої інстанції покарання за ч. 2 ст. 185 КК України суворим відсутні, оскільки санкцією вказаної статті передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до п`яти років, і таке покарання буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що у суду були підстави для застосування до ОСОБА_7 ст. 75 КПК України, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Доводи захисника про те, що суд в повні мірі не врахував тяжкість злочинів, особу обвинуваченого та стан його здоров`я, спростовуються змістом оскаржуваного вироку, з якого вбачається, що зазначені захисником обставини були враховані при призначенні ОСОБА_7 покарання.

Посилаючись на неврахування судом інших обставин справи, захисник конкретно не вказує, які саме обставини мали бути враховані судом, за наявності яких можливо було б дійти висновку щодо звільнення обвинуваченого від реального відбуття покарання, а сама по собі відсутність тяжких наслідків, істотно не знижує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, при тому, що останній неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив корисливий злочин.

Що стосується доводів апелянта про те, що у зв`язку з призначеним судом покарання, пов`язаним з досить тривалим позбавленням волі, ОСОБА_7 не зможе належним чином лікуватися, а також утратить соціальні та родинні зв`язки, про і були надані відповідні довідки захисником в ході апеляційного розгляду, то колегія суддів зауважує, що вказані обставини не були враховані самим обвинуваченим і не стали перешкодою для вчинення кримінально караного діяння, за яке передбаченого покарання, в тому числі, і у виді позбавлення волі.

Таким чином, враховуючи, мету покарання, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання є цілком справедливим і підстави для звільнення останнього від такого покарання з випробуванням відсутні.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалено законне, обґрунтоване та умотивоване рішення, підстав для його зміни чи скасування під час апеляційного перегляду не встановлено, у зв`язку з чим оскаржуваний вирок слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 04 червня 2021 року відносно ОСОБА_7 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на цей вирок, без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , який тримається під вартою, в той самий строк, з моменту отримання копії вказаного судового рішення .

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4