УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.09.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Суворовської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0002217 від 26.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002217 від 26.08.2020, за фактом шахрайських дій, направлених на заволодіння чужим нерухомим майном за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

З обставин викладених у клопотанні вбачається, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту земельних ділянок за кадастровим номером :34:004:0052, площею 0,0316 га, та кадастровим номером :34:004:0051, площею 0,0317 га, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , необхідно з метою забезпечення збереження речового доказу, запобігання можливості його приховування, перетворення, відчуження, а також з метою проведення огляду об`єкту злочину із залученням спеціалістів, що має суттєве значення для розслідування даного кримінального провадження.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Як вбачається з поданого клопотання та долучених в його обґрунтування матеріалів, слідчим під час складання клопотання не було дотримано вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, що позбавляє можливості слідчого суддю розглянути таке клопотання по суті.

Так, в порушення вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна належним чином не обґрунтовано наявність підстав та необхідності в дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Зокрема, згідно з нормами Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Натомість з поданого клопотання вбачається, що слідчим формально, виклавши фактичні обставини ймовірного вчинення кримінально-протиправних дій, одним реченням було зазначено відповідну мету та завдання арешту майна, яке на думку слідчого, являється в достатній мірі обґрунтованим для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, враховуючи вищевказані недоліки клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених в ухвалі слідчого судді недоліків, з встановленням відповідного процесуального строку.

Керуючись ст. ст. 170-173,309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Суворовської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0002217 від 26.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1