Справа № 487/7428/19
Провадження № 1-кп/487/226/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження №0003744 від 24.09.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. М-Ларине Жовтневого району Миколаївської області, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює не офіційно слюсарем на СТО, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

24.09.2019 близько 09:55 год., ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік будинку 24-А по пр.. Центральному в м. Миколаєві, реалізуючи свій злочинний протиправний корисливий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до потерпілої ОСОБА_6 та відкрито шляхом ривку викрав у неї з правої руки мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J3», вартістю 2500 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

30.09.2019 в даному кримінальному провадженні між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Відповідно до даної угоди потерпіла ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди, щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 .

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, а саме у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 850 грн.

В угоді про примирення зазначена дата її укладення та вона підписана сторонами.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного:

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до нетяжких злочинів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вказав, що угода укладена ним добровільно, він цілком розуміє характер обвинувачення та повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України. Крім того зазначив, що розуміє надані законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, який буде застосований до нього в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затверджені угоди про примирення.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 зазначила, що угода укладена нею добровільно, їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду, матеріальна шкода їй відшкодована, до обвинуваченого претензій матеріального і морального характеру не має.

В судовому засіданні прокурор вважає можливим затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 , оскільки вона відповідає вимогам закону.

Отже, суд, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення від 30.09.2019 року між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 і призначення останньому узгодженої сторонами угоди міри покарання, у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 грн.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити у кримінальному провадженні №0003744 від 24.09.2019 угоду про примирення від 30.09.2019, укладену між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, за якими призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження вироку визначені ч.1 ст. 473 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його оголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя : ОСОБА_1