Справа № 522/1460/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2021 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , про продовження строку досудового розслідування, у кримінальному провадженні № 0004875 від 28.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

встановив:

Слідчий слідчого відділення відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням, про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження № 0004875 на 12 (дванадцять) місяців.

Як вбачається з клопотання, вказаним слідчим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004875 від 28.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Встановлено, слідчим відділенням відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004875 від 28.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , у березні 2008 року бажаючи придбати квартиру, уклав договір № 63 про пайову участь будівництва житла з ТОВ «Центр-Стройінвест» (), який датувався 10.01.2006 р.. Хоча фактично договір укладався, підписувався та виконувався у березні 2008 року, що підтверджується Додатком № 1 від 15.04.2008 року до Договору № 63 про пайову участь будівництва житла, яким передбачено те, що ОСОБА_3 сплатив 163 336 дол., 00 цент. по курсу НБУ станом на 15.04.2008 року, що становило 100% відсотків вартості оплати за даним Договором. Оплата даної суми здійснювалася двома платежами відповідно до чого йому було видано квитанцію до прибуткового касового ордера № 33 від 26.03.2008 р. стосовно сплати 505 000 грн., 00 коп. та квитанцію № 34 від 01.04.2008 р. стосовно сплати 314 796 грн., 80 коп..

Внаслідок цього ТОВ «Центр-Стройінвест» надало ОСОБА_3 . Довідку вих. № 14 від 01.04.2008 р., у якій зазначалося, що майнові права на квартиру АДРЕСА_1 , третій поверх належать йому відповідно до Договору № 63 про пайову участь будівництва житла. Та зазначалося, що Договір № 63 про пайову участь будівництва житла оплачений в повному об`ємі.

Також, аналогічним чином, у березні 2008 року ОСОБА_3 , бажаючи придбати машино-місце в паркінгу, уклав договір № 2 про дольову участь будівництва паркінгу з ТОВ «Центр-Строінвест» (), який датувався 10.01.2006 р. Хоча фактично договір укладався, підписувався та виконувався у березні 2008 року, що підтверджується Додатком № 1 від 05.04.2008 року до Договору № 2 про дольову участь будівництва паркінгу, яким передбачено те, що ОСОБА_3 сплатив 35 000 дол., 00 цент., що по курсу НБУ станом на 05.04.2008 року, що становило 100% відсотків вартості оплати за даним Договором. Оплата даної суми здійснювалася одним платежем відповідно до чого йому було видано квитанцію до прибуткового касового ордера № 35 від 03.04.2008 р. стосовно сплати 176 750 грн., 00 коп.

ТОВ «Центр-Стройінвест» надав ОСОБА_3 , як наслідок виконання ним своїх зобов`язань за Договором, Довідку вих. № 13 від 01.04.2008 р., у якій зазначалося, що майнові права на машино-місце в паркінгу, що знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Жуковського, буд. 9 належать ОСОБА_3 відповідно до Договору № 2 про дольову участь будівництва паркінгу. Там зазначалося, що Договір № 2 про дольову участь будівництва паркінгу оплачений в повному об`ємі.

Надалі у 2010 р. до ОСОБА_3 звернулися представники ТОВ «Центр-Стройінвест» та повідомили, що сплачені ним кошти згідно Договорів не були проведені на банківський рахунок ТОВ «Центр-Стройінвест». Після того, як я надав усі підтверджуючі документи мені запропонували зустрітися з ОСОБА_4 , який, як було повідомлено ОСОБА_3 , був директором ТОВ «Центр-Стройінвест» на той час. Він пообіцяв, що питання вирішиться в найскоріший термін та ОСОБА_3 буде передано квартиру.

Але, так як ніяких обіцяних дій зі сторони ОСОБА_4 чи будь-яких інших відповідальних дій здійснено не було, то ОСОБА_3 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом про визнання права приватної власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (будівельна адреса) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр-Будінвест», справа № 522/10529/14-ц, провадження № 2/522/1132/15.

Надалі до ОСОБА_3 звернувся ОСОБА_4 з пропозицією вирішення даного питання в позасудовому порядку та передання йому у приватну власність квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (фактична адреса), але для цього він вимагав відмовитися ОСОБА_3 від встановлених ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12.06.2014 р. арешту квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 та заборони будь-яким особам вселятися в квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 . Через неправомірний вплив та обіцянку зі сторони ОСОБА_4 нарешті передати у приватну власність квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ., ОСОБА_3 16.12.2014 року, звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, яку суд задовольнив.

Пізніше ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_3 фіктивно купити квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_3 , парадна № 1 та машино-місце в паркінгу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 , обіцяючи цим більшу надійність та ефективність даного правочину. Спочатку квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , парадна № 1 було продано за договором купівлі-продажу між ТОВ «ШАНС 2013»(продавець) та ТОВ «Берлум» (покупець) від 12.02.2015 р., який було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , зареєстровано в реєстрі під № 154. Лише потім дана квартира була продана ТОВ «Белрум» (продавець) ОСОБА_3 (покупець) відповідно до договору-купівлі-продажу від 16.02.2015 р., який було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , зареєстровано в реєстрі під № 178. А щодо машино-місця в паркінгу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 було укладено Договір купівлі-продажу від 27 лютого 2015 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за №251.

Тобто, виникли ситуації, що коли ОСОБА_3 повністю оплатив вартість машино-місця в паркінгу, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 35 від 03.04.2008 р. стосовно сплати 176 750 грн., 00 коп та Довідкою вих. № 13 від 01.04.2008 р., але через шахрайські дії ОСОБА_4 машино-місце в паркінгу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 стало предметом розгляду справи № 522/3196/16-ц за позовом ОСОБА_4 щодо розірвання Договору купівлі-продажу від 27 лютого 2015 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за №251 , зобов`язання ОСОБА_3 повернути ОСОБА_4 машиномісце № НОМЕР_1 , розташоване за адресою: м. Одеса, Деволанівський узвіз, буд. 12, стягнути з ОСОБА_3 суму сплаченого судового збору за подання цього позову в розмірі 1102,40 гривень та встановлення порядок виконання рішення суду, згідно з яким таке рішення є підставою для скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про реєстрацію права власності на машиномісце № НОМЕР_1 , розташованого за адресою: м. Одеса, Деволанівський узвіз, буд. 12.

Коли ОСОБА_3 повністю оплатив вартість квартири, що підтверджується квитанцію до прибуткового касового ордера № 33 від 26.03.2008 р. стосовно сплати 505 000 грн., 00 коп., квитанцію № 34 від 01.04.2008 р. стосовно сплати 314 796 грн., 80 коп. та Довідкою вих. № 14 від 01.04.2008 р., але через шахрайські дії ОСОБА_4 та ТОВ «Белрум» квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , парадна № 1 стала предметом розгляду справи № 522/3197/16-ц за позовом ТОВ «Белрум» () до ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу, укладеного 16.02.2015 року між ТОВ «Белрум» () та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , зареєстрований за № 178 та скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_6 за ОСОБА_3 .

Такі діяння посадових осіб ТОВ «Центр-Стройінвест» (), посадових осіб ТОВ «Белрум» (), ОСОБА_4 , АДРЕСА_7 , містять склад злочинів, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 від 27.07.2020 продовжено строк досудового розслідування до 28.01.2021 року.

22.01.2020 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Постановою прокурора Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_6 від 18.10.2021 року була скасована постанова про закриття кримінального провадження.

У зв`язку з цим, строк досудового розслідування спливає 23.10.2021 року (включно).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів тяжкого або особливо тяжкого злочину становить вісімнадцять місяців з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст. 12 КК України, зазначений злочин відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Відомості про дане кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 28.07.2020 та встановлений законом строк у 18 місяців спливає 23.10.2021 (включно).

Закінчити досудове розслідування у передбачений ч. 1 ст. 219 КПК України строк не виявилося можливим, оскільки для прийняття законного та обґрунтованого рішення за вказаними матеріалами досудового розслідування необхідно встановити свідків та очевидців вчинення даного кримінального правопорушення, яких у разі встановлення необхідно допитати за всіма їм відомими обставинами за даним фактом, направити запити до організацій, установ та підприємств в порядку ст. 93 КПК України, щодо витребування необхідної інформації та документів для долучення до матеріалів кримінального провадження та проведення будівельно-технічної експертизи.

Для проведення вищевказаних слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій та завершення досудового розслідування, необхідний строк 6 (шість) місяців.

Разом з тим, оскільки строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0004875 від 28.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, спливає 23.10.2021 (включно), завершити досудове розслідування до вказаного строку не можливо з об`єктивних причин.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що в провадженні органу досудового розслідування дійсно перебуває кримінальне провадження № 0004875 від 28.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Частиною 1 ст. 294 КПК України передбачено, що якщо досудове розслідування злочину або кримінального проступку до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, то він може бути продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого погодженого з прокурором, на строк встановлений пунктами 1-3 частини другої статті 219 цього Кодексу, які передбачають продовження на два місяці щодо проступків, шести місяців щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості та дванадцяти місяців щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Згідно ч. 5 ст. 294 КПК України клопотання про продовження строку досудового розслідування подається не пізніше п`яти днів до спливу строку досудового розслідування, встановленого статтею 219 цього Кодексу. Строк, що закінчився, поновленню не підлягає.
Відповідно до ч. 1 статті 295-1 КПК України, у випадках, передбачених ст. 294 цього Кодексу, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.
Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про продовження строку досудового розслідування до повідомлення особі про підозру у разі його протиправності та необґрунтованості.
Як вбачається з матеріалів справи, клопотання про продовження строку досудового розслідування розглядається слідчим суддею до спливу строку досудового розслідування.
Зважаючи на те, що слідчим було проведено ряд слідчих дій, але підозра у провадженні жодній особі не повідомлена, слідчий суддя приходить до висновку, що для здійснення подальших слідчих дій проведення котрих є необхідним і обов`язковим для виконання завдань кримінального провадження, в тому числі забезпечення повного розслідування і судового розгляду, необхідно продовжити строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.
Керуючись ст. ст. 219, 294, 295-1 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , про продовження строку досудового розслідування - задовольнити.

Продовжити на 12 (дванадцять) місяців, тобто до 21.10.2022 року, строк досудового розслідування кримінального провадження № 0004875 від 28.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: