СНІГУРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про повернення обвинувального акта прокурору

22 лютого 2022 року м.Снігурівка

справа №485/872/21

провадження № 1-кп/485/33/22

Снігурівський районний суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
провів у місті Снігурівка Миколаївської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000178, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Снігурівка Миколаївської області, українця, одруженого, утриманців не має, зареєстрованого та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє - 26.09.2014 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.307 КК України до 6 років позбавлення волі; 26.06.2018 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 5 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України,
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,
Суть питання, що вирішується
15 лютого 2022 року до Снігурівського районного суду Миколаївської області з Миколаївського апеляційного суду після скасування вироку надійшов обвинувальний акт з додатками та з матеріалами у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 310 КК, який в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 35 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), переданий для судового провадження судді Снігурівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ..

Відповідно до розписки, що додана до обвинувального акта, обвинувачений ОСОБА_3 отримав копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
Позиції учасників провадження
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив суд призначити справу до судового розгляду.
Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні просив суд призначити справу до судового розгляду, клопотань не мав.
Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, дійшов висновку, що він на підставі п. 3 ч. 3 ст.314 КПК України, підлягає поверненню прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цьогоКодексу.
Згідно положень ст. 2 КПК, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.
Концепт належної правової процедури є одним із найзагальніших і водночас фундаментальним явищем будь-якої демократичної правової держави сучасності. В доктрині вітчизняного кримінального процесу під належною правовою процедурою розуміється такий порядок здійснення юридично значущих дій, який втілює на практиці верховенство права шляхом застосування до кожної особи тих норм права, що цілком відповідають усім важливим об`єктивно існуючим обставинам та дозволяють недвозначно та заздалегідь спрогнозувати таке застосування і його результати.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим, у тому числі, у ст.291 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Отже, значення обвинувального акта як процесуального рішення сторони обвинувачення, полягає у тому, що він формалізує правову позицію обвинувачення, ініціює судовий розгляд і тим самим відкриває доступ особи до правосуддя.
Згідно п. 5 ч. 2ст. 291 КПК обвинувальний акт повинен містити: 1) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та 3) формулювання обвинувачення.
При цьому, як зазначив Верховний Суд України у п. 2 постанови від 24.11.2016 р. у справі №5-328кс16, в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення)це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Крім того, правова кваліфікація кримінального правопорушення має відповідати не тільки посиланню на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а й змісту формулювання обвинувачення та викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, бо, як вказав Верховний Суд України та, в подальшому, і Верховний Суд, правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.
Вказане також дає підстави для висновку, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення мають містити дані щодо елементів складу кримінального правопорушення, у тому числі щодо об`єктивної сторони відповідно до правової кваліфікації з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.
Так, всупереч вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, в обвинувальному акті не сформовані фактичні обставини щодо суб`єктивної та об`єктивної сторони, не зазначено час, спосіб вчинення кримінального правопорушення.
На думку суду зазначений недолік в обвинувальному акті є суттєвими.
Вказаний недолік обвинувального акту може бути усунутий на стадії підготовчого провадження тільки шляхом повернення обвинувального акта відповідно до п. 3 ч. 3ст. 314 КПК, оскільки на цій стадії судового провадження відповідно до Глави 27 КПК суд має виключний перелік повноважень, передбачених цією главою, і виправляти недоліки обвинувального акту на цій стадії шляхом встановлення відповідних відомостей або шляхом зміни обвинувачення в порядку, передбаченому ст. 338 КПК, не передбачено. Крім того, змінювати обвинувачення це право прокурора, а не його обов`язок, та суд не уповноважений на нього впливати.
Таким чином, у зв`язку з тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК, зокрема п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК, суд дійшов висновку, що він в силу п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК підлягає поверненню прокурору.
Керуючись ст. ст.314,316,370,372 КПК, суд
постановив:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.310 КК України повернути прокурору Снігурівського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області для усунення протягом розумного строку вказаного в ухвалі виявленого недоліку.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Миколаївським апеляційним судом.
Повна ухвала оголошена о 16.00 годині 22 лютого 2022 року.
Суддя ОСОБА_1