Справа № 178/400/20
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2022 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000694 від 21 жовтня 2016 року внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Семенівка Криничанського району Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта базова загальна середня, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, українця, громадянина України, раніше судимого 13 липня 2016 року вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч.4 ст.407 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,-

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисниці ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 10 жовтня 2016 року, приблизно, о 22 годині 00 хвилин (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), з метою заволодіння мобільним телефоном, прийшов на територію подвір`я, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає його знайома ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , заздалегідь взявши на подвір`ї ОСОБА_6 дерев`яну палицю, непомітно підійшов до ОСОБА_6 ззаду, яка в той момент перебувала в приміщенні коридору свого будинку та присіла, щоб зняти взуття, де із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, умисно наніс вказаною палицею їй один удар по обличчю, від якого ОСОБА_6 не втрималася на ногах, впала на підлогу та втратила свідомість, тим самим, подавивши волю потерпілої до спротиву. Після чого, скориставшись тим, що ОСОБА_6 не перешкоджає вчиненню проти неї злочинних дій, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на розбійний напад, ОСОБА_3 підійшов до лежачої на підлозі без свідомості ОСОБА_6 , та витягнув з чохла, який висів у неї на шиї, її мобільний телефон моделі «Samsung Wave 525 La Fleur GT-S5250», білого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , в якому знаходилась сім карта з номером НОМЕР_2 , бувшого у використанні, в придатному стані, без пошкоджень, придбаний у 2011 році, вартість якого становить 1399,20 грн., тим самим заволодівши чужим майном, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник. У подальшому ОСОБА_3 розпорядився викраденим телефоном на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 1399,20 грн. Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синця та саден на обличчі, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки (п.п. 2.3.5. Наказ № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року).

Дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду показав, що він з ОСОБА_7 сиділи у неї вдома. Потім до них прийшла ОСОБА_6 . Всі вони розпивали спиртні напої. Потім ОСОБА_8 пішла додому, і через деякий час і він пішов за нею, щоб поговорити. Звідки у ОСОБА_9 тілесні ушкодження він не знає. Він ОСОБА_10 не бив, а просто замахнувся; телефон останньої не брав. Цивільний позов про стягнення моральної шкоди не визнає. 1400 грн. за телефон ОСОБА_6 гроші повернув на досудовому слідстві.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала свої покази, надані нею на досудовому слідстві. Просить суворо покарати ОСОБА_3 та стягнути з нього 7000 грн. моральної шкоди.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона виганяла корів та зустріла Бочку, яка сказала, що у неї болить голова. Вони сиділи випивали, і ОСОБА_6 повідомила, що вагітна. ОСОБА_6 пішла близько 22 год. о 2 год. ночі вона хотіла випити. На крильці у неї стояла ОСОБА_8 з розбитою переносицею, вона розбудила ОСОБА_12 , вони обробили її рану і ОСОБА_8 пішла. Вранці зустріла її ОСОБА_8 та почала кричати «віддай телефон». Вона вважає, що ОСОБА_6 впала і ударилася; на пеньку була кров.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що він перебував у бабусі, рік не пам`ятає. Вранці проснувся і побачив рубашку в крові, бабушку побачив з розбитим обличчям. Вона сказала, що її ударив ОСОБА_14 . Бабуся проживала з ОСОБА_15 . Щодо крадіжки нічого не знає. Вранці телефона не було, бабуся пояснювала, що телефон вкрали ще в т.Наташі (Літвінової). Стан здоров`я у бабусі був поганий. Чи знаходилась бабуся в лікарні не пам`ятає.

Крім показань обвинуваченого, потерпілої, свідків, його вина підтверджується письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

висновком спеціаліста від 17 жовтня 2016 року №1286, актом судово-медичного дослідження №1286 від 14 жовтня 2016 року згідно яких виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження виникли внаслідок дії твердого тупого предмета (а.к.п.11, 12);

протоколом від 08 листопада 2016 року огляду домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 (а.к.п.29);

висновками експерта №967 від 30 серпня 2017 року,№398-Е від 18 квітня 2018 року згідно якого виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних пошкоджень (а.к.п.41, 50);

висновком судово-товарознавчої експертизи №2031-18 від 25 квітня 2018 року згідно якого ринкова вартість мобільного телефону становить 1399,20 грн (а.к.п.53-55);

протоколом від 21 листопада 2019 року огляду території подвір`я, яке належить ОСОБА_6 , розташоване за адресою: АДРЕСА_3 (а.к.п.66-68);

протоколом від 21 листопада 2019 року проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_6 (а.к.п.69-72);

протоколом від 21 листопада 2019 року проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 (а.к.п.74-76);

копією медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_6 (а.к.п.106-109);

випискою із медичної картки амбулаторної хворої (а.к.п.110-115);

висновками експерта №129-Е від 24 січня 2020 року, №138-Е від 24 січня 2020 року згідно яких наявні тілесні ушкодження ОСОБА_6 за механізмом утворення не суперечать механізму та взаєморозташування потерпілої та нападаючого, зазначеному у протоколі проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 від 21 листопада 2019 року (а.к.п.130-133);

протоколом від 12 березня 2020 року проведення слідчого експерименту (а.к.п.166-171).

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України є рецидив злочинів.

Відповідно до досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 складеної Криничанським районним сектором філії державної установи «Центр пробації», рівень ризику вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється також як високий. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без застосування покарання з ізоляцією від суспільства можливо лише у винятковому порядку.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, є соціально адаптованим, відшкодував матеріальну шкоду в ході досудового розслідування, до кримінальної відповідальності притягується не вперше, надавав суперечливі покази, що розцінюються судом , як уникнення від кримінальної відповідальності, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.187 КК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 заявлений до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Претензій матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 не має, просить стягнути моральну шкоду, посилаючись на те, що вона втратила здоров`я, у неї погіршився зір.

Щодо стягнення моральної шкоди, заявленої потерпілою ОСОБА_6 , суд виходить з характеру та тривалості моральних страждань потерпілої, те, що в результаті злочинних дій обвинуваченого їй були заподіяні тілесні ушкодження, що потягли погіршення її здоров`я, тому, суд визначає розмір моральної шкоди залежно від заявлених вимог, та вважає, що моральна шкода підлягає стягненню в розмірі 2000 грн.

Згідно ч.1 ст.23 Цивільного Кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.
Згідно ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, також при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової)шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.
Питання про процесуальні витрати в кримінальному провадженні, суд вирішує відповідно до вимог ст.124 КПК України.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки.

На підставі ст.71 КК України частково приєднати до покарання призначеного даним вироком, не відбуте покарання призначене вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2016 року за ч.4 ст.407 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до фактичного виконання.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 2000 грн.

У задоволенні решти позовних вимоги відмовити.

Вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи №2031-18 від 25 квітня 2018 року в сумі 572 грн.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1