Справа № 752/81/18
Провадження №: 1-в/752/46/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2022 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про відстрочку виконання вироку засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Камень-Риболов Ханкайського р-ну Приморського краю Російської Федерації, громадянина України, який працює, одружений неофіційно, має двох неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
встановив:
12.01.2022 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_4 про відстрочку виконання вироку Голосіївського районного суду м.Києва від 26.02.2020 року, відповідно до якого останнього засуджено за ч. 2 ст. 296 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 26.10.2021 року вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 26.02.2020 року змінено в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, на підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання у виді 1 року обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік за умови, що він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки; скасовано в частині вирішення цивільного позову та призначено новий розгляд цивільного позову в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. В іншій частині вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 26.02.2020 залишено без змін.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 просив задовольнити подане клопотання, та зазначив, що має двобічну позагоспітальну полісегментарну пневмонію третьої клінічної групи, у зв`язку з якою вважає за неможливе знаходитись в місцях обмеження волі. Захисник в повному обсязі підтримав клопотання та просив його задовольнити, вказавши, що ОСОБА_4 потребує лікування і отримати його в місцях обмеження волі неможливо.
Прокурор у судовому засіданні залишила на розсуд суду вирішення вказаного клопотання, вказавши, що не є спеціалістом у сфері визначення складності захворювання та визначення можливості відбувати засудженим покарання за наявності такого захворювання.
Вивчивши матеріали клопотання суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 26.02.2020 року засуджено за ч. 2 ст. 296 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців. Зазначений вирок набрав законної сили.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про відстрочку виконання вироку.
Частиною 1статті 539 КПК України передбачено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 536 КПК України, виконання вироку про засудження особи до виправних робіт, арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, позбавлення волі може бути відстрочено у разі: тяжкої хвороби засудженого, яка перешкоджає відбуванню покарання, - до його видужання.
Наявність у засудженого хвороби, що перешкоджає йому відбувати покарання, має бути підтверджена довідкою з лікувального закладку або висновком судово-медичної експертизи. При вирішенні питання про те, чи перешкоджає зазначена хвороба відбувати покарання засудженому, необхідно керуватися Порядком організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженим спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 № 1348/5/572, яким встановлено виключний перелік хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.
Разом з тим, засуджений в клопотанні лише зазначає свій діагноз, крім того надав суду копії документів та їх оригінали для огляду, які підтверджують вказаний ним у клопотанні діагноз, проте вказані документи не містять даних про неможливість відбувати засудженим покарання за наявності у нього відповідного захворювання. Експертиза стороною захисту не проводилась, суд в силу своєї диспозитивності та враховуючи принцип змагальності і законності не має права призначити таку експертизу під час вирішення такого роду клопотань.
Крім того, наявне у засудженого захворювання, вказане у медичних довідках, не входить до переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, тому не є тяжкою хворобою, яка перешкоджає відбуванню покарання в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 536 КПК України.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 , згідно вимог ст. 536 КПК України, про відстрочку виконання вироку немає.
Керуючись ст.ст. 536, 537, 539 КПК України, суд
ухвалив:
у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про відстрочку виконання вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 26.02.2020 року відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 діб.

Суддя ОСОБА_1