УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання прокурора Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000073 від 24.10.2018 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, слідчим відділом Одеського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000073 від 24.10.2018 за фактом внесення недостовірних відомостей посадовими особами ПП «Мода» до проектної документації з будівництва «Нове будівництво 16 24 поверхового 4 х секційного житлового будинку з торгово офісними приміщеннями та підземним паркінгом розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Глушка, 17-А, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

З обставин викладених у клопотанні вбачається, що використання завідомо підробленого документа ОСОБА_4 , який діяв на підставі договору, доручення та довіреності від 29.08.2016 в інтересах ПП «Мода», стало підставою для прийняття Одеською міською радою рішення №1167-VII від 21.09.2016 «Про надання дозволу ПП «Мода» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,1500 га за адресою: м. Одеса, проспект Академіка Глушка, 17-А для експлуатації, обслуговування нежитлової будівлі адміністративного призначення та благоустрою території» та у подальшому, на підставі рішення Одеської міської ради №1669-VII від 08.02.2017 вказану земельну ділянку передано в оренду ПП «Мода».

З урахуванням викладених у клопотанні обставин, з метою забезпечення збереження речових доказів, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вищевказане майно.

Від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Зокрема, згідно з нормами Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Натомість з поданого клопотання вбачається, що прокурор формально, виклавши фактичні обставини ймовірного вчинення кримінально-протиправних дій, одним реченням зазначенив відповідну мету та завдання арешту майна, яке на думку прокурора, являється в достатній мірі обґрунтованим для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Між тим, по суті, таке посилання прокурора являється нічим іншим, як формальним цитуванням положень КПК України в частині, яка регламентує вирішення питання накладення арешту майна.

Також в матеріалах справи відсутня частина документів на підтвердження обставин викладених у клопотанні, відсутні: відомості щодо права власності на вказану земельну ділянку; актуальні відомості щодо стану досудового розслідування; а також слідчий суддя зазначає, що постанова про визнання земельної ділянки речовим доказом винесена ще 27.11.2019 року, разом з тим у клопотанні не зазначено підстави виникнення необхідності накладення арешту на майно фактично через два роки після визнання земельної ділянки речовим доказом.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000073 від 24.10.2018 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1