КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/1989/2021 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 1 ст. 115 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2021 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

Обвинувачену ОСОБА_7 визнано винною у тому, що вона, 30 травня 2018 року, у невстановлений час, однак не пізніше 20.00 годин, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , з мотиву особистих неприязних стосунків, умисно протиправно заподіяла смерть ОСОБА_10 шляхом нанесення йому предметом, що має колюче ріжучі властивості, одного удару правою рукою в область правої лопатки, спричинивши проникаюче колото різане поранення грудей з ушкодженням правої легені, що супроводжувалось крововтратою та шоковим станом.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить змінити вказаний вирок, визнавши ОСОБА_7 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 116 КК України.
Захисник, обґрунтовуючи апеляційні вимоги, вказує про невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, а також неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність.
Так, покладені в основу обвинувального вироку, показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 свідчать про спричинення ОСОБА_10 обвинуваченій систематичних побоїв, знущань над нею та застосування іншого психологічного та фізичного насильства, як протягом тривалого часу до 30 травня 2018 року, так і в цей день також.
В день події, його підзахисна також зазнала фізичного насилля від ОСОБА_10 та мала численні тілесні ушкодження і, перебуваючи в стані сильного душевного хвилювання, заподіяла смерть ОСОБА_10 . Доказів того, що ОСОБА_7 скоїла інкримінований їй злочин, на думку апелянта, стороною обвинувачення не надано.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просить змінити вказаний вирок, визнавши її винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 119 КК України. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, просить зарахувати їй строк попереднього ув`язнення з 30.05.2018 по 15.01.2021 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Обвинувачена, обґрунтовуючи апеляційні вимоги, вказує про невідповідність висновків суду, викладений у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження та ухвалення вироку щодо неї з істотним порушенням вимог КПК України, на підставі неналежних доказів.
Так, показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які були прийняті до уваги судом під час визнання її винною за ч. 1 ст. 115 КК України, на думку апелянта, є неналежними. Вказані свідки не були присутніми під час нанесення нею ОСОБА_10 удару ножем. Натомість останні вказували про те, що бачили на її тілі численні синці та знали про застосування насилля до неї з боку ОСОБА_10 . Обвинувачена зазначила, що факту нанесення удару ОСОБА_10 не заперечує, проте через систематичні знущання над нею з боку потерпілого, вона була в стані сильного стресу та душевного хвилювання. В день заподіяння смерті потерпілому він також наносив їй удари, про що свідчать як показання свідків, так і дані медичної документації та експертизи її огляду після скоєного.
При цьому обвинувачена вказувала, що намагалась уникнути подальших знущань з боку свого співмешканця ОСОБА_10 , викликала поліцію та його неодноразово було притягнуто до відповідальності за вчинення домашнього насильства. Обвинувачена змінювала замки від вхідних дверей, щоб ОСОБА_10 не зміг потрапити до її квартири. Також ОСОБА_7 зазначає, що неодноразово зверталася за допомогою від застосування насильства до ОСОБА_13 , який винаймав кімнату в обвинуваченої.
На думку обвинуваченої, показання ОСОБА_9 щодо наявності на тілі ОСОБА_10 численних тілесних ушкоджень, в тому числі в області голови є такими, що суперечать даним висновку судово-медичної експертизи № 120/1812 від 20.07.2018 та протоколу огляду трупа від 30.05.2018, а тому не повинні були враховуватись судом.
Крім того, апелянт вважає, що даними висновку експерта № 120/1812 від 20.07.2018 спростовується факт заподіяння нею вбивства, оскільки тілесне ушкодження, яке вона заподіяла ОСОБА_10 належить до тяжкого тілесного ушкодження, за критерієм небезпеки для життя. ОСОБА_10 ще 20-30 хвилин після поранення був живий. На думку ОСОБА_7 це також підтверджує, що вона не мала умислу позбавляти життя ОСОБА_10 , вона лише захищалась від його насильницьких дій.
Про те, що обвинувачена не повною мірою усвідомлювала свої дії, захищаючись від ОСОБА_10 нанесла йому удар ножем, також свідчать дані особи ОСОБА_10 , на які суд уваги не звернув. Він мав сукупний термін ув`язнення близько 30 років, був агресивним, тримав її у страху, застосовував насилля, вона була лише жертвою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченої, які підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити, пояснення прокурора та потерпілого, які заперечили проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченої, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що останні задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_10 , тобто скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджені наявними доказами, які перевірялися судом першої інстанції в ході судового розгляду.
Вина ОСОБА_7 , всупереч доводам апеляційних скарг сторони захисту, підтверджується показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , потерпілого ОСОБА_9 , даними протоколу огляду місця події від 30.05.2018, протоколу огляду трупа від 30.05.2018, висновків експертів № 120/1812 від 20.07.2018, № 8-1/1850 від 23.07.2018, № 236-ц від 06.08.2018, № 233 від 30.07.2018, № 243ц від 06.08.2018, № 244 від 31.07.2018, якими підтверджується виявлення трупа ОСОБА_10 в кімнаті квартир АДРЕСА_2 , з колото-різаним пораненням на спині в підлопатковій ділянці, даними висновку експерта № 433 від 26.06.2018 та показаннями експерта ОСОБА_17 , які він надавав під час судового розгляду.
Зазначені докази докладно викладені у вироку суду першої інстанції, оцінені в сукупності, кожному з яких надана належна правова оцінка.
Так, обвинувачена ОСОБА_7 , будучи допитаною в суді першої інстанції, а також під час апеляційного розгляду підтвердила, що свою причетність до нанесення ОСОБА_10 тілесного ушкодження, зазначеного в обвинуваченні, не заперечувала. Однак, умислу на вбивство не мала. Вона повідомила, що знайома з ОСОБА_10 з 2017 року ще в той час, коли він перебував в місцях позбавлення волі. Між ними були стосунки і спочатку він з нею добре поводився, переїхав жити в її квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . З кінця лютого початку березня 2018 року ОСОБА_10 почав знущатися над нею та її сином, чинив на неї психологічний вплив, погрожував фізичною розправою, почав вживати наркотичні засоби. Обвинувачена вказала, що вона тривалий час терпіла знущання, бо боялася ОСОБА_10 . Однак, в подальшому він виїхав з її квартири, а ОСОБА_7 замінила замки. 29.05.2018, в нічний час, ОСОБА_18 почав стукати в двері квартири, тому вона відчинила двері та впустила всередину, оскільки він пообіцяв забрати свої речі. 30.05.2018, біля 10-11 години, ОСОБА_10 почав пред`являти їй претензії щодо грошей, які нібито зникли з його карткового рахунку. Тоді вони пішли разом до відділення банку, а у 17 годині повернулися до дому. ОСОБА_10 вживав алкогольні та наркотичні засоби, застосовував до неї насильство. Щоб зупинити конфлікт між ним та знайомим її сина, який просив ОСОБА_10 покинути квартиру обвинуваченої, остання взяла в кімнаті лезо і порізала собі передпліччя. ОСОБА_10 вивів ОСОБА_7 на балкон, взяв ніж, бинт і став робити їй перев`язку ран на руках, потім приставив кухонний ніж до її грудей та став знову погрожувати, заподіяв їй порізи на грудях. В подальшому обвинувачена взяла цей ніж в руки і хотіла віднести його з балкона на місце. Коли на мобільний телефон зателефонував знайомий потерпілого та почав розмовляти з нею та ОСОБА_10 по черзі, вмовляти, щоб той залишив її у спокої. Після розмови ОСОБА_10 схопив руку ОСОБА_7 , в якій вона тримала ніж, намагався обернути ніж в її сторону, щоб нанести удар, хапав своєю рукою її руку, на якій вже були порізи, що завдало їй сильного болю. Потім ОСОБА_10 розвернувся, щоб схопити кухонну скалку, як вона розуміла, щоб знову вдарити її. Момент події нанесення нею удару в спину ОСОБА_10 ножем вона не пам`ятає, проте вказала, що нанесла цей удар, щоб вижити.
Показаннями свідка ОСОБА_13 , які він надав суду будучи допитаним, підтверджується та обставина, що до нього, як до орендаря квартири, де відбулася подія, ОСОБА_7 30.05.2018 за допомогою не зверталася. Він прийшов в квартиру близько 19 години та знаходився в своїй кімнаті. В квартирі також знаходилася ОСОБА_7 та як він зрозумів, ОСОБА_10 . Між якими тривала сварка. Оскільки галас від сварки йому заважав, він вдягав наушники. Коли сварка стала гучніша, ОСОБА_13 вийшов зі своєї кімнати і побачив, що вхідні двері були відчинені, на східцях поверхом вище біля квартири сусідів знаходилася ОСОБА_7 з перебинтованими руками, яка плакала, біля неї був ніж. В кімнаті квартири на дивані знаходився ОСОБА_10 , який тяжко дихав, у нього праворуч під лопаткою була колота рана та поряд на підлозі сліди крові. Він приклав рушник, щоб зупинити кровотечу, та пересвідчився, щоб викликали швидку медичну допомогу. При цьому ОСОБА_13 повідомив, що раніше між ОСОБА_7 та її співмешканцем ОСОБА_10 також відбувалися конфлікти, причини яких він не знає. Інколи ОСОБА_7 розпивала спиртні напої з ОСОБА_19 .
З показань свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які були надані ними під час судового розгляду, вбачається, що останні є сусідами обвинуваченої та їм були відомі обставини постійних конфліктів між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 30.05.2018, у вечірній час доби, до них в квартиру постукала обвинувачена та повідомила, що нанесла удар ножем ОСОБА_10 й попросила викликати карету швидкої допомоги. При цьому руки у неї були в крові.
З показань свідка ОСОБА_14 , які були надані під час судового розгляду, вбачається, що до нього, як до дільничного офіцера поліції Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві на території за адресою проживання ОСОБА_7 , остання у 2018 році зверталася із заявами про насильство стосовно неї з боку її співмешканця ОСОБА_20 . Проте в подальшому ОСОБА_7 відмовилася від проходження медичного обстеження і відкликала свою заяву. Також були випадки вживання нею спиртних напоїв у громадському місці. В сім`ї обвинуваченої траплялись сварки.
Даними протоколу огляду місця події від 30.05.2018, проведеного на підставі дозволу власника ОСОБА_7 на огляд квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , протоколу огляду трупа ОСОБА_10 від 30.05.2018 з ілюстративною таблицею, висновку експертів № 120/1812 від 20.07.2018, № 263ц від 06.08.2018, № 233 від 30.07.2018, № 243 ц від 06.08.2018, № 234 від 30.07.2018 підтверджується виявлення на підлозі в одній з кімнат вказаної в квартири трупа ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 в положенні на спині. У трупа виявлено проникаюче колото різане поранення грудей : колото різана рана в правій підлопатковій ділянці, від якого відходить раневий канал, що йде ззаду наперед, знизу верх та справа наліво, по ходу якого ушкоджені м`які тканини спини в зоні правої підлопаткової ділянки, правий сьомий міжреберний проміжок (наскрізне ушкодження) з ушкодженням міжреберного м`язу, пристінкової плеври, 7 та 8 ребер праворуч, далі він проникає в праву плевральну порожнину, по ходу раневого каналу ушкоджена права легеня у вигляді наскрізного ушкодження нижньої частки та сліпого ушкодження середньої частки, де він сліпо закінчується, глибина раневого каналу становить біля 17 см. Поранення виникло від дії гострого предмету, якому притаманні колюче ріжучі властивості, за типом клинка ножа, що мав П-подібний обушок та лезо, незадовго, за 20-30 хвилин до настання смерті, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинно наслідковому зв`язку з настанням смерті. Смерть ОСОБА_10 настала від проникаючого колото різаного поранення грудей, спричиненого кухонним ножем, з ушкодженням правої легені, крововтратою та шоком.

Вказані вище показання свідків та обвинуваченої підтверджують, що між нею та ОСОБА_10 траплялись сварки. ОСОБА_7 зверталася до правоохоронних органів з приводу застосування до неї насильства, однак в подальшому відмовлялася від претензій до співмешканця. Обвинувачена мала схильність до вживання спиртних напоїв.
Даними висновку судово психіатричного експерта № 137 від 14.08.1018, який сформований на підставі дослідження усіх матеріалів кримінального провадження, медичних документів, безпосереднього дослідження особистості ОСОБА_7 вбачається, що обвинувачена психічними захворюваннями не страждає, в неї виявляються акцентуйовані риси особистості за емоційно нестійким типом, встановлено епізодичне зловживання алкоголем та іншими психоактивними речовинами. За своїм психічним станом ОСОБА_7 може усвідомлювати свої дії та керувати ними, не потребує застосування відносно неї примусових заходів медичного характеру. У період правопорушення ОСОБА_7 не перебувала в стані афекту, знаходилася в стані емоційного збудження, який виник на фоні звичайної для неї конфліктної ситуації та проявився в імпульсивному відреагуванні, що не досягло афективної глибини. Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_17 підтвердив встановлений у висновку судово-психіатричної експертизи стан психіки ОСОБА_7 .

Показання обвинуваченої в частині перебування в стані сильного душевного хвилювання через страх за власне життя, що стало наслідком убивства нею ОСОБА_10 , на думку колегії суддів спростовуються вказаними вище доказами. Так само з показань обвинуваченої вбачається, що остання добровільно впустила в свою квартиру ОСОБА_10 та провела з ним тривалий час. Сварки та з`ясування відносин між обвинуваченою та ОСОБА_10 були постійними, що підтверджує неприязність стосунків з боку ОСОБА_7 . Тому остання, тримаючи в руках ніж та маючи умисел на позбавлення життя потерпілого, нанесла йому один удар в область лопатки, спричинивши проникаюче колото різане поранення грудей з ушкодженням правої легені, що супроводжувалось крововтратою та шоковим станом, від чого останній помер. При цьому доводи апеляційної скарги обвинуваченої про те, що потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження та не помер одразу, а згодом, на думку колегії суддів, не спростовують її вини у вчиненні вбивства ОСОБА_10 .
Даними, які містяться в картах виїзду швидкої медичної допомоги від 30 травня 2018 року № 1804-1 та № 1866, медичної довідки завідувача медичної частини ДУ «Київський слідчий ізолятор» від 14.06.2018, висновку експерта № 1207/е від 07.08.2018 підтверджується наявність у ОСОБА_7 поранення лівого передпліччя, яке утворилося в проміжок часу з 15.30 год. по 20.26 год. 30.05.2018. Зі слів обвинуваченої, порізи лезом вона нанесла собі сама через наявний у неї параноїдний синдром, психомоторне збудження, алкогольне сп`яніння. Також встановлено наявність рани в ділянці правої кисті та сосків обох грудей ОСОБА_7 , які утворились в проміжок часу з 20.26 год. 30.05.2018 до 01.06.2018 від дії предмету (предметів), яким притаманні ріжучі властивості. Тобто частину тілесних ушкоджень обвинувачена нанесла собі сама, а інша частина утворилася вже після нанесення ОСОБА_7 ножового поранення ОСОБА_10 . Тому колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційних скарг сторони захисту щодо вбивства ОСОБА_10 через страх обвинуваченої за своє життя, що нібито підтверджується спричинення їй вказаною особою тілесних ушкоджень.

Колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального законодавства України в ході досудового слідства та судового розгляду, які б стали підставою для визнання певних доказів недопустимими та скасування вироку суду.
Покарання ОСОБА_7 призначене з дотримання вимог ст. 65 КК України, відповідає вчиненому та особі обвинуваченої.
Безпідставним, на думку колегії суддів, є прохання ОСОБА_7 про зарахування їй строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Частиною 5 статті 72 КК України в редакції Закону України, який діяв на час вчинення ОСОБА_7 злочину 30 травня 2018 року, визначено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування або зміни вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2021 року, яким ОСОБА_7 визнано винною за ч. 1 ст. 115 КК України, та задоволення апеляційних скарг сторони захисту.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 та обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2021 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженою, яка перебуває під вартою, - протягом того ж періоду з дня отримання копії ухвали.

С у д д і :

______________ _______________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/1989/2021 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
№ 761/32471/18
Категорія КК: ч. 1 ст. 115 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
У С Т А Н О В И Л А:

Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 та обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2021 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженою, яка перебуває під вартою, - протягом того ж періоду з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали проголосити 01 листопада 2021 року о 14 годині.

С у д д і :

______________ _______________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4