г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/399/19
Номер провадження 1-кп/213/28/21
В И Р О К
Іменем України

08 листопада 2021 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України (кримінальне провадження №0002268 від 13.12.2018 року), -
за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення:
прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

сторони захисту:
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

перекладача - ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

12.12.2018 приблизно в 18 годин 25 хвилин водій ОСОБА_3 керуючи технічно справним автомобілем «Suzuki Baleno sedan 1.8», реєстраційний номер НОМЕР_1 в темний час доби, рухався по мокрому дорожньому покриттю проїзної частини вул. Чумацький шлях, з боку вул. Каховської в напрямку пр. Південного, в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, швидкість його руху при цьому була близько 50 кілометри на годину.

В цей час в районі електроопори №220 перед зупинкою громадського транспорту «Руднична» по нерегульованому пішохідному переході позначеному дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України, та дорожнім знаком 5.35.1 ПДР України, проїзну частину переходив пішохід ОСОБА_5 , він рухався з права на ліво по ходу руху автомобілю «Suzuki Baleno sedan 1.8», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 ..

Водій ОСОБА_3 в момент наближення до нерегульованого пішохідного переходу позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України, та дорожнім знаком 5.35.1 ПДР України, повинен був діяти відповідно до п.п. 1.5; 2.3 (б); 18.1 Правил дорожнього руху України.

Однак водій ОСОБА_3 діючи зі злочинною недбалістю, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не надав дорогу пішоходу ОСОБА_5 , який перетинав проїзну частину по нерегульованому пішохідному переході, чим порушив вимоги п.п. 1.5; 2.3 (б); 18.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

- «1.5. … бездіяльність учасників дорожнього руху ... не повинні … загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- «2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ...»;

- «18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»

В результаті порушення вказаних правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Suzuki Baleno sedan 1.8», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в районі електроопори №220 перед зупинкою громадського транспорту «Руднична» в Інгулецькому районі, м. Кривого Рогу, допустив наїзд керованого ним автомобілю на пішохода ОСОБА_5 , який перетинав проїзну частину вул. Чумацький шлях по нерегульованому пішохідному переході, позначеному дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України, та дорожнім знаком 5.35.1 ПДР України, контактувавши з ним передньою частиною керованого ним автомобілю.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 згідно висновку експерта №89 від 25.01.2019 року отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми: забій головного мозку з контузив ним геморагічним вогнищем в лівій скроневій долі, суборахноїдального крововиливу, уламкового перелому латеральної стінки лівої орбіти; забійної рани лівої вушної раковини, які відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).

Позиція обвинуваченого.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе не визнав повністю та пояснив, що 12.12.2018 року приблизно о 18 годині 30 хвилин він керуючі автомобілем "Сузукі" їхав по дорозі в напрямок Рудничної, було вже темно, були морок і сльота, дорого мокра, каша із снігу, попереду нього їхала "фура", з під якої летіла сльота, проїхав міст та обігнав "фуру", під`їхав до пішохідного переходу і зменшив швидкість до 40 км/год і вже не збільшував, знаходився на лівій смузі, пішохідний перехід був завалений снігом, було слизько, ліхтарі світили, за пішохідним переходом побачив людину, який побіг через дорогу, він йому посигналив, а той навіть не почув і зіткнення не можливо було уникнути. Він впевнений на 200 відсотків, що людина не була на пішохідному переході. На слідчому експерименті він не показав слідчому де на дорозі знаходився потерпілий, оскільки слідчий сказав - "потом" і в нього ніхто не запитував, коли він вперше побачив пішохода. Коли він їхав по лівій смузі пішохід стояв один посеред дороги, не в самому центрі, був в капюшоні, стояв до нього правим боком та розмовляв з людьми, які стояли на обочині дороги, щось їм махав рукою, коли він його побачив, то зразу ж подав звуковий сигнал, але той не почув і зразу побіг та сталося зіткнення. На момент ДТП він знаходився в стадії гальмування.

Показання потерпілого.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 12.12.2018 року він приїхав на роботу, на зупинці "Руднична" вийшов, пройшов медичну комісію та пішов на роботу. На роботу ходить завжди одним шляхом. Підійшов до пішохідного переходу - там завжди горить світло і в той день він також був освітлений, був сніг, слизько, вітер. Перед пішохідним переходом він подивився наліво та побачив "бензовоз", який перед пішохідним переходом почав пригальмовувати і він спокійно пішов через дорогу прямо по пішохідному переходу, зробив шаг, два і далі нічого не пам`ятає, до тями прийшов на наступний день. На ньому були сині брюки, куртка з капюшоном, навушники, проте музика грала тихо, якщо хтось би його покликав він би почув.

Показання свідків, допитаних в ході судового розгляду.

Свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що потерпілого особисто не знає, неприязних стосунків не має ні з обвинуваченим, ні з потерпілим.

Щодо обставин події пояснив, що він приїхав на роботу, поставив машину на стоянку, і коли підійшов до пішохідного переходу почув вереск гальмування автомобілю разом з ударом і побачив, як автомобіль здійснив наїзд на людину - він побачив як ноги потерпілого злетіли вище автомобіля. Пояснює, що він йшов, підходив до пішохідного переходу, дивився вниз, потерпілий йшов попереду нього вже по пішохідному переході, на дорозі був сніг, горіли ліхтарі і все було добре видно, десь за метрів 10-15 він почув звук гальмування підняв голову та побачив, як потерпілого збив автомобіль і він вже летів через авто, вдарившись о лобове скло, автомобіль по інерції проїхав та став. Потерпілий від удару опинився на трамвайних путях. Водій автомобіля вийшов після декількох хвилин, до потерпілого не підходив. Рух автомобіля він не бачив. Також бачив на дорозі фуру - вона зупинилась перед пішохідним переходом. В подальшому з ним проводився слідчий експеримент, під час якого на дорозі лежав сніг.

Свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що обвинуваченого знає приблизно 2 роки як сусіда, вони проживають на одній вулиці, потерпілого вперше побачив під час ДТП. Він їхав з обвинуваченим у його авто як пасажир, з якою швидкістю їхали точно сказати не може - може 60, може трохи більше, він не дивився. Погода - сніг, слизько. Доїхали до пішохідного переходу - ОСОБА_3 скинув швидкість. Він чітко бачив, як справа, більше 10 метрів від пішохідного переходу стояла група товаришів, які спілкувались і один з них вискочив прямо їм на капот автомобіля. Потерпілий стояв спиною до них і метрів за 1-2 від них різко рванув через дорогу, вони їхали тоді може приблизно 40 км/год. ОСОБА_3 до зіткнення сигналив. На момент контакту потерпілий був спиною до авто. Вони зразу зупинились. Він вийшов та підійшов до потерпілого, у того були навушники одягнуті. Додатково пояснює, що зебра була на дорозі, вони її проїхали, а перед цим вони обігнали фуру. На місці ДТП були ліхтарі, на місці контакту дорога була без снігу. В подальшому він приймав участь у слідчому експерименті, який також проводився у вечірній час, робили заміри, показував рух потерпілого та місце наїзду.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що потерпілого та обвинуваченого він до події не знав. В той день він підходив до зупинки, до пішохідного переходу залишалось ще метрів 7. Він особисто бачив, як потерпілий йшов по пішохідному переходу і майже пройшов його та потрапив у ДТП - він побачив, як його ноги освітили фари автомобіля та відбувся удар автомобіля в потерпілого, після удару автомобіль проїхав ще 3-4 метри і зупинився. Пішохідний перехід був добре освітлений, також було світло, оскільки лежав сніг. Наїзд було здійснено па переході, ближче до трамвайних колій. На момент ДТП сніг не йшов, на дорозі сніг був трохи на першій смузі, на другій смузі снігу не було. Автомобіль до моменту контакту з потерпілим рух не зменшував, писку гальм та звукового сигналу не було. На момент ДТП він бачив, що фура стояла на дорозі перед пішохідним переходом. Авто, яке збило потерпілого, виїхало із за вантажівки, що стояла перед пішохідним переходом у правій смузі. Спочатку був удар, а потім було гальмування. Він залишався на місці події до приїзду поліції, авто так і стояло, ближче до обочини, де рухався трамвай.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що обвинуваченого та потерпілого не знає.

Щодо обставин події пояснив, що йшов з товаришами, вони підходили до того самого пішохідного переходу, він закривав куртку, підняв голову і особисто побачив, як чоловіка, який попереду нього переходив дорогу по цьому ж пішохідному переходу збило авто. Наїзд відбувся ближче до трамвайної колії - більше половини пішохідного переходу потерпілий вже пройшов. Після удару потерпілий відлетів ближче до трамвайної зупинки. Місце ДТП освітлювалось ліхтарями, снігу на місці контакту не було. Ні сигналу, ні гальм перед ДТП не було. Сам контакт він бачив ясно - безпосередньо перед наїздом він зрозумів, що буде удар в пішохода і він голосно залаявся в цей момент. З ним слідчий експеримент проводився.

В судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_14 повністю підтримав експертний висновок та його підсумки, зазначивши, що експертиза є повною, проведена без порушень, жодні права учасників слідчих експериментів, які зазначали свої вихідні дані не порушувались.

Суд знаходить, що стороною обвинуваченого повністю доведена вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за обставинами, викладеними в обвинувальному акті.

Вина ОСОБА_3 підтверджується наступними доказами:

- вищевказаними показаннями потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні, згідно яких він 12.12.2018 року у зазначеному місці та часі перетинав проїзну частину саме по нерегульованому пішохідному переходу, перед цим впевнився, що вантажний транспортний засіб, який наближався до пішохідного переходу зліва від нього застосував гальмування і він спокійно пішов по переходу, зробив декілька кроків і далі нічого не пам`ятає;

- вищевказаними показаннями свідка ОСОБА_10 , який безпосередньо бачив, як у вказаний в обвинувальному акті час та місці на потерпілого, який перетинав проїзну частину саме по нерегульованому пішохідному переходу допустив наїзд (збив) автомобіль під керуванням обвинуваченого;

- вищевказаними показаннями свідка ОСОБА_12 , який безпосередньо бачив, як у вказаний в обвинувальному акті час та місці на потерпілого, який перетинав проїзну частину саме по нерегульованому пішохідному переходу допустив наїзд (збив) автомобіль під керуванням обвинуваченого;

- вищевказаними показаннями свідка ОСОБА_15 , який безпосередньо бачив, як у вказаний в обвинувальному акті час та місці на потерпілого, який перетинав проїзну частину саме по нерегульованому пішохідному переходу допустив наїзд (збив) автомобіль під керуванням обвинуваченого.

Крім показань вищевказаних осіб вина ОСОБА_3 у свою чергу підтверджується наступними дослідженими в ході судового розгляду доказами:

- витягом з ЄРДР №0002268 від 12.12.2018 року про те, що 12.12.2018 близько 18.25 годин в темний час доби водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем «Сузукі Балено» р.н. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. Чумацький Шлях, з боку вул. Каховської в напрямку пр. Південного в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, та в районі електричної опори №220 скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який отримав тілесні ушкодження у вигляді забиття головного мозку, контузійні ділянки лівої лобної та велечних долей, та був госпіталізований до 2-ї міської лікарні м. Кривого Рогу (а.с.1 том 3);

- рапортом інспектора ЧЧ Інгулецького ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 12.12.2018 року ОСОБА_16 , відповідно до якого 12.12.2018 о 18.26 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 12.12.2018 о 18.26 за адресою: Інгулецький район м. Кривий Ріг просп. Південний, зупинка база механізації збили людину на пішохідному переході амт сузукі НОМЕР_1 , машина на місці, людина приблизно 35-40 років лежить на трамвайних рейках, ШМД повідомлено; та рапортом про те що 12.12.2018 о 19.18 повідомили зі служби 102 про те, що 12.12.2018 о 19.16 за адресою: Інгулецький район, м. Кривий Ріг, вул. База механізації, зупинка Руднича ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сьогодні був збитий авто (ЗЧМТ, СГМ); та рапортом про те, що 12.12.2018 о 20.23 повідомили зі служби 102 про те, що 12.12.2018 о 20.22 за адресою: Інгулецький район м. Кривий Ріг, вулиця невідома, лікарня база механізації сталося ДТП, сьогодні в 17.20 збило авто, має діагноз : ЗЧМТ, забій головного мозку, контузійні ділянки лівої лобної та вилочної долей, закрита травма грудної клітини, живота, забійна травма правої вушної раковини, заявник з органів хорони здоров`я (а.с.5-7 том 3);

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.12.2018 року, початого о 19 год.10 хв., закінченого о 20 год. 40 хв. слідчим ОСОБА_17 , проведеного за участю понятих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , в присутності ОСОБА_3 , при ясних погодних умовах, без опадів, температура повітря 0 C, яким встановлено: по вул. Каховський до пр. Південного, вид події наїзд на пішохода, місце ДТП розташовано м. Кривий Ріг, вул. Чумацький Шлях, в районі е.о. 220, в місці огляду є нерегульований пішохідний перехід, проїзна частина горизонтальна, вид покриття асфальтобетоне, стан покриття: вологе чисте, дорожнє покриття загальною шириною 8,9м. призначено для руху в одному напрямку, 2 смуги для руху, на проїзній частині нанесені лінії горизонтальної розмітки білого кольору згідно ПДР України 1.5; 1,14.1, з ліва та справа примикають кучугури снігу, на даній ділянці рух не регулюється, місце події знаходиться в зоні дії знаку 5.35.1 ПДР, в темний час доби при міському електроосвітленні, відстань видимості з робочого місця події більше 100 м.;

- додатками до протоколу: схемою огляду місця ДТП від 12.12.2018 року та фото таблицею, з якої видно автомобіль, який має пошкодження зокрема вітрового скла та капота, на якому закріплений д.н.з. НОМЕР_1 , та ділянку дороги, на якій видно розмітку, в тому числі пішохідний перехід. (а.с.8-16 том 3 );

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.01.2019, проведеного в присутності понятих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 під час якого потерпілий ОСОБА_5 вказав місце, де він вийшов перетинати проїзну частину вул. Чумацький шлях в м. Кривому Розі, та де потім його збив автомобіль, при цьому він показав, що рухався прямолінійно на протилежний бік звичайними спокійними кроками, після замірів встановлено, що місце виходу потерпілого на проїзну частину було розташоване на відстані близько 9 метрів за електроопорою №220 по ходу руху автомобіля «Сузукі». Після чого була зміряна відстань від електроопори №220, до якої здійснювалась прив`язка, до кінця закруглення дороги вправо, по ходу автомобілю «Сузукі» при наближені до нерегульованого пішохідного переходу, де стався наїзд на пішохода, відстань складає 60 метрів; та додатком до нього: схемою, та фототаблицею (а.с.35-38 том 3);

- висновком експерта №89, яким проведено судово-медичну експертизу, розпочату 22.01.2019 року, закінчену 25.01.2019 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в підсумках якої зазначено, що у нього малися наступні тілесні ушкодження закрита черепно-мозкова травма: забій головного мозку з контузивним геморагічним вогнищем в лівій скроневій долі, субарахноїдальний крововилив, уламковий перелом латеральної стінки лівої орбіти; забійна рана лівої вушної раковини. За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби), п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6. Час виникнення ушкоджень згідно даних медичних документів може відповідати 12.12.2018 року. Виставлений в медичних документах діагноз: забій грудної клітини, забій передньої черевної стінки, забій грудного відділу хребта, активними клінічними даними не підтверджений, тому не враховується при визначенню ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Ушкодження виникли від ударної дії тупого твердого предмету (предметів), який міг мати як обмежену, так і не обмежену травмуючи у поверхню, могли виникнути при механізмі дорожньо-транспортної пригоди в момент наїзду рухавшогося автомобіля на потерпілого, тобто при обставинах, вказаних в ухвалі;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18 січня 2019 року, розпочатого о 18 год. 25 хв., закінченого о 18 год.50 хв., переведеного за участі ОСОБА_3 , в присутності адвоката ОСОБА_6 та понятих ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , відповідно до якого під час слідчого експерименту ОСОБА_24 вказав за допомогою статистичного автомобілю, як він рухався по проїзній частині вул.Чумацький Шлях, наближаючись до місця ДТП, при цьому встановив автомобіль в лівій смузі для руху, після замірів встановлено, що він приблизно рухався на відстані 8,1 м до бардюрного каменю, потім ОСОБА_24 вказав приблизне місце чоловіка, який стояв на проїзній частині, ближче до центру та який побіг до місця, де на нього був скоєний наїзд. Після замірів встановлено, що місце, де стояв цей хлопець, знаходилось приблизно на відстані 6,9 м. від правого краю проїзної частини та на відстані близько 12,6 м. за нерегульованим пішохідним переходом (дорожньою розміткою). Після цього ОСОБА_24 вказав, що не може вказати приблизно місце наїзду на пішохода, та приблизно його траєкторію руху, тобто чи біг пішохід з місця поновленим ним руху до місця наїзду на нього прямолінійно, чи віддалявся він від автомобілю, чи наближався до його автомобілю. Після цього в місці ДТП було відміряний відрізок в 4 м. та статисту, який приблизно схожий на травмованого пішохода, подолати його з моменту початку руху, до відмітки 4 м, не зупиняючись у кінці, свідок ОСОБА_24 погодився спостерігати за рухом пішохода та повідомив, що він може вказати приблизно темп руху пішохода з моменту поновлення руху пішоходом до місця наїзду, він склав: 1-а спроба -1 секунда; 2-га спроба - 0,8 секунд, 3-а спроба - 0,8 секунд. Схемою к протоколу та фототаблицею, з якої видно чоловіків, які знаходяться на проїзній частині, та автомобіль, який використано при слідчому експерименті (а.с.56-59 том.3);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18 січня 2019 року, розпочатого о 18 год. 55 хв., закінченого о 19 год. 20 хв., проведеного за участі свідка ОСОБА_11 та понятих ОСОБА_22 , та ОСОБА_23 , відповідно до якого під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_25 вказав за допомогою статичного автомобілю, як рухався приблизно їх автомобіль, наближаючись до місця ДТП, встановив його в лівій смузі для руху, після цього були зроблені заміри і встановлено, що приблизно знаходився на відстані близько 8,1 м від правого краю дороги (бардюрного каменю). Після цього свідок ОСОБА_11 приблизно вказав місце, де стояв пішохід, який потім побіг, та на нього було скоєно наїзд, це місце знаходилось приблизно на відстані 6,3 м від правого краю проїзної частини (бардюрний камінь), та на відстані 13,2 метри за нерегульованим пішохідним переходом (дорожньою розміткою). Після цього свідок ОСОБА_11 вказав, що він не може вказати траєкторію руху пішохода від місця поновлення ним руху, до місця наїзду, тобто чи рухався він прямолінійно на протилежний бік, чи рухався він, віддаляючись від їх автомобілю. Після цього він також вказав, що не може вказати темп руху пішохода та місце наїзду на нього, і більше додати нічого не зміг. Схемою до протоколу та фототаблицею, з якої видно чоловіка, який знаходиться на проїзній частині, і автомобіль, який використано при слідчому експерименті (а.с.64-67 том.3);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24 січня 2019 року, розпочатого о 19 год. 25 хв., закінченого о 20 год. 15 хв., проведеного за участі свідка ОСОБА_13 , у присутності понятих ОСОБА_20 та ОСОБА_26 , відповідно до якого під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_13 за допомогою статиста вказав місце виходу пішохода на проїзду частину під час ДТП, після замірів встановлено що, пішохід вийшов на привізну частину на нерегульований пішохідний перехід, на відстані близько 9 метрів за електроопорою №220 по ходу руху автомобілю «Сузукі» та наїзду на нього, перетинав дорогу, рухаючись прямолінійно на протилежний бік. Після чого з протоколу огляду місця ДТП були взяті розміри снігової кучугури з боку виходу пішохода на проїзду частину, відмічені під час слідчого експерименту і з цього місця свідок ОСОБА_13 вказав прямолінійну траєкторію руху пішохода, до місця зміни ним темпу руху. Авто «Сузукі» після замірів встановлено, що пішохода подолав відстань з місця виходу на проїзду частину до місця зміни ним темпу руху після сигналу авто «Сузукі» в 4,18 м статиста попросили відобразити темп руху по пішохідному переходу, а свідок ОСОБА_13 спостерігав за ним, темп руху відмірювався за допомогою секундоміра марки «Агат» і склав 1-аспроба 4,6 секунди; 2-а спроба - 5 секунд; 3-а спроба - 5,2 секунди. На питання слідчого в якій із спроб статист найбільш вірно вказав темп руху пішохода з місця виходу на проїзду частину до місця зміни ним руху після сигналу автомобіля «Сузукі», на вказаній ним траєкторії свідок відповів, що в 2-й спробі. Після цього свідок ОСОБА_13 вказав на ділянку проїзної частини на нерегульованому пішохідному переході, та пояснив, що то приблизне місце наїзду на пішохода. Після замірів встановлено, що воно знаходиться на відстані 7,3 м від правого краю проїзної частини, та на відстані близько 9 м за електричною опорою №220 по ходу руху авто «Сузукі». Після цього статисту було запропоновано вказати темп руху пішохода з місця початку ним бігу після сигналу авто «Сузукі» до місця наїзду на нього. Свідок ОСОБА_13 спостерігав, статист переходив на бік в вказаній ділянці, з року, не зупиняючись в місці наїзду, та його рух фіксувався за допомогою секундоміра марки «Агат» і склав: 1-а спроба - 1 секунда; 2-а спроба - 1,2 секунди, 3-а спроба - 1,2 секунди. На запитання слідчого, в якій зі спроб статист найбільш вірно вказав рух пішохода на цій ділянці, свідок відповів, що в 2-ій спробі. Після цього свідок вказав, що автомобіль в момент наїзду наблизився далі по правій смузі для руху. Після цього свідок встановив статистичний автомобіль приблизно так, як він рухався на момент ДТП, після замірів, встановлено, що він рухався на відстані близько 6,8 м від правого краю проїзної частини в момент наїзду до цього. Схемою к протоколу та фототаблицею, з якої видно силуети чоловіків, які знаходяться на проїзній частині, та автомобіль, який використано при слідчому експерименті (а.с.78-81 том.3);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24 січня 2019 року, розпочатого о 20 год. 20 хв., закінченого о 21 год. 00 хв., проведеного за участі свідка ОСОБА_10 у присутності понятих ОСОБА_20 та ОСОБА_26 , відповідно до якого під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_10 вказав на ділянку проїзної частини на нерегульованому пішохідному переході та пояснив, що то приблизне місце наїзду на пішохода під час ДТП . Після чого з протоколу огляду місця ДТП були взяті розміри снігової кучугури, з боку виходу пішохода на проїзду частину, проте свідок пояснив, що не може вказати місце виходу пішохода та темп його руху, так як звернув свою увагу тільки в момент, коли автомобіль «Сузукі» подав звуковий сигнал пішоходу, який рухався по пішохідному переходу. Після цього за допомого статистичного автомобілю свідок ОСОБА_10 приблизно вказав, як рухався автомобіль «Сузукі» перед наїздом на пішохода. Після замірів встановлено, що він рухався на відстані близько 6,8 м. від правого краю проїзної частини; та додатком жо нього: схемою к протоколу. (а.с.84-86 том.3);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24 січня 2019 року, розпочатого о 21 год. 05 хв., закінченого о 21 год. 45 хв., проведеного за участі свідка ОСОБА_12 , у присутності понятих ОСОБА_20 та ОСОБА_26 , відповідно до якого під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_12 за допомогою статиста вказав місце виходу пішохода на проїзду частину під час ДТП. Після замірів встановлено, що пішохід вийшов на проїзну частину на відстані 9 метрів за електроопорою №220 по ходу руху автомобілю «Сузукі» та почав її перетинати прямолінійно по нерегульованому пішохідному переході. Після цього, з протоколу огляду місця ДТП були взяті розміри снігової кучугури, з боку виходу пішохода на проїзну частину, вказаною свідком та відміченою під час слідчого експерименту, і з цього місця свідок ОСОБА_12 вказав відстань, яку пройшов пішохід з моменту виходу на проїзну частину до зміни його темпу руху після сигналу автомобіля «Сузукі» перед наїздом. Було замірено місце зміни руху (темп) з звичайного кроку на біг, воно знаходиться на відстані 9 метрів за електроопорою №220 та на відстані 4,8 м від правого краю проїзної частини, по ходу руху автомобілю «Сузукі», а відрізок, який пройшов пішохід в темпі звичайного кроку, минаючи кучугуру снігу, та рухаючись до місця зміни його темпу після сигналу йому автомобілю «Сузукі», склав 4,8 м. Після цього поряд з місцем ДТП було відмірено відрізок в 4,8 метрів та статисту запропоновано прийти в темпі звичайного кроку, свідок ОСОБА_12 спостерігав за цим, час фіксувався за допомогою секундоміра марки «Агат» і склав: 1-а спроба - 4,8 секунди; 2-а спроба - 4,6 секунди, 3-я спроба - 5секунд. На запитання слідчого, на який із спроб статист найбільш вірно вказав темп руху пішохода з місця виходу до місця зміни їм темпу руху, на біг після сигналу автомобілю «Сузукі», він відповів, що на 2-й спробі. Після цього свідок ОСОБА_12 вказав на ділянку дороги, яка розташована на нерегульованому пішохідному переході, і пояснив, що то приблизне місце наїзду на пішохода, після замірів встановлено, що воно знаходиться на відстані 7,3 м від правого краю проїзної частини та на відстані близько 9 м за електричною опорою №220. Після цього свідок ОСОБА_12 спостерігав, як статист подолав відстань на контрольній ділянці в 2,5 м з моменту зміни ним темпу руху, з кроку в біг після сигналу йому автомобілю «Сузукі» та, не зупиняючись, а темп його руху фіксувався за допомогою секундоміра марки «Агат» і склав: 1-а спроба - 0,8 секунди; 2 спроба - 1 секунда, 3-я спроба -1,2 секунди. На питання, в якій із спроб статист найбільш вірно показав рух пішохода перед наїздом на нього, свідок відповів, що в 2-й спробі. Після цього свідок ОСОБА_12 за допомого статистичного авто вказав, як приблизно їхав автомобіль «Сузукі», рухаючись прямолінійно до місця ДТП. Після замірів встановлено, що він рухався на відстані близько 6,8 м від правого краю проїзної частини. Схемою до протоколу та фототаблицею, з якої видно чоловіка, який знаходиться на проїзній частині (а.с.89-92, том.3);

- висновком експерта №32/10.2/9 від 16.01.2019, відповідно до якого на момент огляду робоча гальмівна система автомобіля «Сузукі Балено», р.н НОМЕР_1 , знаходиться в працездатному стані.(а.с.100-104, том 3);

- висновком експерта №32/10.2/9 від 17.01.2019, відповідно до якого на момент огляду система рульового керування автомобіля «Сузікі Балено», р.н. НОМЕР_1 , знаходиться в працездатному стані (а.с.111-114, том3);

- висновком експерта №32/10.1/19 від 28.01.2019, відповідно до якого в діях водія ОСОБА_3 з керування автомобілем «Suzuki Baleno», р/н НОМЕР_1 , вбачається невідповідність вимогам п.18.1 Правил дорожнього руху України, яка з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку із настанням події ДТП (а.с.123-126, том 3).

Оцінивши кожний доказ, суд знаходить, що вони є належними, допустимими й достовірними.

Оцінивши сукупність зібраних доказів суд знаходить, що вони взаємозв`язані і є достатніми для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_3 .
Таким чином, суд вважає, що сукупність вищенаведених доказів дозволяє дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та вважає, що його дії правильно кваліфіковані за частиною 1 статті 286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Суд не приймає до уваги доводи сторони захисту - обвинуваченого та його захисника про те, що потерпілий перетинав проїзну частину не на нерегульованому пішохідному переході, а в забороненому місті, оскільки такі доводи повністю спростовуються показаннями свідків, які були безпосередніми очевидцями події і, кожний окремо, як на слідчому експерименті так і в судовому засіданні дали однозначні показання про рух потерпілого саме по нерегульованому пішохідному переході.

Крім того, суд не приймає до уваги позицію сторони захисту про те, що на досудовому розслідування ОСОБА_3 не опитувався по суті ДТП і йому не надавалась можливість повідомити всі обставини ДТП та місце розташування потерпілого на проїзній частині автодороги.

Так, судом було достовірно встановлено, що 18.01.2019 року обвинувачений ОСОБА_3 в присутності свого захисника добровільно дав показання стосовно події ДТП, виклав свою позицію та зазначив свої данні по суті ДТП (Протокол допиту на а.с. 54-55), на підставі яких 18.01.2019 року був проведений слідчий експеримент за участю обвинуваченого та його захисника (а.с. 56-59). З вказаними протоколом допиту та протоколом слідчого експерименту обвинувачений та його захисник були повністю ознайомлені, доповнень та зауважень від них не надійшло (а.с. 55 зворотна сторона, а.с. 57). В подальшому, за клопотанням слідчого (а.с. 115) ухвалою слідчого судді в даному кримінальному провадженні була призначена автотехнічна експертиза (а.с. 116-117), для проведення якої слідчий своєю постановою від 25.01.2019 року надав експерту всі вихідні дані, здобуті під час проведення всіх слідчих експериментів, у тому числі вихідні дані за особистими показами ОСОБА_3 (а.с. 118-119), на підставі чого експертом була проведена автотехнічна експертиза та був наданий висновок № 32/10.1/19 від 28.01.2019 року (а.с. 123-126).
Отже, суд знаходить, що під час досудового розслідування ОСОБА_3 жодним чином не обмежувався у своїх правах вільно давати свої показання та вносити доповнення та/або зауваження до протоколу допиту та протоколу слідчого експерименту, в яких він приймав участь разом зі своїм захисником і діяв вільно без обмежень, не встановлено також, що його права взагалі порушувались під час досудового розслідування; по-друге стороною захисту не доведено, що обвинувачений ОСОБА_3 не мав можливості та/або був обмежений у можливості вказати слідчому ті нові вихідні дані ДТП, які після проходження двох років з моменту ДТП захисник наводив у своєму клопотанні про призначення експертизи, у задоволенні якої ухвалою суду від 01 жовтня 2021 року було відмовлено.

Ухвалюючи вирок, суд, в числі іншого, враховує, що відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до статті 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який одружений (а.с. 140), неповнолітніх дітей не має, офіційно не працює (доказів працевлаштування суду не надано), за місцем проживання характеризується лише з позитивного боку як доброзичливий, відповідальний, допомагає сусідам по господарству, шкідливих звичок не має, конфліктних ситуацій не встановлено (а.с. 139),на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував і не перебуває (а.с. 145-146), раніше не судимий, вину в пред`явленому обвинуваченні не визнав повністю.

Обставини, що пом`якшують та/або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлені.

У свою чергу суд приймає до уваги висновок органу пробації стосовно обвинуваченого (а.с. 66-68), згідно якого ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб також оцінюється як середній; орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Враховуючи вищевикладене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_3 , суд вважає, що покарання йому повинно бути призначене у вигляді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки.

Приймаючи рішення про позбавлення ОСОБА_3 права керування транспортними засобами суд виходив з того, що обвинувачений, як особа, яка має дозвіл на керування транспортними засобами, не усвідомив суспільно-небезпечний характер свого діяння, яке виразилося в порушенні ПДР України, що і призвело до заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, отже в даному випадку, при наявності вини обвинуваченого та відсутності розкаяння у вчиненому суд вважає за необхідне позбавити його права керування транспортними засобами.

При цьому, суд, враховуючи те, що вчинений ОСОБА_3 злочин є злочином невеликої тяжкості, враховуючі особу винного, який одружений, має виключно позитивну характеристику за місцем свого проживання, є не судимою особою, на підставі статті 75 КК України приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, звільнивши ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, а також з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 та пунктом 2 частини 3 статті 76 КК України.

Підстав для застосування статті 69 КК України судом не знайдено.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта:
- по експертизі №32/10.1/19 від 28.01.2019 в сумі 1001,00 грн.;
- по експертизі №32/10.2/9 від 16.01.2019 в сумі 858,00 грн.;
- по експертизі №32/10.1/10 від 17.01.2019 в сумі 858,00 грн.
Речовий доказ - транспортний засіб «Сузікі Балено», р.н. НОМЕР_1 , залишити за належністю ОСОБА_3 .
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрально-міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.12.2018 року ОСОБА_27 на транспортний засіб «Сузікі Балено», р.н. НОМЕР_1 .

Матеріали кримінального провадження №000226 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі №213/399/19, пр. №1-кп/213/28/21.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Згідно ч.6 ст.376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч.3 ст.376 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .