ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1535/21 Справа № 207/3615/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 вересня 2021 року у кримінальному провадженні №0000374 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
- 27.02.2017 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.3 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено з іспитовим строком на 2 роки;
- 29.03.2018 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць. 10.04.2020 року звільнився по відбуттю покарання.
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 185 КК України, -
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

в режимі відеоконференції

підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И Л А:
За ухвалою слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 вересня 2021 року задоволено частково клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 08 листопада 2021 року з покладенням на нього обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора або судді за першою вимогою; не залишати місце проживання цілодобово без дозволу слідчого, прокурора, суду.
Суд першої інстанції оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі й передбачені ст. 178 КПК України, а також врахував, що прокурором в суді не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти доведеним під час розгляду справи ризикам, приймаючи до уваги наявність у підозрюваного постійного місця проживання та офіційної реєстрації. Слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваному необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, що передбачено ст. 181 КПК України з покладанням на ОСОБА_6 обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.
В апеляції:
- прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 задовольнити.
В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги прокурор посилається на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти чужої власності, а також відсутність стійких соціальних зв`язків, які б зумовили вплив на останнього та допомогли б йому стати на шлях виправлення, є висока ймовірність вчинення останнім інших кримінальних правопорушень, в тому числі. й тяжких. Вважає, що ОСОБА_6 незаконно та необґрунтовано обрано запобіжний захід, який не відповідає особі підозрюваного, оскільки він вже не вперше вчиняє тяжкі корисливі злочини, а також відзначає, що потерпілі, які є його батьками та власниками будинку АДРЕСА_1 проти того, щоб підозрюваний мешкав разом з ними, про що в матеріалах справа є відповідна заява, оскільки останній неодноразово вчиняв крадіжки їхнього майна, у зв`язку з чим, може вчинити інші злочини відносно останніх та перешкоди в проведенні досудового розслідування в розумний строк.
Крім того, ОСОБА_6 може переховуватися від слідства, побоюючись покарання за тяжке кримінальне правопорушення, а також незаконно впливати на потерпілих, які мешкають разом з ним, перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином, оскільки санкцією ч. З ст. 185 КК України передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі від 3-х до 6-ти років.
Судом першої інстанції також не враховано, що підозрюваний не має офіційного місця роботи та не має інших джерел отримання доходу, окрім як вчинення нових корисливих злочинів, що зумовлює високу імовірність вчинення інших кримінальних правопорушень, вважаю, що не можливо застосувати більш м`який запобіжний захід до ОСОБА_6 ніж тримання під вартою.
Заслухавши сторони кримінального провадження, прокурора, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката Борщевича, які кожен окремо просили відмовити в задоволенні апеляційних вимог прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби і може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дотримані в повному обсязі та, вирішуючи це питання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя належно дослідив обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий.

За матеріалами, долученими до клопотання, вбачається, що 18.08.2021 року до ЄРДР за № 0000374 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, 21.08.2021 року до ЄРДР за № 0000381 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 , 07.09.2021 року до ЄРДР за № 0000406 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_6
10 вересня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, а також у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому злочинів.
Перевіряючи відповідність клопотання прокурора вимогам ч. 1 ст. 184 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про те, що воно не містить доказів того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а сама по собі наявність лише обґрунтованої підозри не підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя також врахував, що оскільки ОСОБА_6 має постійне місце проживання та офіційну реєстрацію, то з метою запобігання доведеним під час розгляду справи ризикам можливо застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 194 КПК України.
З таким висновком погоджується й колегія суддів, оскільки він в повній мірі відповідає вказаним вище нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження.

За наведених обставин, доводи прокурора про те, що оскаржувала ухвала суду є необґрунтована та висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є безпідставними і такими, що спростовуються матеріалами провадження.

Прокурором ні в апеляційній скарзі, ні в судовому засіданні апеляційного суду не наведено досить переконливих обставин та доводів щодо недостатності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту для запобігання визначеним судом ризикам.

Таким чином, застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого альтернативного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відповідає вимогам вищевказаних норм закону, і, зокрема, правовій позиції, викладеній у рішенні Європейського суду у справі «Харченко проти України», та є дієвим механізмом контролю його поведінки під час здійснення досудового розслідування та відповідає завданням кримінального провадження.

З врахуванням вищевказаних обставин кримінального провадження, положень кримінального процесуального закону, колегія суддів не знаходить підстав для скасування чи зміни ухвали слідчого судді з мотивів, наведених прокурором в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін..

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 вересня 2021 року щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 185 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4