Справа № 495/8472/21
№ провадження 1-кс/495/2461/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 11.10.2021 року надійшло клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001223 від 09.10.2021 року, за ознаками ч.1 ст.246 КК України.
Виклад обставин, зазначених у клопотанні.
09.10.2021 року о 01.21 годині до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення що за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с.Старокозаче, траса Одеса-Рені 68 км було виявлено особу, яка спилює зелені насадження у лісосмузі.
В ході проведення огляду місця події за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с.Старокозаче, траса Одеса-Рені 68 км, 09.10.2021 вилучено: пакет № INP 4001717 в якому знаходиться каністра з речовиною; пакет № INP 4001718 в якому знаходиться каністра з речовиною; бензопила «дОка БП 3800»; бензопила «дОка БЛ 241»; транспортний транспорт Mersedes-Benz 2080, державний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на штраф-майданчику в м.Арциз по вул.Транспорта 2-Б.
Постановою слідчого у кримінальному провадженні № 0001223 від 09.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, вищевказане майно визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речових доказів.
Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав, що вказують на необхідність накладення арешту на зазначене майно як речові докази слідчий просив клопотання задовольнити.

Позиції та явка сторін.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про накладення арешту на майно розглядається за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Власники майна в судове засідання не з`явились.

Прокурор в судове засідання з`явився, клопотання підтримав та просив задовольнити, надав акт прийняття-передачі тимчасово затриманого транспортного засобу для зберігання від 09.10.2021.

Мотивація суду.
З матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні № 0001223 від 09.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, зазначається, що правовою підставою для накладення в рамках даного кримінального провадження арешту майна є забезпечення наявності в кримінальному провадженні доказової бази у вигляді пакету № INP 4001717, в якому знаходиться каністра з речовиною, пакету № INP 4001718, в якому знаходиться каністра з речовиною, бензопили «дОка БП 3800», бензопили «дОка БЛ 241», транспортного засобу, а саме Mersedes-Benz 2080, державний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на штраф-майданчику в м.Арциз.
Постановою слідчого від 09.10.2021 вищевказане майно на підставі положень п.8 ч.2 ст.40, ст. 94, ч.1 ст.98, ч.2 ст.100, ч.3 ст.110 КПК України було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.ст.7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Європейський Суд наголошує, що перша та найбільш важлива вимога ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів (справа "Бакланов проти Російської Федерації" постанова від 09.06.2005 року, справа"Фрізен проти Російської Федерації" постанова від 24.03.2005 року). Верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Частиною першою ст.131 КПК України, зазначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Слідчий зазначив, що на даній стадії досудового розслідування виникла необхідність в арешті зазначених речей з метою наявності доказової бази.

Частиною 2 ст.171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною 11 ст.170 КПК України зазначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, з урахуванням позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19 лютого 2021 року по справі №643/12369/19 зазначає, що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна та роз`яснює, що заборона на відчуження - це перешкода у вільному розпорядженні майном.

В ході розгляду питання про накладення арешту на зазначене вище майно слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накладення арешту на автомобіль шляхом заборони відчуження. Слідчим не доведений жоден з ризиків, а саме приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, які б вимагали застосування арешту з забороною користуватись автомобілем.

Перебування вилученого майна у фактичному володінні та користуванні особи, у якої його було вилучено, не перешкоджає проведенню його експертного дослідження.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та надані матеріали, приходить до висновку, що накладення арешту у вигляді заборони відчуження, розпорядження та/або користування майном не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи володільця майна потребам досудового розслідування та при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження. Разом з тим, з метою запобігання можливості відчуження, задля збереження речового доказу слідчий суддя вважає за можливим клопотання задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001223 від 09.10.2021 року, за ознаками ч.1 ст.246 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт майно, а саме на каністру з речовиною, яку поміщено до пакету № INP 4001717, каністру з речовиною, яку поміщено до пакету № INP, бензопилу «дОка БП 3800», бензопилу «дОка БЛ 241».

Заборонити відчуження автомобілю марки Mersedes-Benz 2080, державний номер НОМЕР_1 .
В задоволенні клопотання в частині щодо заборони користування та розпорядження вищезазначеним майном відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1