Справа № 954/29/22
Номер провадження 1-кп/954/31/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 рокусмт Нововоронцовка

Нововоронцовський районний суд Херсонської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Нововоронцовського районного суду Херсонської області кримінальне провадження №0000052, внесеного до ЄРДР 20.03.2021 року з угодою між прокурором та підозрюваною про визнання винуватості, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Троянівки Маневицького району Волинської області, проживаючої по АДРЕСА_1 , не працевлаштованої, на утриманні малолітніх дітей не має, заміжня, раніше не судима,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється в тому, що вона восени 2020 року (більш точної дати в ході досудового розслідуванняне встановлено), в порушення вимог ст.32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» та ст.53, 54, 112, 150 Земельного кодексу України, достовірно знаючи про наявність в межах земельної ділянки площею 6,882 га (кадастровий номер :04:001:0034), розташованої на території Петропавлівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, яка належить їй на праві власності, об`єкту культурної спадщини «Курган» із визначеними межами, відповідно до Рішення виконкому Херсонської обласної ради народних депутатів №633/22 від 16.11.1979, згідно з яким зазначену пам`ятку археології взято на державний облік та під державну охорону, а також про заборону ведення земельних робіт на території земельної ділянки в межах охоронної зони та насипу кургану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, з метою культивування та засівання більшої площі земельної ділянки та отримання більшого прибутку, за допомогою сільськогосподарської техніки, незаконно та самовільно зайняла земельну ділянку державної власності «Курган» загальною площею 0,3 га, який в силу ст.53 і ст.150 Земельного кодексу України є землею історико-культурного призначення та має статус особливо цінних земель, шляхом культивування та засівання ґрунту сільськогосподарською культурою «пшениці», спричинивши своїми діями матеріальні збитки на загальну суму 1216,80 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 за викладених вище обставин обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, як самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене щодо земельних ділянок особливо цінних земель.

11.01.2022 року між прокурором Високопільського відділу Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 у порядку, передбаченому ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрювана дійшли згоди щодо формулювання підозри, усіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.2 ст.197-1 КК України, підозрювана у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у вигляді позбавлення волі строком 1 (один) рік. Сторони також досягли згоди щодо звільнення ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, із покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Угодою передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваній.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд керувався наступним.
Відповідно до змісту ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив угоду затвердити, як таку, що відповідає вимогам КПК та КК України, і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачена та її захисник у підготовчому судовому засіданні просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, в обсязі обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою, згідно зі ст.12 КК України є нетяжким злочином. Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою. При цьому, суд з`ясував, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.
Враховуючи викладене, та те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Високопільського відділу Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України,
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11.01.2022 року між прокурором Високопільського відділу Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000052, внесеного до ЄРДР 20.03.2021 року.
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком один рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладенні на неї обов`язки.
Покласти на засуджену ОСОБА_4 відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:
1) обвинуваченою, її захисником,законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1