У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2021 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.10.2021 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженки м. Кагарлик, Кагарлицького району Київської області, громадянки України, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
- підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.369-2 КК України, -

- продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 02.12.2021 року з можливістю внесення застави у розмірі 3 000 000 гривень

учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_8
захисник: ОСОБА_6

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
В апеляційних скаргах захисники і в доповнення захисник ОСОБА_5 просять ухвалу слідчого судді скасувати та змінити запобіжний захід ОСОБА_7 з тримання під вартою на будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі..

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.10.2021 року підозрюваній ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 02.12.2021 р. з можливістю внесення застави у розмірі 3 000 000 гривень

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.
Захисник ОСОБА_5 , вказує, що слідчий суддя виніс необгрунтоване, незаконне рішення всупереч законним правам та інтересам підозрюваної, оскільки застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за злочин, попередня кваліфікація в частині кваліфікації за ч.3 ст.369-2 КК України не підтверджена слідчим належними та допустимими доказами. Було подано клопотання про зміну запобіжного заходу, але слідчим суддею в порушення норм КПК дане клопотання розглянуто не було.
Стверджує, що слідчим суддею не повідомлено адвоката про судові засідання жодного разу.
Крім того, зазначає, що суддею не було досліджено в суді всіх обставин справи.
Звертає увагу на те, що Павлова має міцні соціальні зв`язки, має чоловіка, доньку та внуків, за якими здійснює піклування. Відомості про анкетні дані підозрюваної, які б надавали негативну характеристику відсутні.
Звертає увагу на те, що жодних слідчих дій відносно ОСОБА_7 не проводилось в продовж часу затримання під вартою. Окрім того, вона страждає на ряд хронічних захворювань і потребує лікування за межами СІЗО.
Захисник ОСОБА_6 зазначає, що оскільки клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу від 15.09.2021р., було розглянуто неналежним складом суду, та не було розглянуто в строк і в спосіб передбачений КПК ухвала від 04 жовтня 2021р. (якою вирішено два клопотання), підлягає безумовному скасуванню.

Вважає, що на теперішній час відсутні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, їх відсутність в сукупності дозволяє дійти висновку про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу можливе.

Вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Стверджує, що рішення суду відносно обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із заставою що майже у 350 разів перевищує розміри передбачені пунктом 5 статті 182 КПК є не обгрунтованим та не доцільним.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Під час розгляду клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

Органами досудового слідства ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.369-2 КК України, а саме в тому, що остання у період з лютого 2021 року по теперішній час, більш точної дати слідством не встановлено, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 підшукали особу, яка бажала працевлаштуватися на посаді Голови Миколаївської обласної державної адміністрації та отримали від вказаної особи неправомірної вигоди, з метою вчинення впливу на посадових осіб Офісу Президента України, для подальшого призначення вказаної особи на відповідну посаду.

10.08.2021 року о 14 год. 16 хв. у вказаному кримінальному провадженні в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_7 та 11.08.2021 року їй повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

12.08.2021 року слідчим суддею Центрального районного суду м. Миколаєва підозрюваній ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08 жовтня 2021 року включно з можливістю звільнення під заставу у розмірі 16080000 гривень.

20.08.2021 року ухвалою Миколаївського апеляційного суду вказану ухвалу слідчого судді залишено без змін.

01.10.2021 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження №0000010 від 23.02.2021 року до чотирьох місяців.

Слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_8 клопотанням про продовження застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням застави у розмірі 16 080 000 гривень. В обґрунтування клопотання вказав, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Підозра є обґрунтованою, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, є ризики того, що підозрювана може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Запобігти вказаним ризикам не зможе обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя зазначив, що обставини на які посилається сторона захисту вже були предметом розгляду слідчим суддею під час обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та Миколаївським апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги її захисника, а тому клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення ухвали без змін, пояснення захисника ОСОБА_6 на підтримку апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, звинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходові, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені в ч.3ст.199 КПК України виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому КПК України.

Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених в ст. 184 КПК України, повинно містити:

1) виклад обставин які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ж ч.5 зазначеної норми, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені в ч.3 ст. 199 КПК України виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як зазначає в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.369-2 КК України підтверджується доказами доданими до клопотання, зокрема, протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно ОСОБА_7 ; протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно ОСОБА_9 ; протоколом про результати контролів за вчиненням злочинів; протоколами допитів в якості свідка ОСОБА_10 ; протоколом обшуку автомобіля марки «FORD FIESTA» д.н.з. НОМЕР_1 від 10.08.2021; протоколом огляду місця події по АДРЕСА_2 від 10.08.2021; протоколом огляду грошових коштів, які надавались ОСОБА_10 ; протоколом в якості свідка ОСОБА_11 ; протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно ОСОБА_10 ; протоколами про результати аудіо - відеоконтролю особи ОСОБА_10 ; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Беручи до уваги доведеність обґрунтованості підозри, наявність певних ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у вчиненні злочину, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 з тримання під вартою на інший, більш м`який запобіжний захід.
Колегія суддів вважає, що обраний та продовжений відносно підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Твердження захисників, що судом першої інстанції під час розгляду клопотання про продовження підозрюваній строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою безпідставно не враховано наявність у неї постійного місця проживання, те, що вона раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, має міцні соціальні зв`язки, має чоловіка, доньку та внуків, за якими здійснює піклування не є слушними, оскільки існування даних обставин суттєво не зменшує наявні ризики і більш м`які запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваної.

Вищезазначені захисниками обставини не виступили стримуючим фактором в поведінці підозрюваної до вчинення злочину, а тому не зможуть гарантовано мінімізувати встановлені судом наявні ризики.

Посилання захисників про хронічні захворювання ОСОБА_7 відповідають дійсності.

В той же час, відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально - профілактична і протиепідемічна робота в слідчих ізоляторах організовується і проводиться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Для цього в СІЗО створюється медична частина, яка є її структурним підрозділом.

20 червня 2018 року створено Миколаївську міську медичну частину філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально - виконавчої служби України» у Миколаївській області.

Отже, необхідна медична допомога підозрюваній може бути надана у зазначеній установі.

Надання ув`язненим і засудженим невідкладної медичної допомоги, що не може бути надана у вказаній установі, здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 лютого 2012 року за №212/20525.

Твердження захисників про те, що розгляд клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 був проведений з порушенням вимог КПК України є необґрунтованим, оскільки авторозподіл зазначеного клопотання захисника і наступне об`єднання його з клопотанням прокурора і їх розгляд відбулося згідно вимог нормативно правових актів.

Окрім того, слід зазначити, що в ст.309 КПК України вказано вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування і розширеному тлумаченню не підлягають.

Отже, твердження апелянтів про те, що рішення суду необгрунтоване, незаконне всупереч законним правам та інтересам підозрюваної - є недоречним та не підтверджуються матеріалами провадження.

Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, яку слід залишити без змін, а апеляційні скарги захисників - без задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в :
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.10.2021 року - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.10.2021 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: