Справа № 490/6401/21
н/п 1-кп/490/578/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2021 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Розквіт Березівського району Одеської області, за національністю - українець, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив службу на посаді старшого водія роти вогневої підтримки 3 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), у військовому званні «старший солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3
24.04.2019 ОСОБА_3 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на строкову службу.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 24.04.2019 №90 ОСОБА_3 , який прибув для проходження навчальних зборів, зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду курсанта навчального батальйону з підготовки військовослужбовців строкової служби.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 03.06.2019 №116 ОСОБА_3 , військовослужбовця строкової служби, виключено зі списків особового складу військової частини, знято з усіх видів забезпечення та направлено для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.06.2019 №142 ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення, визначено таким що справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
13.08.2019 ОСОБА_3 укладено з Міністерством оборони України, в особі командира військової частини НОМЕР_1 , контракт про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України на посадах осіб солдатського складу, строком на три роки.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.08.2019 №210 ОСОБА_3 переведено на військову службу за контрактом та призначено на посаду старшого водія роти вогневої підтримки 3 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , ВОС НОМЕР_3 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 13.08.2019 №123-РС ОСОБА_3 призначено на посаду старшого водія роти вогневої підтримки 3 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , ВОС НОМЕР_3 .
Однак, 02.03.2020 о 08 год. 00 хв. ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу на посаді старшого водія роти вогневої підтримки 3 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, в порушення вимог законодавства, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 та незаконно перебував поза її межами, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, що самовільно залишив військову частину до 14 год. 00 хв. 05.08.2021.
05.08.2021 о 14 год. 00 хв. ОСОБА_3 добровільно сам прибув до м. Миколаєва, з`явився до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Миколаєві та повідомив про себе як військовослужбовця, що ухиляється від військової служби.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України. що полягає у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення за викладених вище обставин.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Під час допиту, ОСОБА_3 суду показав, що дійсно не з`явився вчасно на службу, у скоєному розкаюється.
Дослідивши обставини справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно. Як обставину справи, що пом`якшує покарання, суд враховує з`явлення обвинуваченого із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України, оскільки саме таке покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Одночасно, зважаючи на наявність обставини, що пом`якшує покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, із покладенням на нього обов`язків передбачених п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України.
Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає, запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків передбачених п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому і прокурору.

Копію вироку направити до уповноваженого органу з питань пробації за місцем постійного проживання ОСОБА_3 .

Суддя ОСОБА_1