Справа № 182/378/22
Провадження № 1-кс/0182/90/2022
У Х В А Л А
Іменем України
25.01.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.01.2019 за № 0000018 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України,
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
В провадження судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2022р. надійшло клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.01.2019 за № 0000018 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.
Т.я. головуючий у справі - суддя ОСОБА_6 перебуває на лікарняному, прокурор звернувся до суду з клопотанням про визначення іншого судді в порядку абз. 5 п. 20-5 розділу ХІ «Перехідних положень» КПК України для розгляду заявленого ним клопотання.
В клопотанні прокурором зазначено, що у провадженні судді Нікопольського міськрайонного суду ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження від 03.01.2019 за № 0000018 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.
Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому спливає, прокурор просив суд ще продовжити строк тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше двох місяців, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: ризик переховування від суду та впливу на свідків і потерпілого, оскільки останні не допитані судом. Крім того, обвинувачений вчинив особливо тяжкий злочин та він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання і настання для нього передбачених законом обмежень його прав та свобод, а також прокурор просив врахувати поведінку обвинуваченого після інкримінованих подій. Вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення заявленого прокурором клопотання щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження суд приходить до наступних висновків.
Підставою застосування/продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина друга статті 177 КПК України).
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу (частина перша статті 183 КПК України).
Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому. На думку суду ризики переховування обвинуваченого від суду та незаконного впливу на потерпілого та свідків продовжують існувати. Суд враховує те, що обвинуваченому ОСОБА_3 інкримінується вчинення умисного особливо тяжкого злочину, за який законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років (з урахуванням вимог ст.68 КК України). Тому суд вважає обґрунтованими доводи прокурора, що тяжкість інкримінованого обвинуваченому злочину є вагомим доводом, який збільшує ризик переховування від суду.
При цьому суд враховує правову позицію ЄСПЛ у рішенні у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому лише тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку».
Окрім цього, суд вважає доведеним існування ризику незаконного впливу обвинуваченого на свідків та потерпілого. Показання свідка отримуються судом усно шляхом допиту особи безпосередньо в судовому засіданні. А отже, за відсутності дієвого запобіжного заходу такий ризик є реальним. Суд також враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого, його соціальні зв`язки, поведінку обвинуваченого після інкримінованих йому події та думку самого обвинуваченого, який не заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу.
За сукупності таких обставин, на даний час, суд вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК, можуть забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_3 процесуальних обов`язків.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини, судом вже застосовано заставу, підстав для розміру якої на даний час немає, як і підстав щодо зміни обсягу визначених раніше судом обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, враховуючи те, що сторона захисту не просила їх скасувати або зменшити.
Керуючись статтями 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити щодо ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не більш ніж на два місяці, до 24 березня 2022 року включно, з можливістю внесення застави у розмірі 100 (сто) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 248100 (двісті сорок вісім тисяч сто) гривень 00 коп.
У разі внесення застави у розмірі визначеному ухвалою суду, ОСОБА_3 , з дня внесення застави вважати особою стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді застави і відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України покладаються наступні обов`язки:
- прибувати до суду у визначений час;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу суду;
- утриматися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні.
Визначити термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, - два місяці з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.
Роз`яснити обвинуваченому та заставодавцю, кожному окремо, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава може бути звернута в дохід держави.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга на протязі п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1