Справа № 569/4972/17
УХВАЛА

06 грудня 2021 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі судді ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,, захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0008802 від 20.12.2016 відносно ОСОБА_4 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Рівненського міського суду перебуває вказане кримінальне провадження.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про повернення йому його паспорту громадянина України, який приєднано до кримінального провадження, як речовий доказ.

В судовому засіданні прокурор не заперечувала щодо задоволення клопотання обвинуваченого.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1, п. 1, ч. 6 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

У відповідності до ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення.

Як встановлено судом, відповідно до постанови слідчого СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області капітаном поліції ОСОБА_6 від 27.04.2017 оригінал розписки гр. ОСОБА_4 від 30.08.2016 та паспорт громадянина України виданий на його ім`я, приєднаний до криміналнього провадження №0001593 як речовий доказ. Арешт на вказане майно не накладався.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Протокол № 1 стаття 1 «Захист власності» говорить «Кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Тим самим у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод чітко встановлено: право власності кожної фізичної і юридичної особи, неурядової організації й групи приватних осіб, повинне поважатися. Тим самим у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод чітко встановлено: право власності кожної фізичної і юридичної особи, неурядової організації й групи приватних осіб, повинне поважатися.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Основною метою ст.. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини ( рішення у справах Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09.82, «новоселець кий проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).

Як встановлено судом, вказані речові докази у рамках кримінального провадження оглянуто, у зв`язку з чим, суд вважає доцільним повернути вказане майно, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст. 98, 100, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задоволити.

Повернути ОСОБА_4 паспорт громадянина України виданий на його ім`я, який приєднаний до криміналнього провадження №0001593 як речовий доказ.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1