У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.01.2022 Справа №607/259/22

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі, в приміщення зали судових засідань, скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, щодо не розгляду у строки встановлені вимогами КПК України клопотання у кримінальному провадженні № 0000003 від 25 лютого 2013 року та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла вказана скарга, в якій скаржники просили зобов`язати слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000003 від 25.02.2013 розглянути клопотання № 62 від 29.12.2021 відповідно до вимог ст. 220 КПК України.
В обґрунтування скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , зазначили, що 29.12.2021 на електронну адресу Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові - , вони направили клопотання № 62 файлом, підписаним електронним підписом. Однак, станом на 06.01.2022 результатів розгляду клопотання від слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 не отримали.
З моменту подання клопотання пройшло більше трьох днів, відтак скаржники вважають, що слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 допустив бездіяльність яка полягає у нездійсненні розгляду клопотання в строк визначений ст. 220 КПК України, а тому просили скаргу задовольнити.
Скаржники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити.
Слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явився.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст скарги та додані до неї документи, а також документи, надані слідчим для огляду у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що у скарзі слід відмовити з таких підстав.
Слідчим суддею встановлено, що слідчими Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львів здійснювалося досудове розслідування кримінального провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000003 від 25.02.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 375, ч. 1 ст. 384, ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 372, ч.1 ст. 367, ч. 2 ст. 384, ч. 2 ст. 367 КК України.

Стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 18) ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч. 2 ст. 9 КПК України).

Статтею 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй (ч. 2 ст. 220 КПК України).

Частиною 1 статті 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені слідчому судді в ході досудового розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, у випадку звернення особи із клопотанням про проведення слідчої (розшукової) дії, яке залишилось без реагування або без належного реагування (не було розглянуте або було розглянуте в частині) слідчого, правомірним є оскарження такої бездіяльності відповідно до п.1 ч. 1 ст.303 КПК України.

Однак, якщо клопотання розглянуто, а в його задоволенні відмовлено, то така відмова є предметом оскарження відповідно до п. 7 ч.1 ст. 303 КПК України.

Водночас, бездіяльність стосовно відсутності реагування на відповідні клопотання про вчинення певних процесуальних, зокрема слідчих (розшукових), дій може бути предметом оскарження лише у тих випадках, коли скаржник попередньо ініціював вчинення таких дій, звертаючись із відповідним клопотанням до слідчого.

Слідчим суддею встановлено, що клопотання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 № 62 від 29.12.2021 в межах кримінального провадження № 0000003 надійшло на електронну адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, яке було скероване до Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові та отримано слідчим 11.01.2022. За результатами розгляду даного клопотання, слідчим 11.01.2022 винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання, копію якої долучив до матеріалів справи.

Отже, клопотання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 № 62 від 29.12.2021 в межах кримінального провадження № 0000003 від 25.03.2013, слідчим розглянуто на час розгляду скарги та винесено постанову від 11 січня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання.

За такого, слідчий суддя дійшов висновку, що вимоги статті 220 КПК України щодо необхідності розгляду поданого клопотання слідчим у кримінальному провадженні № 0000003 від 25.03.2013 на даний час виконані в повному обсязі, клопотання розглянуто та за результатами такого розгляду у відповідності до вимог ст. 220 КПК України винесено постанову.

Зазначені обставини свідчать про те, що права та законні інтереси ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000003 від 25.03.2013, на час розгляду справи не порушенні слідчим, а тому відсутні підстави вважати щодо вчинення слідчим у кримінальному провадженні № 0000003 від 25.03.2013, бездіяльності, яка підпадає під ознаки п.1 ч.1 ст. 303 КПК України.

Відтак, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. 93, 220, 303, 306, 307, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, щодо не розгляду у строки встановлені вимогами КПК України клопотання у кримінальному провадженні № 0000003 від 25 лютого 2013 року та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1