Справа № 344/1743/22
Провадження № 1-кс/344/795/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат звернувся з вказаним клопотанням в обґрунтування якого посилався на те, що з 18.03.2020р. четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м.Івано-Франківську) ТУ ДБР розташованого у м.Львові було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000301 за ч.2 ст.364 КК України за фактом зловживання службовим становищем начальником Управління стратегічних розслідувань в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , який нібито шляхом тиску отримав упродовж 2016-2019рр.. на підставних осіб 29 земельних ділянок у с.Поляниця, які відносяться до земель лісогосподарського призначення та перебувають у володінні ДП «Ворохтянське лісове господарство». Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.львова від 05.02.2021р. було накладено арешт на земельну ділянку площею 0.05га, кадастровий номер :22:002:2784, що належить ОСОБА_5 із забороною здійснення будівництва на ній. Підставами для скасування арешту є: придбання земельної ділянки за договором купівлі-продажу від 02.10.2018р. а не з комунальної чи державної власності, експертиза проведена на замовлення заявника від 17.09.2021р. спростовує доводи про приналежність земельної ділянки до земель лісфонду (є три суміжні ділянки належні ОСОБА_5 в с.Поляниця), відсутні будь-які лісові чи інші зелені насадження на ній, відтворення та встановлення меж земель ДП «Ворохтянське лісове господарство» не можливо, у будівництво на земельній ділянці вкладено значні кошти в т.ч. інвестиційні та є невиконані зобов`язання по завершенню будівництва, а тому є підстави скасування арешту. Підозра за 24 місяці досудового розслідування не оголошена.

15.02.2022р. подано письмове заперечення на клопотання.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав доводи клопотання та просив скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 05.02.2021р. на земельну ділянку площею 0.05га, кадастровий номер :22:002:2784, що належить ОСОБА_5 із забороною здійснення будівництва на ній. Додатково зазначив, що внаслідок накладеного арешту та заборони будівництва збитки становлять близько 13 млн.грн. та є наявним неспівмірне втручання у право власності третьої особи.

Слідчий четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Івано-Франківську) ТУ ДБР ОСОБА_4 розташованого у м.Львові в судовому засіданні заперечив щодо задоволення з підстав зазначених в письмових запереченнях. Окрім того вказав на те що органами досудового розслідування призначена експертиза у кримінальному провадженні №0000501 (об`єднані кримінальні провадження), після якої буде встановлено приналежність даної земельної ділянки до земель лісфонду, окрім того рішення про надання первинному власнику земельної ділянки в 2001 році органом місцевого самоврядування не приймалось.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

18.03.2020р. четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м.Івано-Франківську) ТУ ДБР розташованого у м.Львові було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000301 за ч.2 ст.364 КК України. Підставою для внесення відомостей в ЄРДР було повідомлення УСБУ України в Івано-Франківській області за фактом зловживання службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди начальником Управління стратегічних розслідувань в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , шляхом тиску на посадових осіб органу місцевого самоврядування та державних лісогосподарських підприємств отримав на близьких родичів та інших підставних осіб 29 земельних ділянок в с.Поляниця, які відносяться до земель лісогосподарського призначення та перебувають у володінні ДП «Ворохтянське лісове господарство», який погоджень на відчуження не надавав.

08.05.2020р. слідчими ТУ ДБР у м.Львові здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000501 за ч.2 ст.364 КК України, 24.11.2021р. дані кримінальні провадження об`єднані із залишенням №0000301.

Слідством також встановлено, що підставою реєстрації земельних ділянок (трьох), в т.ч. земельної ділянки кадастровий номер :22:002:2784 впродовж 2016-2019 роках були Державні акти, видані Поляницькою сільською радою у 2001 році, однак протягом цього року було зареєстровано тільки 2 Державних акти виданих Поляницькою сільською радою, отже такі державні акти місять ознаки підробки. Громадяни на підставі отриманих Державних актів уклали договори купівлі-продажу, кінцевим власником одних з яких є ОСОБА_5 в т.ч. на земельну ділянку кадастровий номер :22:002:2784. Дана земельна ділянка, згідно відомостей ДП «Львівська державна лісовпорядна експедиція» знаходиться в масиві ділянок розташованих на території Поляницького лісового господарства ДП «Ворохтянське лісове господарство» (24 квартал, де здійснювалась рубка у 2019-2021 роках).

За долученими до матеріалів клопотання доказами, ОСОБА_5 набув право власності на земельну ділянку кадастровий номер :22:002:2784 за договором купівлі-продажу від 02.10.2018р. від продавця ОСОБА_7 , реєстрація права власності якій в Державному реєстрі здійснена 06.06.2018р., водночас на підставі якого саме документу (іншого Державного акту чи рішення Поляницької сільської ради) відомості в договорі не вказані, водночас такі дані можуть бути встановлені в подальшому органами досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 05.02.2021р. було накладено арешт на земельну ділянку площею 0.05га, кадастровий номер :22:002:2784, що належить ОСОБА_5 шляхом заборони розпорядження, користування і проведення будівельних робіт на ній. Зі змісту ухвали вбачається що клопотання подавалось органом досудового розслідування з метою збереження саме речових доказів у кримінальному провадженні №0000501 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Отже, за вимогами ст.170 КПК України така земельна ділянка може бути арештована, навіть якщо вона перебуває у власності добросовісного набувача, так як такий арешт накладався з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Дійсно, 17.09.2021р. на підставі поданого клопотання адвоката була проведена судова земельно-технічна експертиза у кримінальному провадженні №0000501 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.364 КК України, на питання поставлені адвокатом щодо трьох земельних ділянок, в т.ч. за кадастровим №:22:002:2784.

Однак, як вбачається зі змісту експертного висновку, проект землеустрою щодо спірної ділянки за №:22:002:2784 не надавався на експертизу (до матеріалів клопотання про скасування арешту майна та експертизу надавався тільки один Проект землеустрою, однак щодо іншої суміжної земельної ділянки площею 0.25га), а тільки надано договір купівлі-продажу та витяг з реєстру (аркуш 14,15) та каталог координат поворотних точок (аркуш 18 висновку). Щодо питань приналежності земель до лісфонду, то вказано що Державний акт на землю виданий ДП «Ворохтянське лісове господарство» у 2001 році, не містив вимоги присвоєння ділянці кадастрового номеру (ця вимога за законом тільки з 2011 року) та не була створена публічна кадастрова карта на той час, а на дослідження технічної чи іншої документації на підставі якої розроблявся Державний акт ДП або переносились межі в натуру, не подавалось на дослідження. А тому, висновком і не надано відповідь на питання №6,7 щодо встановлення меж земельної ділянки ДП «Ворохтянське лісове господарство».

Слідчий під час розгляду клопотання надав постанову прокурора ТУ ДБР Львівської обласної прокуратури від 10.09.2021р. про проведення судової земельно-технічної експертизи, та супровідним листом від 22.09.2021р. направлено дану постанову Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз Мінюсту і дано доручення ТУ ББР розташованого в місті Львові скерувати матеріали кримінального провадження для цього.

Щодо наявності будівництва, то таке підтверджене на всіх трьох земельних ділянках, як і доводив адвокат заявника, водночас скасування арешту накладеного за ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 05.02.2021р. як підстава для припинення нанесення явних збитків та неспівмірного втручання у право власності третьої особи, на переконання слідчого судді є передчасним, і таке клопотання може бути подане після проведеної за постановою органу слідства повної та всебічної експертизи за наявності документації на землі лісфонду.

Відповідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Подаючи таке клопотання, заявник не довів, що є на час подання підстави для скасування, тобто таке є передчасне.

Тому, враховуючи вищенаведене, клопотання про скасування арешту майна до задоволення не підлягає, за недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 24.02.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_8