Справа № 487/4560/21
Провадження № 1-кп/487/617/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м. Миколаїв

Заводський районний суду м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000633 від 14.05.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Новоолексіївка Генічеського району Херсонської області, є громадянином України, має неповну загальну середню освіту, працює не офіційно підсобним робітником на будівництві, раніше судимий: - 20.02.2013 Генічеським районним судом Херсонської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 297, ч.1 ст. 310, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 189, ч.4 ст. 70, ст. 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі; - 17.06.2021 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України
за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
10.05.2021 близько 10:24 год., ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні магазину «Єва» тов. «РУШ», розташованому по вул. Курортній, 9/2 в м. Миколаєві, реалізуючи свій злочинний корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку співробітників вказаного магазину та сторонніх осіб, повторно таємно викрав майно, що належить ТОВ «РУШ», а саме парфуми «Версаче Крістал Брайт туалетна вода жіноча 50 мл», вартістю 881,58 грн., після чого утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, у вчиненні якого визнається винним.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав в повному обсязі, в скоєному щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті та зазначив проте, що ним вони не оспорюються, при цьому вважав за недоцільне дослідження доказів щодо цих обставин. Аналогічну думку висловив прокурор.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що 10.05.2021 знаходився в магазині «Єва». На полиці побачив жіночі парфуми. Оскільки продавець відійшла, він взяв флакон парфумів «Версаче» та вийшов з магазину не сплативши на касі їх вартість. В подальшому йому телефонували з магазину та пропонували сплатити за ці парфуми приблизно 3600 грн., але він не погодився, оскільки ця сума значно перевищує їх вартість. Потім його цивільна дружина видала парфуми працівникам поліції.
Такі показання обвинуваченогоОСОБА_3 , надані без будь-якого примусу, у зв`язку з чим суд вважає їх послідовними, логічними, такими, що підтверджують правильність розуміння ним змісту встановлених обставин кримінального правопорушення, їх добровільність та істинність його позиції. За такого, такі показання обвинуваченого, визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами на підтвердження встановлених судом фактичних обставин.
Суд вважає, вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України доведеною, а кваліфікацію його дій вірною.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 працює не офіційно, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії нетяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого злочину.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_3 за вчинений злочин необхідно призначити покарання у вигляді арешту строком на 6 місяців.

Вирішуючи питання про призначення остаточного покарання з урахуванням вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.06.2021 суд враховує висновок щодо застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України сформований у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 лютого 2021 року (справа № 760/26543/17), відповідно до якого, якщо до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, вироком суду було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших злочинах, вчинених до постановлення цього вироку, в таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватись в залежності від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, на момент постановлення нового вироку, і яке рішення приймає суд у новому вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку.

У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок - попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально - виконуються самостійно.

Враховуючи те, що вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.06.2021, за яким ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, набрав законної сили, а за даним вироком ОСОБА_3 засуджується за злочин вчинений до постановлення попереднього вироку від 17.06.2021, до покарання у вигляді арешту, яке належить відбувати реально, суд не застосовує положення ч.4 ст. 70 КК України, оскільки вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.06.2021 підлягає окремому виконанню.

Приймаючи до уваги, що у кримінальному провадженні №0001197 від 06.09.2021 відносно ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.09.2021 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжено ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.11.2021 та на теперішній час ОСОБА_3 утримується в ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор», суд вважає необхідним зарахувати строк попереднього ув`язнення в строк покарання за даним вироком, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України.

У кримінальному провадженні представником потерпілого цивільний позов не заявлений.
Питання про речовий доказ суд вирішує у відповідності до правил, встановлених п.3 ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання 6 (шість) місяців арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання вироку законної сили, зарахувавши в строк відбуття покарання термін перебування під вартою в період з 08.09.2021 по день набрання цього вироку законної сили.

Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.06.2021 виконувати самостійно.

Речові докази:

- парфум «VERSACE BRIGHT CRYSTAL», який запакований до сейф-пакета №7125219, переданий на зберігання до камери схову речових доказів Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області повернути власнику ТОВ «РУШ»;

- Цифровий диск CD-R диск «52х 700Mb/80MIN» із записом камер відео спостереження, розташованих в магазині «Єва» ТОВ «РУШ» по вул. Курортній 9/2 в м. Миколаєві від 10.05.2021 зберігати в матеріалах судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його оголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1