Номер провадження: 11-сс/813/1392/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.09.2021 року про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000574 від 22.07.2019 року, стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Республіки Молдова, громадянки Республіка Молдова, маючої середньо-спеціальну освіту, одруженої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-
встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про застосування у кримінальному проваджені №0000574 від 22.07.2019 року запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно підозрюваної ОСОБА_7 та обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,строком до 26.10.2021 року, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СУ ГУНП в Одеській областіперебувають матеріали кримінального провадження №0000574 від 22.07.2019 року за підозрою у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за обставин які вказані у клопотанні слідчого.

22.07.2019 року відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000574.
26.08.2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
31.08.2021 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 06.09.2021 року відмовлено у задоволені клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 та застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Обґрунтовуючи рішення слідчий суддя зазначив, що доводи прокурора про необхідність застосування до підозрюваної найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не знайшли свого підтвердження.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою обрати відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Прокурор посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, оскільки слідчим суддею не досліджено ряд обставин (доказів) у кримінальному провадженні, що вказують на причетність підозрюваної ОСОБА_7 до інкримінованого їй правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, які зазначені у клопотанні слідчого. Також, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчим суддею не взято до уваги існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а також тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 ..

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; думку захисника та підозрюваної, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; апеляційний суд дійшов до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_7 слідчий суддя правильно врахував, що досліджені в судовому засіданні докази дійсно свідчать про наявність на даний час фактів, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що остання могла вчинити інкримінований їй злочин. Водночас, слідчий суддя врахував та зазначив в ухвалі, що підозрювана вперше притягується до кримінальної відповідальності, має сім`ю та постійне місце проживання на території Одеської області, на законних підставах проживає на території України, маючи при цьому посвідку на проживання, добровільно відшкодувала збитки потерпілій особі.
З огляду на фактичні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваної, слідчий суддя зробив висновок про те, що на даному етапі досудового розслідування існують стримуючі фактори, які дають підставі для обрання підозрюваній запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, що забезпечить виконання обов`язків, покладених на ОСОБА_7 ..
Апеляційний суд погоджується з таким висновком слідчого судді.

Доводи прокурора про існування потреби у застосуванні до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою та неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, апеляційний суд визнає безпідставними, з огляду на таке.

Поведінка підозрюваного після застосування відносно неї запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, зокрема те, що органом досудового розслідування та прокурором не було зафіксовано порушень підозрюваної умов домашнього арешту, свідчать про відсутність у підозрюваної мети переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що необхідність обмеження права підозрюваної на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України та ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, на даній стадії досудового розслідування, з урахуванням конкретних обставин справи та особи підозрюваного, на даний час відсутня та прокурором не доведена.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що під час апеляційного розгляду прокурор не надав суду доказів реального існування заявлених в клопотанні ризиків, які б вказували на те, що застосований до підозрюваної запобіжний захід у виді домашнього арешту, не забезпечує на даний час виконання покладених на підозрювану обов`язків.

За таких обставин, доводи прокурора про необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з посиланням лише на тяжкість обвинувачення, за відсутністю порушень підозрюваної умов перебування під домашнім арештом, не є достатньою підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, апеляційний суд враховує повідомлення прокурора та захисника про те, що у кримінальному провадженні №0000574 від 22.07.2019 року затверджено та направлено обвинувальний акт до суду першої інстанції та підготовче судове засідання призначене на 11.10.2021 року.

Вказані обставини свідчать про те, що строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні вже закінчився, а тому на теперішній час відсутні підстави для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, поданого на стадії досудового розслідування.

Будь-яких порушень норм КПК під час розгляду клопотання слідчим суддею, які могли б стати підставою для скасування оскаржуваної ухвали, не встановлено.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 405,419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.09.2021 року, щодо застосування до підозрюваної ОСОБА_7 , за ч.2 ст.286 КК України, запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000574 від 22.07.2019 року залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4