Номер провадження: 11-сс/813/1509/21
Номер справи місцевого суду: 510/1883/21 1-кс/510/58/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарів с/з ОСОБА_5 ,, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ренійського районного суду Одеської області від 01 жовтня 2021 року про застосування тимчасового арешту до громадянина Республіки Молдова

ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Вулканешти Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який розшукується компетентними органами Республіки Румунія для виконання покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 10 місяців за вчинення злочину, передбаченого ст.367 КК Румунії та ст.270,274 Митного Закону Румунії,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення

Ухвалою слідчого судді Ренійського районного суду Одеської області від 01 жовтня 2021 року було задоволено клопотання керівника Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_12 та до громадянина Республіки Молдова ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) застосовано тимчасовий арешт в ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком на сорок днів до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Республіки Румунія.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, слідчим суддею допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Захисник вказує на те, що ОСОБА_10 вже відбув покарання, призначене йому вироком Трибуналу м. Тулча від 15 січня 2016 року, на виконання якого ОСОБА_10 і було затримано на території України.

Також апелянт вважає, що слідчий суддя дійшов неправильного висновку про те, що злочин, за який розшукується ОСОБА_10 відповідно до закону України про кримінальну відповідальність відповідає ч.1 ст.255 КК України.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Захисник ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_8 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали за клопотанням прокурора та доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ст.583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.

Статтею16 Європейської конвенції «Про видачу правопорушників» від 13 грудня 1957 року, яка була ратифікована Законом України № 43/98-ВР від 16.01.1998 року, передбачено, що у запиті про тимчасовий арешт повідомляється про існування одного з документів, зазначених у пункті 2а ст.12 конвенції, а саме, оригіналу або завіреної копії обвинувального вироку та постанови суду або постанови про негайне затримання чи ордера на арешт або іншого розпорядження, яке має таку ж силу і видане відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуючої сторони.

Відповідно до ч.4 ст.584 КПК України, при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до положень ч.6 ст.583 КПК України, при розгляді клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту до затриманого, слідчий суддя встановлює особу затриманого, пропонує йому зробити заяву, перевіряє наявність документів, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави, вислуховує думки учасників судового провадження та виносить ухвалу про застосування тимчасового арешту або відмову в застосуванні тимчасового арешту, якщо для його обрання немає підстав.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді встановлено, що начальником ЗС № 2 ВКП Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області 29.09.2021 р. складено протокол про затримання ОСОБА_10 ( ОСОБА_13 ), в порядку ст.ст.208,582 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування тимчасового арешту до ОСОБА_10 ( ОСОБА_13 ) слідчий суддя виходив з того, що НЦБ Інтерполу в Румунії підтвердило розшук ОСОБА_10 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , надіславши при цьому національний ордер на арешт (Mandat de Executare a Pedepsei Inchisorii) №145/2317/88/2014 від 20.04.2016 р. на виконання вироку у вигляді позбавлення волі 4 роки 10 місяців за вчинення злочину: заснування (створення), приєднання та підтримка організованої злочинної групи, співучасть в контрабанді.

Так, відповідно до інформації, наданої ВМПС ГУНП в Одеській області від 29.09.2021 року № 50/1925, згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу станом на 29.09.2021 року громадянин Республіки Молдова ОСОБА_10 ( ОСОБА_13 ), розшукується на міжнародному рівні (з 22.06.2016 року) з метою арешту та подальшої екстрадиції до Республіки Румунії для виконання покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 10 місяців за вчинення злочинів, передбачених ст.367 Кримінального Кодексу Румунії, ст.270 та ст.274 закону № 86/2006 (стосується митного кодексу).

Судом Tulcea Tribunal проголошено вказаній особі вирок № 25 та 25.05.2016 року судом Tulcea Tribunal, видано ордер на арешт № 30/1299/88/2014 ОСОБА_10 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до матеріалів, що містяться у картці Інтерполу вбачається, що 15.01.2016 року ОСОБА_10 ( ОСОБА_13 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджений судом Tulcea Tribunal за ст.367 КК Румунії та ст.270 та ст.274 закону № 86/2006 (стосується митного кодексу) до 4 років 10 місяців позбавлення волі та 25.05.2016 р. видано ордер на його арешт № 30/1299/88/2014.

Слідчим суддею було встановлено особу затриманого ОСОБА_10 ( ОСОБА_13 ) - паспортом громадянина Республіки Молдова серії НОМЕР_1 , виданого 01.06.2001 року органом № 15.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що злочин, покарання за який призначено ОСОБА_10 ( ОСОБА_13 ) на території Республіки Румунії відповідає злочину, передбаченому ч.1 ст.255 КК України та є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у виді позбавлення волі більше ніж на 1 рік, а тому строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені ст.49 КК України не спливли.

Під час апеляційного розгляду, прокурор надала перекладений на українську мову вирок Республіки Румунії суд Тулча, з якого убачається, що ОСОБА_10 ( ОСОБА_13 ) був засуджений на строк два роки шість місяців саме за створення злочинної організації (групи), а це більше ніж 1 рік, як передбачено ч.1ст.255 КК України, та на 4 роки позбавлення волі за контрабанду. Тобто: покарання у виді 4 років 10 місяців позбавлення волі складається з двох покарань, одне з яких є створення злочинної організації (групи).

З огляду на викладене апеляційний суд вважає необгрунтованими твердження апеляційної скарги захисника про те, що слідчий суддя дійшов неправильного висновку відносно того, що злочин, за який засуджений ОСОБА_10 , відповідно до закону України про кримінальну відповідальність відповідає ч.1 ст.255 КК України.

Також, необґрунтованими є доводи захисника про те, що ОСОБА_10 ( ОСОБА_13 ) вже відбув покарання призначене йому вироком Трибуналу м. Тулча від 15 січня 2016 року, для виконання якого його і було затримано на території України, оскільки, з наданих захисником документів убачається, що вирок частково виконаний на території республіки Молдова.

При цьому апеляційний суд зазначає, що, відповідно до ч.8ст.584 КПК України «При розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу».

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що компетентні органи Республіки Румунії станом на 29.09.2021 року підтвердили розшук ОСОБА_10 ( ОСОБА_13 ) та звернулись з проханням про застосування до нього тимчасового арешту.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 про незаконність тимчасового арешту не узгоджуються з вимогами ст.583 КПК України, оскільки для тимчасового арешту ОСОБА_10 ( ОСОБА_13 ) існували відповідні правові підстави - останній перебував у міжнародному розшуку правоохоронних органів іноземної держави Республіка Румунія, які висловили бажання його арештувати.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, який зазначив, що прокурором надано у повному обсязі перелік документів, відповідно до вимог ч.4 ст. 583 КПК України, які є допустимими доказами, а тому, на підставі Європейської конвенції «Про видачу правопорушників» 1957 року, ст. 583 КПК України, існує необхідність застосування до ОСОБА_10 ( ОСОБА_13 ) тимчасового арешту, до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Республіки Румунія.

Апеляційний суд вважає, що при розгляді клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту слідчий суддя дотримався вимог ст.583 КПК України, зокрема, слідчим суддею була встановлена особа затриманого, перевірені документи, що містять дані про засудження ОСОБА_10 ( ОСОБА_13 ) за вчинення злочинів на території іноземної держави та його розшук компетентним органами Республіки Румунія.

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 , поданої в інтересах затриманого ОСОБА_10 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 12, 16 Європейської конвенції «Про видачу правопорушників» від 13 грудня 1957 року, статтями 177, 405, 407, 418, 419, 422, 541-550, 583 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ренійського районного суду Одеської області від 01 жовтня 2021 року, якою було задоволено клопотання керівника Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_12 та до громадянина Республіки Молдова ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) застосовано тимчасовий арешт в ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком на сорок днів до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Республіки Румунія залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4