Провадження № 1-кс/643/5616/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.12.2021 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003083 від 16.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України,-

встановив:
Слідчим відділом Харківського районного управління № 2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яким встановлено, що невстановлені особи 08.10.2021 приблизно о 10:00, перебуваючи на території Московського району міста Харкова, шахрайським шляхом намагались заволодіти майном належним ОСОБА_4 , а квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що вказана квартира є предметом злочину та право власності на неї може перейти до третіх осіб, тому з метою недопущення перереєстрації права власності, просить та накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , шляхом заборони будь-яким особам здійснювати її відчуження та розпоряджатися нею; заборонити органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, як виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, але не обмежуючись Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міської, районної, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, державним виконавцем, приватним виконавцям та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії (реєстрації прав власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо вищевказаного арештованого майна; клопотання розглянути без повідомлення власника з метою забезпечення арешту майна.

До клопотання прокурором додано заяву, в якій він клопотання підтримав та просив судовий розгляд провести за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи вказану норму закону та те, що повідомлення підозрюваного, його захисника та інших власників майна про розгляд судом клопотання про арешт майна може призвести до його відчуження, слідчий суддя розглянув клопотання без їх повідомлення.

Дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, додані до клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є, крім іншого, запобігання можливості його відчуження, а метою, наряду з іншим, забезпечення кримінального провадження.

З протоколу допиту у якості потерпілої ОСОБА_4 вбачається, що в неї є онук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , племінниця ОСОБА_6 та сестра ОСОБА_7 , 1927 р.н., які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 . Онук потерпілої (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ), сестра (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та племінниця (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ) на теперішній час померли. Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 вказана квартира на 14.08.2008 перебувала у спільній сумісній власності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Зі слів потерпілої ОСОБА_4 , 08.10.2021 близько 10:00 до неї за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 приїхала жінка з анкетними даними ОСОБА_8 (тривалий час підтримувала дружні стосунки з сестро потерпілої, з померлою ОСОБА_7 ) та її начебто чоловік на ім`я ОСОБА_9 . Останні повідомили потерпілій, що їй необхідно взяти свої документи та поїхати разом із ними до нотаріуса у смт. Кранокутськ, де необхідно підписати ряд документів.

Погодившись та сівши до автомобіля останніх (автомобіль ВАЗ жовтого кольору) під час руху до смт. Краснокутськ, потерпіла зрозуміла, що знайома з анкетними даними ОСОБА_8 та її чоловік на ім`я ОСОБА_9 вирішили отримати від неї довіреність нотаріально засвідчену та в подальшому вирішили заволодіти квартирою розташованою за адресою АДРЕСА_2 , так як єдиним правонаступником вказаної квартири є лише потерпіла ОСОБА_4 .

Після того, як потерпіла разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прибули до смт. Краснокутськ 08.10.2021, ОСОБА_4 повідомила останнім що їй дуже зле і попрохала зателефонувати її знайомій ОСОБА_10 , яка приблизно через 10 хвилин прибула до ОСОБА_4 .

Під час спілкування потерпілої та ОСОБА_11 із ОСОБА_8 та її чоловіком, потерпілій стало відомо, що її онук помер і вона єдиним спадкоємцем вказаної вище квартири. Окрім того від ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_4 стало відомо, що її онук ОСОБА_12 надав довіреність ОСОБА_13 щодо здійснення представництва його прав та оформлення будь-яких документів.

Приблизно 15-16 листопада 2021 близько 10 години до потерпілої за місцем її мешкання приїздили раніше їй невідомі чоловіки, які перебували у дворі будинку потерпілої близько 1-2 годин та весь час перебування голосно кричали та стукали в двері та вікна будинку. Остання переживаючи за своє життя сховалась під ліжко та очікували поки невідомі покинуть територію двору.

Того ж дня до потерпілої приблизно о 15 годині приїхала ОСОБА_14 повідомила, що до неї телефонував ОСОБА_13 та розповів той факт, що це саме він приїздив із невідомими чоловіками, що б налякати ОСОБА_4 так як вона є єдиним спадкоємцем вказаної вище квартири.

Допит потерпілої повністю підтвердила свідок ОСОБА_15 .

Згідно довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, квартира за адресою: АДРЕСА_2 , на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 14.08.2008 Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради № 5-08-299800.

Таким чином, слідчий суддя вважає доведеним, що правові підстави для накладення арешту на квартиру підтверджуються копіями матеріалів кримінального провадження, доданими до клопотання.

Як передбачено ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення… .

В клопотанні прокурором доведена необхідність накладення арешту на квартиру з забороною розпорядження нею, так як присутній ризик відчуження майна, передбачений абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, крім того, судом враховується можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Вимоги, викладені прокурором у прохальної частини клопотання щодо зборони органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно… та іншим органам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо арештованого майна, виходять за межі, визначені ст. 170, ч. 5 ст. 173 КПК України. Крім того, сама по собі заборона відчуження та розпорядження передбачає неможливість реєстрації (скасування) права власності.

Отже, клопотання підлягає задоволенню в частині заборони будь-яким особам здійснювати відчуження вказаної квартири та розпоряджатися нею.

Керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -

постановив:
Клопотання про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 шляхом заборони будь-яким особам здійснювати її відчуження та розпоряджатися нею.

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1