УХВАЛА

09 листопада 2021 рокум. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 (далі слідчий), прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 (далі прокурор), підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в м. Рівне, клопотання слідчого погоджене прокурором в рамках кримінального провадження за №0001621 від 16 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України (далі це ж кримінальне провадження) про застосовування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

29.10.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, згідно якої, він 16.08.2021, о 00:10 год., перебуваючи поблизу пам`ятника Богдану Хмельницького, що в м.Рівне по вул. Академіка Грушевського, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, вчинив напад на потерпілого ОСОБА_6 , в ході якого застосував до нього насильство, яке є небезпечним для здоров`я потерпілого, що виразилося в нанесенні одного удару рукою в область обличчя ОСОБА_6 , внаслідок чого останній отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді забійної рани в ділянці брови та осаднення на переніссі, після чого незаконно заволодів належну потерпілому барсетку вартістю 89 гривень, в якій знаходилися належний останньому мобільний телефон марки «HUAWEI», моделі «FIG - LX1 3/32 Гб»5», вартістю 1689,07 гривень, захисний чохол до мобільного телефону марки «HUAWEI», вартістю 127,86 гривень, мобільний телефон марки «Техно», моделі LC6a (Pouvoir 3 Air 1/16Gb), вартістю 1740,67 гривень, грошові кошти в сумі 4000 гривень, чим завдав потерпілому майнової шкоди у розмірі 7646,6 гривень.

Підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення за вищевказаних обставин, слідчий обґрунтовує показаннями потерпілого ОСОБА_6 ; протоколом впізнання особи за фотознімками з потерпілим; протоколом огляду місця події від 16.08.2021; протоколам огляду місця події від 29.09.2021; протоколами допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Слідчий вказує, що ОСОБА_5 30.09.2021, було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а в подальшому, після проведення 28.10.2021 експертами Рівненського обласного бюро судово-медичних експертиз судово-медичної експертизи, встановлено, що потерпілим внаслідок вчиненого кримінального правопорушення отримано легкі тілесні ушкодженні із короткочасним розладом здоров`я. За результатами такої судово-медичної експертизи, враховуючи непогашену судимість ОСОБА_5 про вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, 29.10.2021 останньому вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Слідчий у клопотання просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід тримання під вартою, оскільки існують ризики передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний, будучи раніше судимим, а саме 22.12.2008 Керченським міським судом АР Крим за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі, 16.02.2016 Шевченківським районним судом міста Львова за ч.2 ст.286 КК України до 5 років. 6 місяців позбавлення волі, відбувши призначені судом покарання в повному обсязі, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, а вчинив умисний корисливий злочини проти власності, розуміючи реальність і невідворотність покарання за вчинений злочин, санкція якого передбачає позбавлення волі від 7 до 10 років, може вжити заходів, щоб переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Також існує ризик, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні, з метою схилити його до зміни показів або до дачі неправдивих показів, враховуючи що потерпілий в ході досудового розслідування впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка вчинила відносно нього розбій. Крім цього, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки будучи раніше засудженим за вчинення умисних тяжких злочинів, в тому числі за аналогічний злочин, відбувавши реально міри покарання, призначені згаданими вироками судів, маючи не зняту та не погашену судимість ОСОБА_5 на шлях виправлення та перевиховання не став, та підозрюється у вчиненні нового умисного тяжкого злочину проти власності. Вказане свідчить про небажання ОСОБА_5 ставати на шлях виправлення та свідомо займається злочинною діяльністю.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання вищевказаним ризикам, а тому підозрюваному слід застосувати запобіжний захід тримання під вартою, без визначення розміру застави, у відповідності до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України.

Прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили його задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив застосувати домашній арешт в період доби.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2ст. 187 КК України.

Вище наведені у клопотанні докази в сукупності, вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні останнім вищевказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії вірогідними, з огляду на докази, які вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкості кримінального правопорушення який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином , що він раніше судимий, відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, тобто він не одружений, відсутність осіб, як перебувають на його утриманні, а отже існує ризик передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Стороною обвинувачення не доведено існування ризиків передбачених п.3 ,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України .

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Враховуючи докази, які вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 вищевказаного кримінального правопорушення, його тяжкість відповідно до ст. 12 КК України, обставини його вчинення, застосування насильства, яке є небезпечним для здоров`я потерпілого , особу підозрюваного, який не працює, не одружений, а також за наявності ризику передбаченого п.п.1, ч.1 ст. 177 КПК України, стосовно ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КК України і жоден з більш м`яких запобіжних не забезпечить кримінальне провадження.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до підозрюваного вказаного запобіжного заходу не встановлено.

Керуючись ст. ст.176-178, 183, 309 КПК України,слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Керч, Автономна Республіка Крим, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимому, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком до 26.12.2021.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримувати в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали до 26.12.2021.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1