Справа № 130/1970/20
Провадження №11-кп/801/134/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
з участю : прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 листопада 2021 року, якою ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрито,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 листопада 2021 року задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_10 , звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.1 ст. 125 КК України закрито, цивільний позов законного представника потерпілої ОСОБА_11 ОСОБА_12 до ОСОБА_13 , ОСОБА_8 залишено без розгляду, стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь законного представника ОСОБА_11 - ОСОБА_12 витрати на правову допомогу в розмірі 17000 грн.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 подав на рішення суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь законного представника ОСОБА_11 ОСОБА_12 витрат на правову допомогу в розмірі 17000 грн.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що КПК України передбачає стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого процесуальних витрат лише у разі ухвалення обвинувального вироку, а оскільки у даному провадженні була постановлена ухвала про закриття провадження та звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, його вина судом не встановлена.
Крім того, ОСОБА_7 є неповнолітньою особою, студентом ВНТУ та його майновий стан не дозволяє понести витрати в розмірі 17000 грн.
Представник потерпілої ОСОБА_11 - ОСОБА_12 подав заперечення на апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в яких просить ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11.11.2021 залишити без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , його законного представника ОСОБА_8 та захисника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ч.1 ст. 125 КПК України суд за клопотанням осіб має право визначити грошовий розмір процесуальних витрат, які повинні бути їм компенсовані.
Згідно з ч.1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.
При цьому, вказані положення закону не обмежують процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком.
Частиною 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу.
Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.
Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 закрито на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, що є нереабілітуючою підставою.
Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.
Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.
Отже, доводи захисника з приводу відсутності підстав для сплати ОСОБА_7 процесуальних витрат є необґрунтованими, оскільки закриття кримінального провадження щодо неї з нереабілітуючих підстав і застосування до неї більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із наданням потерпілій правової допомоги.
Висновки суду узгоджуються з правовою позицією, висловленою в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 02.12.2021 (справа №449/1689/19).
Крім того слід зауважити, що відповідно до ст. 119 КПК України, ОСОБА_7 у разі матеріальних затруднень має право клопотати про відстрочку або розстрочку сплати процесуальних витрат на визначений строк.
Отже, суд першої інстанції при постановленні ухвали стосовно ОСОБА_7 не допустив жодних істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.
Керуючись ст. ст. 405, 407, КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 листопада 2021 року, якою ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, закрито - без зміни.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4