Справа № 206/3762/21
Провадження № 1-кп/206/235/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" вересня 2021 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000271 від 18 липня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпра, громадянин України, маючого вищу освіту, неодруженого, не працевлаштованого, не маючий місця реєстрації, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-07 квітня 2008 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

-13 жовтня 2010 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 3 роки 1 місяць позбавлення волі за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2008 року до відбуття 4 роки 1 місяці позбавлення волі, звільнений 31 серпня 2012 року;

-13 січня 2015 вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

-16 листопада 2017 вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

-25 вересня 2020 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

-28 липня 2021 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за кримінальні правопорушення проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та маючи не зняті і не погашені у встановленому законом порядку судимості, вчинив нове умисне кримінальне правопорушення проти власності.

Так, 17 липня 2021 року у другій половині дня (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим), ОСОБА_5 знаходився за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , де у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно та поєднане з проникненням у житло, а саме крадіжки будь яких речей з кімнат АДРЕСА_2 та має один вхід) розташованих у будинку АДРЕСА_3 .

В цей же час, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, поєднане з проникненням у житло, знаходячись біля вхідних дверей до кімнат АДРЕСА_4 де невстановленим в ході слідства предметом зрізав з петель вищевказані вхідні двері до кімнат АДРЕСА_5 та зайшов до вказаного житла, в результаті чого незаконно проник до житла.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, поєднане з проникненням у житло, у той же день та час, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщеннях кімнат АДРЕСА_4 , побачив: 5 коробок з ножами кредитками «CardSharp» у кількості 5000 шт., що належать ОСОБА_6 , які він визначив, об`єктами свого злочинного посягання.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, у той же час, перебуваючи у тому ж місці, ОСОБА_5 таємно, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, викрав 5 коробок з ножами кредитками «CardSharp» у кількості 5000 шт., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_5 , відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №2717/21 від 09 серпня 2021 року, заподіяв потерпілому ОСОБА_6 , майнову шкоду на загальну суму 97050 грн. 00 коп.

06 вересня 2021 року між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 467, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі. Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання, до покарання призначеного за дане кримінальне правопорушення, частково приєднати покарання, призначене за вироком Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 28 липня 2021 року, і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_5 .

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання щодо можливості затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе визначені угодою зобов`язання.

Потерпілий ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заву про розгляд кримінального провадження за його відсутністю. Крім того, надав прокурору згоду на укладення між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 угоди про визнання винуватості.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним, згідно із ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 472 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалено вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, за яким належить призначити йому, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000271 не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні заявлено не було.

Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експерта документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання речових доказів вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 342, 350, 373, 374, 474- 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 06 вересня 2021 року між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000271.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання, до покарання призначеного за дане кримінальне правопорушення, частково приєднати покарання, призначене за вироком Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 28 липня 2021 року, і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

У строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати строк ув`язнення у кримінальному провадженні №0000109 (за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2021 року).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України (отримувач: УК у Чечелівському районі м. Дніпра / Чеч. р/24060300, , Казначейство України (ЕАП), рахунок UA0004008, код класифікації 24060300), витрати за проведення судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-21/23479-Д від 28 липня 2021 року 686,48 гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь судового експерта ОСОБА_7 (розрахунковий рахунок: 386969) витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз №2717/21 від 09 серпня 2021 року 300 гривень.

Речові докази: п`ять слідів папілярних візерунків рук, виявлені та вилучені при огляді місця події, а саме кв. АДРЕСА_6 , які скопійовані на ліпких стрічках та поміщені до паперового конверту, на якому залишено пояснювальні написи залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання; 4 коробки з ножами кредитками «CardSharp» залишити за належністю ОСОБА_6 .

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Головуючий суддя ОСОБА_1