УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю адвоката - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000986 від 08.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-1 КК України, -

встановив:

21.12.2021 о 10:50 год. на адресу суду поштою надійшло клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , в якому прокурор просить накласти арешт на майно, вилучене 24.11.2021 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: крипто гаманець із позначенням Keep Key; жорсткий диск із позначенням Samsung NM-0808; чотири електронні комп`ютерні блоки в кожному із яких містяться 8 (вісім) відеокарт із позначенням Sapfir в загальній кількості 32 (тридцять дві) відеокарти; електронний комп`ютерний пристрій із позначенням Bitkoin чорного кольору.

Місце зберігання арештованого майна, прокурор просить визначити відповідно до Порядку зберігання та передачі речових доказів стороною обвинувачення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що у провадженні СУ ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження за №0000986 від 08.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-1 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що у період часу з початку 2021 року по теперішній час, невстановлені особи, шляхом самовільного підключення до електричних систем ПУЖКХ «Елітне», яке розташоване за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Елітне, вул. Насіннєва, б. 20, а також у приватному домоволодінні, розташованому на земельній ділянці 200 А (кадастровий номер :00:001:0102) за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Вільхівка; приватному гаражі (зліва на право другий) по АДРЕСА_2 , а також на території домоволодінь, які знаходяться на земельних ділянках з кадастровими номерами: :15:001:0383; :15:001:0340; :15:001:0339; :15:001:1120 садівничого товариства «Завод ім. Дзержинського» за адресою: АДРЕСА_3 , викрадають електричну енергію, спричиняючи своїми діям значну шкоду.

Так, 24.11.2021 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду

м. Харкова від 15.11.2021 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 під час якого виявлено та вилучено наступне: крипто гаманець із позначенням Keep Key; жорсткий диск із позначенням Samsung NM-0808; чотири електронні комп`ютерні блоки в кожному із яких містяться 8 (вісім) відеокарт із позначенням Sapfir в загальній кількості 32 (тридцять дві) відеокарти; електронний комп`ютерний пристрій із позначенням Bitkoin чорного кольору; дозвіл на зброю НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 ; рушницю в чохлі та розібраному вигляді з № НОМЕР_2 «Сафарі»; патрони «Сага» зеленого кольору у кількості 10 шт.; патрон «Сага» чорного кольору у кількості 21 шт.

Прокурор зазначає, що постановою слідчого від 25.11.2021 вилучене майно, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Як зазначає прокурор, у органу досудового розслідування достатньо підстав вважати, що виявлені та вилучені в ході обшуку предмети можуть містити інформацію, яка матиме значення для досудового розслідування.

26.11.2021, на виконання вимог КПК України, подано до Київського районного суду м. Харкова, клопотання накладення арешту на зазначене вище майно.

Ухвалою від 02.12.2021, яку отримано прокурором 14.12.2021 о 17.00 год., зазначене клопотання повернуто прокурору для усунення недоліків.

В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання. 22.12.2021 через канцелярію суду подав заяву, в якій просив відкласти судове засідання на іншу дату, у зв`язку з зайнятістю у іншому кримінальному провадженні (а.с. 22).
Представник власника майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вважав, що підстави для накладення арешту відсутні. При цьому зазначив, що метою проведення обшуку було вилучення майна, яке підтверджує викрадення електричної енергії, однак при проведенні обшуку було виявлено та вилучено електронні носії, мисливську зброю та патрони. Предмети, які були зазначені в ухвалі суду про проведення обшуку, не вилучалися. Також зазначив, що вилучена техніка не викрадає електричну енергію, а використовує її. Крім цього, постанова слідчого про визнання тимчасово вилученого майна речовим доказом не аргументована, оскільки не встановлено факту викрадення електричної енергії; відсутні дані про викрадення електричної енергії саме ОСОБА_5 .

У відповідності до ч.1 ст.172 КПК України, неявка прокурора не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя, вислухавши доводи представника власника майна, дослідивши надані докази, матеріали клопотання № 953/21397/21 н/п 1-кс/953/11292/21 встановив, що СУ ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000986 від 08.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-1 КК України (а.с. 4).
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15.11.2021 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).
Метою проведення обшуку слідчий суддя зазначив: відшукання і вилучення речей та предметів з застосуванням яких вчинялось викрадення електричної енергії, спеціальних пристроїв для викривлення результатів споживаної електроенергії (магніти, спеціальні прилади, які відмотують показання лічильника, тощо), а також іншої техніки за допомогою якої відбувалась крадіжка електричної енергії, чорнових записів, записних книжок, цифрових (електронних) носіїв інформації, які можуть містити відомості про причетність цих осіб до скоєння вказаного та інших злочинів, а також інших речей і документів, що мають значення для кримінального провадження, та можуть бути використанні як докази в кримінальному провадженні.
24.11.2021 з 13:39 год. по 16:30 год. в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено майно, перелік якого зазначено в протоколі обшуку (а.с. 12-13).
Клопотання про арешт майна подано до поштового відділення 26.11.2021 (а.с. 3 справа № 953/21397/21 н/п 1-кс/953/11292/21) та надійшло до суду 29.11.2021 (а.с. 1-2 справа № 953/21397/21 н/п 1-кс/953/11292/21).

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01.12.2021 вищевказане клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 повернуто прокурору для усунення недоліків, встановивши строк в сімдесят дві години, з моменту отримання копії ухвали (а.с. 16, а.с. 8 справа № 953/21397/21 н/п 1-кс/953/11292/21).
Копію ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01.12.2021 про повернення клопотання для усунення недоліків 14.12.2021 о 17:00 год. отримано прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 (а.с. 17, а.с. 10 справа № 953/21397/21 н/п 1-кс/953/11292/21).
Клопотання про арешт майна подано до поштового відділення 17.12.2021 (а.с. 19) та надійшло до суду 21.12.2021 (а.с. 1-2).

Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Постановою старшого слідчого СУ ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 від 25.11.2021 вищевказане майно, яке вилучено 24.11.2021 під час проведення обшуку визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000986 від 08.07.2021 (а.с. 14-15).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
З Витягу з Єдиного реєстру досудового розслідування № 0000986, внесеного до ЄРДР 08.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-1 КК України, вбачається, що у період часу з початку 2021 року по теперішній час, невстановлені особи, за попередньою змовою, групою осіб, шляхом самовільного підключення до електричних систем ПУЖКХ «Елітне», яке розташоване за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Елітне, вул. Насіннєва, б. 20, домоволодінь, розташованих на земельних ділянках з кадастровими номерами: :15:001:0383; :15:001:0340; :15:001:0339; :15:001:1120 у садовому товаристві, розташованому за адресою: м. Харків, пр. Науки, 65 та у домоволодінні, яке розташоване на земельній ділянці № НОМЕР_3 з кадастровим номером :00:001:0102 садівничого товариства «Докучаєвець», яке розташоване за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Вільхівка, викрадають електричну енергію, спричинюючи значну шкоду.

Частиною 2 ст. 188-1 КК України передбачена кримінальна відповідальність за викрадення гарячої або питної води, електричної або теплової енергії шляхом її самовільного використання без приладів обліку, результати вимірювання яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків (якщо використання приладів обліку обов`язкове), або внаслідок умисного пошкодження приладів обліку чи у будь-який інший спосіб, якщо такими діями завдано значної шкоди, вчинене повторно або за попередньою змовою групою осіб, або якщо вони завдали шкоду у великих розмірах.

Згідно примітки до зазначеної статті, шкода передбачена цією статтею, визнається значною, якщо вона в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, а у великих розмірах якщо вона в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Разом з цим, надані слідчому судді матеріали не містять висновку експерта та/або спеціаліста, яким встановлено факт самовільного використання електроенергії без приладів обліку та внаслідок чого, спричинення шкоди, передбаченої приміткою до статті ст. 188-1 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається лише на пояснення свідка ОСОБА_7 та на необхідність збереження речових доказів (а.с. 7-10, 14-15).

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження (ч. 1 ст. 7 КПК України).
Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Як зазначено вище, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15.11.2021 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання і вилучення речей та предметів з застосуванням яких вчинялось викрадення електричної енергії, спеціальних пристроїв для викривлення результатів споживаної електроенергії (магніти, спеціальні прилади, які відмотують показання лічильника, тощо), а також іншої техніки за допомогою якої відбувалась крадіжка електричної енергії, чорнових записів, записних книжок, цифрових (електронних) носіїв інформації, які можуть містити відомості про причетність цих осіб до скоєння вказаного та інших злочинів, а також інших речей і документів, що мають значення для кримінального провадження, та можуть бути використанні як докази в кримінальному провадженні.
Однак, надані слідчому судді матеріали не містять відомостей про те, що вилучена комп`ютерна техніка, зокрема: крипто гаманець, жорсткий диск, комп`ютерні блоки та пристрій, є такими, що потребують значного вжитку електричної енергії. Також матеріали клопотання не містять відомостей, що за допомогою вказаної техніки відбувається крадіжка електричної енергії та/або здійснюється викривлення результатів споживаної електроенергії.
Таким чином, в ході розгляду клопотання прокурором не доведено, що майно, належне ОСОБА_5 , вилучене за адресою: АДРЕСА_1 має значення для забезпечення даного кримінального провадження, а також те, що не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
Крім цього, наявність постанови слідчого про визнання тимчасово вилученого майна речовим доказом не є безумовною підставою для накладення арешту з метою збереження речових доказів.
Отже, стороною обвинувачення на теперішній час не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні прокурора, не доведено значення вищевказаних предметів для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
У відповідності до ч. 3 ст. 169 КПК України, слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000986 від 08.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-1 КК України, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1