Провадження № 1-кс/761/9129/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_3 внесеного по кримінальному провадженню за № 0000276 від 30.07.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2, ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч.2, ст.146, ч.4, ст.28, ч.ч. 3,4 ст.185, ч. 4, ст. 28, ч.2 ст. 146, ч. 4 ст. 28, ч.ч. 3,4, ст. 185, ч. 4 ст. 28, ч.4, ст. 187, ч. 4 ст. 28,ч.2 ст. 194, ч.4 ст.28, ч. 2 ст. 194, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 189, ч.1 ст. 263 КК України, про встановлення строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування,-

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_3 внесеного по кримінальному провадженню за № 0000276 від 30.07.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2, ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч.2, ст.146, ч.4, ст.28, ч.ч. 3,4 ст.185, ч. 4, ст. 28, ч.2 ст. 146, ч. 4 ст. 28, ч.ч. 3,4, ст. 185, ч. 4 ст. 28, ч.4, ст. 187, ч. 4 ст. 28,ч.2 ст. 194, ч.4 ст.28, ч. 2 ст. 194, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 189, ч.1 ст. 263 КК України, про встановлення строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000276 від 30.07.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2, ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч.2, ст.146, ч.4, ст.28, ч.ч. 3,4 ст.185, ч. 4, ст. 28, ч.2 ст. 146, ч. 4 ст. 28, ч.ч. 3,4, ст. 185, ч. 4 ст. 28, ч.4, ст. 187, ч. 4 ст. 28,ч.2 ст. 194, ч.4 ст.28, ч. 2 ст. 194, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 189, ч.1 ст. 263 КК України. За підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , за підозрою у створенні та участі у злочинній організації та вчиненні злочинів проти власності, а саме таємного викрадення майна з ТДВ «Синявське» в особливо великих розмірах, таємного викрадення майна з ТОВ «Узин-Агроінвест» у великих розмірах, знищення майна шляхом підпалу вчинення розбійного нападу на ТОВ «СОБІ» та заволодіння майном та вимагання грошових коштів, незаконного зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

Під час виконання вимог ст. 290 КПК України, органом досудового розслідування виникла підозра стосовно захисту, а саме захисника ОСОБА_11 та її підзахисних ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , щодо умисного зволікання правом на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження з метою затягування передачі обвинувального акту до суду.

Стороні захисту забезпечено належні умови для реалізації права на доступ до матеріалів, можливість скопіювати чи відобразити іншим чином будь-які речові докази документи. .

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явилась, до початку розгляду клопотання подала заяву про залишення клопотання без розгляду у зв`язку з минуванням потреби.

Вивчивши матеріали клопотання, та заяву суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 10 ст. 290 КПК України, сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ.

Право на ознайомлення з усіма матеріалами досудового розслідування гарантує реалізацію конституційного права підозрюваного на отримання інформації, зокрема, щодо суті пред`явленого обвинувачення та стану розгляду справи, а також забезпечує підозрюваному чи його захиснику можливість підготувати захист від пред`явленого обвинувачення.

Отже, право на ознайомлення із матеріалами досудового розслідування та право на отримання інформації про закінчення розслідування у кримінальному провадженні є складовими конституційного права на захист.

Водночас, ознайомлення підозрюваного чи його захисника з матеріалами досудового розслідування є елементом кримінального судочинства і його порядок відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 92 Конституції України визначається законами України.

Відтак, право на таке ознайомлення не є абсолютним, про що також зазначив Конституційний Суд України у рішенні по справі №1-4/2012 про ознайомлення обвинуваченого і захисника з матеріалами кримінальної справи. Ознайомлення обвинуваченого чи його захисника з матеріалами справи в межах розумних строків відповідає завданням кримінального судочинства, визначеним у ст. 2 КПК України, що з одного боку забезпечує реалізацію прав і свобод людини і громадянина, а з іншого - вимагає від особи відповідальної поведінки, зумовленої законними потребами, інтересами інших осіб (зокрема, потерпілого) та суспільства в цілому.

Згідно зі ст. 290 КПК України, у разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.

Конституційний Суд України вважав, що положення КПК України щодо визначення сторонам строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження узгоджуються з практикою Європейського Суду з прав людини та з підпунктом «b» пункту 3 статті 6 Конвенції, відповідно до якого кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право мати час і можливості для підготовки свого захисту.

Так, Європейський Суд неодноразово зазначав, що право на захист не є абсолютним, а за змістом статті 6 Конвенції прийнятними є лише вкрай необхідні заходи, які обмежують право на захист (рішення від 23 квітня 1997 року у справі «Ван Мехелен та інші проти Нідерландів», від 25 вересня 2008 року у справі «Полуфакін і Чернишов проти Росії»). Як зауважив Європейський Суд, підпункт «b» пункту 3 статті 6 Конвенції гарантує обвинуваченому мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту», а це означає, що така підготовка охоплює все, що є «необхідним» для підготовки розгляду справи судом. Крім того, можливості, доступні кожному, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, мають включати ознайомлення для цілей підготовки свого захисту з результатами розслідувань, які проводилися протягом усього провадження у справі. Однак, питання адекватності часу і можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи (рішення від 21 жовтня 2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України»).

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить поняття «затягування процесу ознайомлення з матеріалами кримінального провадження», зазначений інститут кримінального судочинства є оціночною категорією і в кожному разі, з огляду на вищезазначену практику Європейського Суду з прав людини, вирішується судом в залежності від конкретних обставин справи.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.

Критерієм для визначення розумності строків кримінального провадження є: складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачених та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною 5 ст. 28 КПК України визначено, що кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Поряд з цим, відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

За п. 4 ч. 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є: змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, у відповідності до загальних засад кримінального провадження та основних засад судочинства, закріплених у законі, прокурор/слідчий повинен самостійно обґрунтувати у судовому засіданні правову позицію, що викладена у клопотанні. Крім того, до суду має бути подано докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, та доведено їх переконливість перед судом.

Згідно ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

На підставі вимоги безпосередності судового розгляду, всі належні і допустимі згідно із законом докази підлягають установленню й дослідженню під час судового засідання.

Суд зобов`язаний обґрунтовувати своє рішення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, і сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 18.01.2012 №1-рп/2012, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Корнєв і Карпенко проти України», при визначенні адекватності часу та можливостей, які необхідні обвинуваченому для підготовки захисту, суд враховує конкретні обставини справи, її складність, обсяг матеріалів справи, який було пред`явлено для ознайомлення, обсяг матеріалів, з якими необхідно ознайомитись, тощо.

Враховуючи обсяг, складність матеріалів та їх об`єм, а також розумний час для вивчення матеріалів, підготовки клопотань, задля недопущення порушення прав учасників даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що слідчим в клопотанні та в судовому засіданні не доведено зволікання сторони захисту в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження.

Поряд з цим, слідчий суддя враховує, що протягом певного періоду часу сторона захисту перебувала у відпустці, а в інші дні захисники були залучені до участі у судових засіданнях в інших справах. Також, важливим є і те, що в період часу з 08.01.2021 по 24.01.2021 по всій території України були введені жорстокі карантинні обмеження, а загальні карантинні обмеження продовжено до 28.02.2021.

Згідно зі ст.ст. 91, 92 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Подавши заяву про залишення клопотання без розгляду, слідчий фактично не виконав обов`язку довести обставини, передбачені вимогами КПК України. Це у свою чергу позбавляє слідчого суддю можливості повно та всебічно з`ясувати сукупність обставин, із якими закон пов`язує вирішення питання про встановлення строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, а отже є підставою для відмови у задоволенні клопотання. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 159-164, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_3 внесеного по кримінальному провадженню за № 0000276 від 30.07.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,2, ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч.2, ст.146, ч.4, ст.28, ч.ч. 3,4 ст.185, ч. 4, ст. 28, ч.2 ст. 146, ч. 4 ст. 28, ч.ч. 3,4, ст. 185, ч. 4 ст. 28, ч.4, ст. 187, ч. 4 ст. 28,ч.2 ст. 194, ч.4 ст.28, ч. 2 ст. 194, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 189, ч.1 ст. 263 КК України, про встановлення строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя