Справа № 462/5680/18
провадження 1-кс/462/1654/21
У Х В А Л А

22 вересня 2021 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Львові заяву захисника ОСОБА_5 про відвід судді,

в с т а н о в и в :

У провадженні Залізничного районного суду м. Львова в судді ОСОБА_8 перебувають матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.
17.09.2021 року захисникомобвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 було подано заяву про відвід судді ОСОБА_8 . Заява обгрунтована тим, що 30.08.2021 року захисником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 в межах кримінального провадження №0000179 від 04.06.2018 року було подано клопотання про відвід прокурора ОСОБА_3 та клопотання про очевидну недопустимість доказів в кримінальному провадженні. Ухвалою судді ОСОБА_8 від 17.09.2021 року в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про відвід прокурора ОСОБА_3 відмовлено. Покликаючись на це, заявник вважає, що судом при розгляді зазначених клопотань допущено порушення норм процесуального закону, що в свою чергу викликає сумнів у його неупередженості. У зв`язку із чим просить відвести суддю ОСОБА_8 від розгляду кримінального провадження № 0000179 від 04.06.2018 року.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 подане клопотання підтримав та додатково пояснив, що поведінка судді ОСОБА_8 в судовому засіданні, яке відбулось 17.09.2021 року, свідчила про явну упередженість судді відносно обвинуваченого, оскільки в словесній перепалці між прокурором та захисником, яка виникла в процесі обговорення матеріалів кримінального провадження, наявності та відсутності тих чи інших доказів в матеріалах справи, суддя ОСОБА_8 почала явно захищати прокурора та давати відповіді на запитання замість нього, що є недопустимою поведінкою судді під час судового засідання. Також звертає увагу на те, що ухвала судді ОСОБА_8 про відмову у задоволенні клопотання про відвід прокурора ОСОБА_3 є необгрунтованою та невмотивованою, що стало підставою для заявлення даного відводу.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 подане клопотання підтримали та повністю підтримали пояснення надані захисником ОСОБА_5 .
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив та зазначив, що дана заява про відвід є не належним чином обгрунтованою, а сторона захисту обвинуваченого покликається лише на той факт, що вони не погоджуються з процесуальними рішеннями судді. Просить в задоволенні клопотання відмовити.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали заяви про відвід, суд виходив з наступного.
Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід визначити суб`єктивний та об`єктивний критерії, та їх розмежовувати. При цьому суб`єктивною складовою, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії», є докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи, а суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного, що можливо при встановлені наявності певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. Отже, за суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Водночас об`єктивний критерій, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Фей проти Австрії» полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що право особи забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Таким чином, відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Разом з тим, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

У пункті 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що «Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Згідно ч. 1 ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створений на підставі закону.

На думку суду, заявником не наведено будь-яких конкретних обставин, які б давали підстави вважати, що суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_8 є упередженою або має особисту заінтересованість у результатах розгляду вказаного кримінального провадження.

Суд звертає увагу, що завданням інституту відводу є усунення від участі в справі передбаченої законом особи, щодо якої об`єктивно існують фактичні підстави, що виключають її участь в цій справі.

Кожен учасник справи, повинен добросовісно користуватися наданими йому процесуальними правами.

Наявність будь-якого права робить можливим зловживання цим правом. У аспекті пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод ЄСПЛ під зловживанням правом розуміє, у звичайному значенні, прийнятому загальною теорією права, зокрема, факт, що володілець права здійснює його поза призначенням упереджено (рішення у справі «Mirolubovs and Others v. Latvia» від 15 вересня 2009 року (заява № 798/05), § 62).

Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами. Однак заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права (ухвала Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 676/7346/15-к).

За змістом ст.321 КПК України головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

Покликання заявника на неналежну поведінку судді ОСОБА_8 в судовому засіданні 17.09.2021 року не знайшло свого підтвердження, так як дослідивши звукозапис даного судового засідання судом не встановлено порушення зі сторони судді норм суддівської етики.

Враховуючи, що суддя ОСОБА_8 , як головуюча у судовому засіданні, керує ходом судового засідання, незгода обвинуваченого та його захисників з такими діями судді не може бути підставою для відводу, оскільки вони не свідчать про неупередженість судді.

Самі по собі покликання захисника ОСОБА_9 на упередженість судді без надання належних та допустимих доказів на підтвердження існування таких обставин, не можуть бути розціненими як обставини, що створюють сумніви з приводу неупередженості або об`єктивності судді у кримінальному провадженні.

Таким чином, суд вважає, що заявником не наведено достатніх та переконливих фактів, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді, що передбачено ст.75 КПК України, а заява про відвід фактично зводиться до незгоди заявника із прийнятим суддею процесуальним рішенням.

Інших підстав, передбачених ст.75 КПК України, що виключають участь судді ОСОБА_8 у розгляді вищевказаного кримінального провадження, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, підстави для задоволення заяви про відвід судді відсутні.
Керуючись ст.75, 369-372, 376 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_8 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 24.09.2021 року.

Суддя: