ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/3429/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/357/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2021 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 11 жовтня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_8 про призначення йому відшкодування шкоди, відповідно до ст. 12 Закону України Про порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.
Суд мотивував своє рішення тим, що виправдування ОСОБА_8 відбулося не у зв`язку із незаконними діями працівників слідства, прокуратури чи суду, а у зв`язку зі смертю потерпілого і суд, під час дослідження доказів не взяв до уваги протоколів слідчих дій за участю останнього та в зв`язку із зміною показів свідка ОСОБА_9 ..
В апеляційній скарзі та доповненнях до неї адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 11 жовтня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву засудженого ОСОБА_8 про призначення йому відшкодування шкоди, відповідно до ст. 12 Закону України Про порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно- розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.
Посилається на те, що ОСОБА_8 виправдано за ч.2 ст. 186 КК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ним цього кримінального правопорушення, тому вважає, що ОСОБА_8 безпідставно перебував під слідством у стані цілодобового морально-психологічного стресу з 31.01.2020 року по 26.05.2021 року, у зв`язку з чим йому заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що протягом тривалого часу він зобов`язаний був доводити свою невинуватість.
Вказує, що шкода завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду відшкодовується державою у випадках вчинення незаконних дій і порядок такого відшкодування встановлюється законом.
Апелянт зазначає, що ОСОБА_8 є виправданий, свідок ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності не притягнутий за дачу завідомо неправдивих показів, тому просить заяву про відшкодування шкоди задовольнити.
Окрім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки з повним текстом ознайомився 18.10.2021 року.
ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, що відповідно до ст. 405 КПК України не перешкоджає апеляційному розгляду.
Заслухавши суддю доповідача, в судових дебатах адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу просить її задовольнити, в судових дебатах прокурора, який заперечив апеляційну скаргу адвоката, вважає, що заява адвоката про відшкодування шкоди підлягає розгляду у цивільному порядку, тому просить ухвалу суду скасувати, а кримінальне провадження закрити, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 грудня 2020 року ОСОБА_8 визнано невинним та виправдано за ч.2 ст.186 КК України у зв`язку із недоведеністю вчинення ним цього кримінального правопорушення та визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України і призначено йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 червня 2018 року у виді трьох років одного місяця позбавлення волі та повністю приєднано покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 вересня 2019 року у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. і за сукупністю вироків визначено до остаточного відбування ОСОБА_8 покарання у виді чотирьох років і одного місяця позбавлення волі та штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.
Покарання у вигляді штрафу визначено виконувати самостійно.
Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 26 травня 2021 року вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 грудня 2020 року змінено в частині призначеного ОСОБА_8 покарання. Постановлено вважати ОСОБА_8 засудженим вказаним вироком за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України з призначеним покаранням у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці. Виключено з резолютивної частини вироку призначення ОСОБА_8 покарання на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків.
В решті вирок залишено без змін та вирок набрав законної сили.
15 липня 2021 року ОСОБА_8 звернувся із заявою в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, яку заведено в автоматизованій системі документообігу суду за єдиним унікальним номером судової справи 607/3429/20, номер провадження 1-в-607/197/2021, що підлягає до розгляду, як заява, що пов`язана з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні та вказано підставу передачі у порядку виконання покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 130 КПК України шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом.
Порядок відшкодування такої шкоди встановлюється Законом України від 1 грудня 1994 року № 266/94-ВР Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду та Положенням про застосування Закону України Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду, затвердженим наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України та Міністерства фінансів України від 4 березня 1996 року № 6/5/3/41.
Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.
Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт.
Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу та відшкодування шкоди в таких випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету.
Оскільки Закон України №266/94-ВР не містить вимог щодо процесуальної форми документа, з яким особа має звернутися до суду за захистом свого порушеного права, Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію в постанові у справі № 686/23731/15-ц (провадження № 14-298цс18) від 20 вересня 2018 року, відповідно до якої, таким способом захисту, в силу положень статей 15,16 ЦК України, може бути, зокрема, звернення до суду з відповідною позовною заявою.
При цьому, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції помилково розглянув заяву ОСОБА_8 в порядку кримінального процесуального законодавства України, так як заява останнього не відноситься до питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, а підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо за наявності підстав для закриття судом провадження в кримінальній справі його не було закрито.
Оскільки судом першої інстанції допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегія вважає за необхідне скасувати ухвалу суду, а кримінальне провадження закрити.
Беручи до уваги, що з повним текстом ухвали суду адвокат ознайомився 18.10.2021 року, йому слід поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причини пропуску поважними.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 419 КПК України, колегія суддів,-
Ухвалила:
Поновити строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_8 про призначення йому відшкодування шкоди, відповідно до ст. 12 Закону України Про порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду - скасувати, а кримінальне провадження закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Судді