Справа № 503/1989/20
Провадження № 1-кп/503/23/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима судове провадження у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000477 від 29.10.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Углеуральська Пермської області Російської Федерації, громадянина України, українця, пенсіонера, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 ,

встановив:
29.10.2017 року о 17 годині, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, водій ОСОБА_3 , житель АДРЕСА_1 , керуючи технічно справним автомобілем марки АЗЛК 2140, номерний знак НОМЕР_1 , з пасажирами, у темний час доби, здійснював рух по автомобільній дорозі «КПП Олексіївка Кодима Балта Т-1601», в напрямку м. Кодима, Одеської області.
На зазначеній дорозі організований двосторонній однорядний рух у кожному напрямку, не в наявності дорожня розмітка.
В цей же день та час, на ділянці вказаної дороги, яка знаходиться на відстані 850 метрів від м. Кодима, Одеської області, ОСОБА_3 , керуючи вказаним автомобілем здійснюючи рух по правій смузі свого напрямку зі швидкістю близько 55-60 км/год, зустрів транспортний засіб, який рухався йому на зустріч з увімкненим світлом фар, яке його засліпило, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, а саме передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), але легковажно розраховуючи на їх відвернення, заходів до зменшення швидкості руху аж до повної зупинки транспортного засобу не вжив, а навпаки нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників руху, у порушення вимог п. 19.3. «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001), що зобов`язують водія:
п.19.3 «У разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення.» продовжив рух та допустив зіткнення з ОСОБА_6 , жителем: АДРЕСА_2 , який вів мотоцикл «ММВЗ 3,1221» номерний знак НОМЕР_2 , краєм проїзної частини правої смуги зазначеної дороги, в напрямку м. Кодима, Одеської області, дотримуючись вимог п. 4.3 Правил дорожнього руху України (в редакції чинній на час діяння), що зобов`язують пішохода:
п. 4.3. «За межами населених пунктів пішоходи, які рухаються узбіччям чи краєм проїзної частини, повинні йти назустріч руху транспортних засобів.
Особи, які рухаються узбіччям чи краєм проїзної частини в інвалідних колясках без двигуна, ведуть мотоцикл, мопед або велосипед, повинні пересуватися в напрямку руху транспортних засобів.».
В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку, перелому кісток склепіння черепа, забою шийного відділу хребта, перелому дужок 3-5 шийних хребців. Перелом кісток склепіння черепа, забій головного мозку, перелом дужок 3-5 шийних хребців, забій шийного відділу хребта відносно п.2.1.3.6/2.1.3.е «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (1995 р.) відносяться до тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 не визнав своєї вини у вчиненні пред`явленого йому кримінального правопорушення. Зазначив, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху саме потерпілим ОСОБА_6 , який не вжив заходів для того, щоб інші учасники дорожнього руху бачили, шляхом одягнення світловідзеркалюючих елементів одягу та увімкнення аварійних вогнів на мотоциклі. В свою чергу вважав, що ним при засліпленні світлом фар зустрічного транспортного засобу було вжито необхідних заходів для відвернення події, яка все ж настала, шляхом зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився будучи своєчасно повідомленим про час, дату і місце судового розгляду. При цьому, неодноразово звертався до суду з заявами про розгляд за його відсутності (а.с.167, 231), в яких зазначав, що претензій до обвинуваченого не має, а у заяві (а.с.167) також зазначив, що покарання останньому просить призначити відповідно до закону.
Суд визнає зазначене вище формулювання обвинувачення доведеним, за винятком формулювання редакції викладеної диспозиції абзацу другого пункту 4.3 Правил дорожнього руху України при викладенні в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, а саме зазначення в ньому «кріслах колісних», оскільки останнє було внесено до зазначених Правил постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 р. № 553, в той час як діяння інкриміноване в обвинуваченні мало місце 29.10.2017 року, коли замість визначення «кріслах колісних» абзац другий пункту 4.3 ПДР містив визначення «інвалідних колясках». При цьому, суд відзначає, що згадана невідповідність безпосередньо не впливає на кваліфікацію пред`явленого обвинувачення, оскільки згадане вище визначення не стосується особи потерпілого ОСОБА_6 , як особи, яка вела мотоцикл, та наведена як повний зміст формулювання відповідної правової норми. У зв`язку з чим дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення доведена, оскільки підтверджується встановленими судом обставинами на підставі сукупності належних і допустимих доказів, які були безпосередньо дослідженні під час судового розгляду, а саме:
- рапортом старшого інспектора-чергового Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 від 29.10.2017 року, зареєстрований в журналі ЄО за № 2025 (а.с.57), згідно якого черговою медсестрою КУ «Кодимська ЦРЛ» було повідомлено про доставлення о 18 год 30 хв 29.10.2017 року до приймального відділення ОСОБА_6 з тілесними ушкодженнями отриманими в результаті ДТП;
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.7) про реєстрацію 29.10.2017 року о 20:18 годині кримінального провадження № 0000477 з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 286 КК України, за вище вказаним повідомленням чергової медсестри, за фактом ДТП, яке сталося на автомобільній дорозі «КПП Олексіївка-Кодима-Балта Т1611» між м. Кодима та с. Івашків, Кодимського району;
- протоколом огляду місця події 0,850 км. автомобільної дороги «КПП Олексіївка-Кодима-Балта Т1611», складений 29.10.2017 року в період 18.00 години до 19.15 години (а.с.59-62) із доданою до нього план-схемою і фото-таблицею (а.с.63-69), у порядку передбаченому другим реченням ч.3 ст. 214 КПК України, згідно якого згадана ділянка дороги з асфальтним покриттям проїзної частини і гронтовим узбіччям, у мокрому стані, містить пряму проїзну частину по одній смузі руху в кожному напрямку, ширина проїзної частини на місці події 5,2 м, дорожня розмітка і освітлення відсутні. Також виявлено навпроти електроопори № 84, по напрямку руху з м. Кодима в с. Івашків автомобіль АЗЛК 2140 білого кольору державний номер НОМЕР_1 , який має механічні ушкодження переднього правого крила, розбите скло переднього правого повторювача повороту. А на відстані 17,5 м від вказаного автомобіля, на узбіччі дороги, вісь заднього колеса на відстані 0,8 м, а вісь переднього колеса на відстані 1,45 м від асфальтної частини покриття, лежав мотоцикл ММВ3 «Мінск» червоного кольору державний номер НОМЕР_2 , який лежав на правому боці передньою частиною в напрямку м. Кодима та мав механічні пошкодження у вигляді деформації заднього крила, номерний знак, задньої лівої частини кріплення багажнику, ручки гальма розташованої біля правої ручки керма, а також розбитий стоп, лівий задній та правий передній повторювачі поворотів. При цьому, на відстані 1,2 м від заднього колеса в напрямку с. Івашків в районі лінії розмежування асфальтного покриття та ґрунтового узбіччя наявні хаотично розміщені фрагменти різного розміру скла червоного кольору, а на ділянці між вказаним мотоциклом і асфальтним покриттям множинні фрагменти різного розміру скла помаранчевого кольору. Також на узбіччі на відстані 3,8 м від асфальтного покриття та 2 м від мотоцикла був наявний мотоциклетний шолом червоного кольору з механічними пошкодженнями з правого і тильного боків. Крім того, в напрямку вказаного автомобіля на відстані 5,2 м від вісі переднього колеса мотоцикла та на відстані 1 м від асфальтного покриття дороги на гравійно-піщаній поверхні узбіччя була наявна пляму речовини бурого кольору, з якої взято зразок на вату;
- протоколом огляду предметів автомобіль АЗЛК 2140 державний номер НОМЕР_1 і мотоцикл ММВ3 державний номер НОМЕР_2 складеним 30.10.2017 року (а.с.70), згідно якого на автомобілі АЗЛК 2140 були наявні деформації ударно-динамічного характеру, які розташовані в передній правій і передній правій боковій частині, при повороті рульового колеса воно обертається в крайні положення, а керовані колеса здійснювали рух у відповідні сторони повороту рульового колеса. В свою чергу мотоцикл ММВ3 були наявні деформації ударно-динамічного характеру, які розташовані в задній частині мотоцикла, передбачені конструкцією мотоцикла даної моделі деталі та вузли знаходяться на місцях їх конструктивного розташування передбачених заводом виробником, а при повороті керма зусилля передається на передню вилку з переднім колесом, внаслідок чого вони повертаються в сторону повороту керма;
- висновком експерта № 94 складеним лікарем судово-медичним експертом 26.01.2018 року (а.с.78-81) у ОСОБА_6 були виявленні тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку, перелому кісток склепіння черепа, забою шийного відділу хребта, перелому дужок 3-5 шийних хребців, рана голови, які могли утворитися 29.10.2017 року від дії тупого предмета з необмеженою контактуючою поверхнею. При падінні з висоти власного зросту отримати вказані тілесні ушкодження не можливо, але можливо при падінні з наданням тілу додаткового поштовху значної сили, як при ДТП. Перелом кісток склепіння черепа, забій головного мозку, перелом дужок 3-5 шийних хребців, забій шийного відділу хребта відносно п.2.1.3.6/2.1.3.е «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (1995 р.) відносяться до тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя. Вище зазначені ушкодження могли утворитися внаслідок дорожньо-транспортної пригоди виходячи з їх характеру;
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 складеним 20.11.2018 року (а.с.84-86) із доданою до нього план-схемою (а.с.87) і відеозаписом на диску (а.с.88), який був досліджений шляхом демонстрації в залі судового засідання, в ході проведення якого потерпілий ОСОБА_6 на місці пригоди вказав напрямок свого руху під час штовхання мотоциклу 29.10.2017 року, а також місце наїзду на нього;
- висновком експерта № 433-А з ілюстративною таблицею складеним 01.07.2020 року судовим експертом за результатом проведення авто-технічної експертизи (а.с.93-96), згідно якого рульове керування, ходова частина, гальмова система та система освітлення (фари головного світла) автомобіля АЗЛК 2140 номерний знак НОМЕР_1 на момент виникнення події вище вказаної пригоди, знаходилися в працездатному стані та дозволяли водію автомобіля контролювати, змінювати напрямок та характер руху в залежності від ситуації, що виникає на дорозі;
- висновком експерта № 434-А з ілюстративною таблицею складеним 01.07.2020 року судовим експертом за результатом проведення авто-технічної експертизи (а.с.103-107), згідно якого ходова частина, рульове керування та гальмова система мотоцикла ММВ3 номерний знак НОМЕР_2 на момент виникнення події вище вказаної пригоди, знаходилися в працездатному стані та дозволяли водію мотоцикла контролювати та змінювати характер руху в залежності від ситуації, що виникає на дорозі;
- висновком експерта № 605-А складеним 15.10.2020 року судовим експертом за результатом проведення автотехнічної експертизи (а.с.113-177), згідно якого для заданого комплексу вихідних даних, зазначеного в постанові про призначення судової експертизи, у дорожній ситуації водій автомобіля АЗЛК 2140 номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.2, 12.6 (г) та 19.3 Правил дорожнього руху України. Також для заданого комплексу вихідних даних, зазначеного в постанові про призначення судової експертизи, у даній дорожній ситуації водій автомобіля АЗЛК 2140 номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_6 шляхом дотримання вимог п. 19.3 Правил дорожнього руху України. Крім того, для заданого комплексу вихідних даних, зазначеного в постанові про призначення судової експертизи, у даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля АЗЛК 2140 номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 убачається невідповідність вимогам п. 19.3 Правил дорожнього руху України, яка, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події цієї пригоди;
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 складеним 24.12.2020 року (а.с.118-125) і відеозаписом ходу проведення слідчого експерименту на диску (а.с.126), який був досліджений шляхом демонстрації в залі судового засідання, в ході проведення якого підозрюваний ОСОБА_3 на місці пригоди вказав напрямок руху керованого ним автомобіля 29.10.2017 року, а також місце зіткнення з потерпілим ОСОБА_6 ;
- показами потерпілого ОСОБА_6 , допитаного під час судового розгляду, який зазначив, що 29.10.2017 року в темний час доби близько 17 години рухався узбіччям правої частини автомобільної дороги зі сторони м. Кодима в напрямку с. Івашків, штовхаючи при цьому мотоцикл «Мінск», коли побачив транспортний засіб, який наближався назустріч рухаючись по зустрічній смузі з увімкненими фарами, світло яких засліпило його, в цей час відчув удар зі спини. При цьому, повідомити інші обставини, зокрема ті які відбувались на місці пригоди у подальшому, не може внаслідок свого стану пов`язаного із наїздом на нього;
- показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , допитаних під час судового розгляду 04.03 і 05.08.2021 року, які зазначили, що 29.10.2017 року в темний час доби близько 17 години були присутні в якості пасажирів у салоні автомобіля під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався з увімкненими фарами автомобільною дорогою зі сторони м. Кодима в напрямку с. Івашків. Погодні умови були дощові. При цьому, свідок ОСОБА_11 сиділа з права від водія ОСОБА_3 на передньому правому (пасажирському) сидінні, свідок ОСОБА_9 сиділа на задньому правому сидінні, а свідок ОСОБА_10 сиділа на задньому лівому сидінні (за водієм), коли побачили транспортний засіб, який наближався назустріч рухаючись по зустрічній смузі з яскраво увімкненими фарами, світло яких засліпило їх і в цей час відчули удар у праву частину автомобіля, але внаслідок засліплення не побачили з чим саме зіштовхнувся автомобіль. Після зупинки автомобіля та вийшовши з нього виявили лежачого на узбіччі потерпілого і мотоцикл;
- показами свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , допитаних під час судового розгляду 23.06.2021 року, які зазначили, що на час настання події вони рухались на автомобілі марки ВАЗ по автомобільній дорозі Кодима-Балта в напрямку з м. Кодими, коли свідок ОСОБА_13 , який сидів на передньому пасажирському сидінні побачив іскри. Водночас із цим свідок ОСОБА_12 сиділа на задньому сидінні. На місці пригоди потерпілий ОСОБА_6 лежав на узбіччі дороги, а на відстані від нього лежав мотоцикл марки «Мінськ», відокремлене дзеркало від останнього та мотоциклетний шолом лежали поряд з потерпілим. При цьому, потерпілий ОСОБА_6 залишався у свідомості, хоча періодично і втрачав її, після чого знов приходив до тями, але мова в нього була не розбірлива. Крім того, поряд зупинився автомобіль марки «Москвич» з якого вийшло четверо людей один чоловік і троє жінок. Свідок ОСОБА_12 не звернула увагу на те хто саме був за кермом автомобіля марки «Москвич», а ОСОБА_13 відзначив, що чоловік вийшов із згаданого автомобіля з місця водія. Люди з автомобіля марки «Москвич» поспішали на потяг і висловлювали бажання залишити місце пригоди, ніякої допомоги не надавали. Свідки зазначили, що швидку допомогу та поліцію на місце пригоди викликав свідок ОСОБА_13 і вони дочекались приїзду швидкої допомоги, яка забрала з місця пригоди потерпілого ОСОБА_6 .
Водночас із цим заяву ОСОБА_6 від 29.10.2017 року до начальника Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області (а.с.58) про прийняття мір до ОСОБА_3 , який 29.10.2017 року на своєму автомобілі збив його, чим завдав тяжких тілесних ушкоджень суд не враховує, оскільки остання не містить відмітки про її реєстрацію, а покази надані в судовому засіданні самим потерпілим ОСОБА_6 про свій стан здоров`я під час перебування у закладі охорони здоров`я, після настання події 29.10.2017 року викликає сумнів щодо здатності останнього власноручно написати текст останньої. Крім того, у тексті даної заяви потерпілим зазначено визначення «тяжкі тілесні ушкодження», які в свою чергу були встановленні у потерпілого ОСОБА_6 лише у висновку експерта № 94 складеному лікарем судово-медичним експертом 26.01.2018 року (а.с.78-81), що вказує на ту обставину, що дана заява була складено не у день події ДТП. При цьому, не врахування зазначеної вище заяви не впливає на доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки обставини викладені у ній підтвердженні іншими вище наведеними доказами.
В свою чергу покази обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що безпосередньо перед наїздом на потерпілого ОСОБА_6 його не було засліплено світлом фар транспортного засобу, який наближався на зустріч, а також те, що ним було вжито заходів для зниження швидкості шляхом пониження передачі на третю, але уникнути наїзду на потерпілого ОСОБА_6 в нього не було можливості, оскільки останнього не було видно, судом оцінюються критично з огляду на сукупність наступних обставин встановлених під час судового розгляду. Так покази обвинуваченого ОСОБА_3 про відсутність у нього засліплення від світла фар транспортного засобу, який наближався на зустріч, безпосередньо перед наїздом на потерпілого ОСОБА_6 спростовується показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , які під час судового розгляду показали, що засліплення було. При цьому, суд звертає увагу, що свідок ОСОБА_11 сиділа з права від водія ОСОБА_3 на передньому правому (пасажирському) сидінні і відчула наслідок засліплення світлом фар транспортного засобу, який рухався на зустріч, а свідок ОСОБА_9 сиділа на задньому правому сидінні, за свідком ОСОБА_11 , тобто на найвіддаленішому місці в салоні від джерела світла, і також відчула наслідок зазначеного засліплення. Таким чином суд вважає заперечення обвинуваченим ОСОБА_3 свого засліплення безпосередньо перед настанням наїзду на потерпілого таким, що не відповідає дійсності, та як спосіб обраного захисту від пред`явленого обвинувачення. Водночас із цим покази обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що при появі транспортного засобу, який рухався на зустріч з яскравим світлом фар, ним було вжито заходів для зниження швидкості шляхом пониження передачі на третю, суд не вважає такими, що впливають на наявність його вини, оскільки вони були недостатніми для попередження наїзду на потерпілого, так як згідно п.19.3 Правил дорожнього руху України, у разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Таким чином обстановка, яка існувала безпосередньо перед настанням наїзду, вимагала від водія ОСОБА_3 саме зупинення транспортного засобу, що також підтверджено висновком експерта № 605-А від 15.10.2020 року, але останнім не було виконано. В свою чергу покази обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що потерпілий ОСОБА_6 не вжив заходів для того, щоб інші учасники дорожнього руху бачили, шляхом одягнення світлоповертальних елементів одягу згідно пункту 4.4 ПДР України та увімкнення аварійних вогнів на мотоциклі згідно пункту 19.4 ПДР України, суд вважає такими, що не спростовують його вини у настанні події кримінального правопорушення, оскільки при його засліпленні, викликаним світлом фар зустрічного транспортного засобу, дані заходи не могли виконати своєї попереджувальної функції, внаслідок порушення зорового сприйняття навколишньої обстановки засліпленої особи, і єдиним можливим заходом попередження зіткнення з імовірною перешкодою могло бути лише повне зупинення транспортного засобу, що і передбачено вимогами п.19.3 Правил дорожнього руху України.
Діючи у відповідності до вимог ст. 337 КПК України суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 відповідно до висунутого йому обвинувачення, а тому останній повинен нести відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.
Відповідно до наявних у суду відомостей, ОСОБА_3 одружений, перебуває на пенсії, у лікаря-нарколога та/або лікаря-психіатра на обліку не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.
Аналіз інформації про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого з досудової доповіді органу з питань пробації, вказує на те, що ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб) оцінені як низькі, у зв`язку з чим його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
При призначенні міри покарання ОСОБА_3 суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити міру безальтернативного основного покарання у виді позбавлення волі та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у межах, установлених у санкції ч.2 ст. 286 Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та є необхідним й достатнім як для кари обвинуваченого так і для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України суд не знаходить.
При цьому, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, зокрема його вік, притягнення до кримінальної відповідальності вперше та проживання разом із повнолітньою дочкою, яка має інвалідність 3 групи з дитинства, суд доходить висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за можливе прийняти рішення про його звільнення від відбування основного покарання з випробуванням із визначенням іспитового строку та покладенням відповідних обов`язків.
Початок строку відбування додаткового покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами підлягає обчислюванню у відповідності до положень ст. 77, 55 ч.3 КК України, а саме з моменту набрання законної сили вироком, а у випадку скасування звільнення від покарання та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, то дане додаткове покарання поширюється на увесь час відбування основного покарання і, крім цього, на строк, встановлений вироком суду, що набрав законної сили.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Запобіжний захід до обвинуваченого під час досудового розслідування і судового провадження не застосовувався, а до набрання вироком законної сили суд не вбачає необхідності в обранні запобіжного заходу до обвинуваченого з огляду на звільнення останнього від відбування основного покарання.
Арешт на майно речові докази, що зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, накладений ухвалою слідчого судді Кодимського районного суду Одеської області від 31.10.2017 року (а.с.73-74), згідно положень ч.4 ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню.
Речові докази (а.с.71-72), що зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та зберігається Кодимським ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області, автомобіль марки АЗЛК 2140 номерний знак НОМЕР_1 , 1979 року випуску, з механічними ушкодженнями, власником якого є ОСОБА_14 , згідно положень ч.9 ст. 100 КПК України, підлягає поверненню його законному володільцю обвинуваченому ОСОБА_3 , який володів ним на момент настання події; мотоцикл ММВЗ-3,11211 «Мінск» номерний знак НОМЕР_2 , 1988 року випуску, з механічними ушкодженнями, власником якого є ОСОБА_15 , та мотоциклетний шолом червоного кольору з механічними пошкодженнями, згідно положень ч.9 ст. 100 КПК України, підлягають поверненню їх, відповідно, законному володільцю і власнику потерпілому ОСОБА_6 , який володів ним на момент настання події; а фрагменти скла світлотехніки транспортних засобів помаранчевого та червоного кольорів, згідно положень ч.9 ст. 100 КПК України, підлягає знищенню.
Процесуальні витрати в загальній сумі 4903,5 грн, пов`язані із проведенням авто-технічних експертиз (а.с.92, 102, 112), згідно положень ст. 118, 124 ч.2, 126 ч.1 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст. 369-374, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки і 6 (шість) місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього, у відповідності до ст. 76 КК України, обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Початок строку відбування додаткового покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами обчислювати з моменту набрання законної сили вироком, а у випадку скасування звільнення від покарання та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, то дане додаткове покарання поширюється на увесь час відбування основного покарання і, крім цього, на строк, встановлений вироком суду, що набрав законної сили.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Кодимського районного суду Одеської області від 31.10.2017 року, а саме на автомобіль марки АЗЛК 2140 номерний знак НОМЕР_1 , 1979 року випуску, білого кольору з механічними ушкодженнями внаслідок ДТП, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є ОСОБА_14 , мешканка АДРЕСА_3 ; мотоцикл ММВЗ-3,11211 «Мінск» номерний знак НОМЕР_2 , 1988 року випуску, червоного кольору з механічними ушкодженнями внаслідок ДТП, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 є ОСОБА_15 , мешканець АДРЕСА_4 ; мотоциклетний шолом червоного кольору з механічними пошкодженнями; фрагменти скла світлотехніки транспортних засобів помаранчевого та червоного кольорів, які були виявленні та вилученні під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 29.10.2017 року о 19:15 годині на автомобільній дорозі сполученням «КПП Олексіївка-Кодима-Балта Т1611».
Речовий доказ автомобіль марки АЗЛК 2140 номерний знак НОМЕР_1 , 1979 року випуску, білого кольору з механічними ушкодженнями внаслідок ДТП, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є ОСОБА_14 , мешканка АДРЕСА_3 , після набрання вироком законної сили повернути його законному володільцю ОСОБА_3 .
Речовий доказ мотоцикл ММВЗ-3,11211 «Мінск» номерний знак НОМЕР_2 , 1988 року випуску, червоного кольору з механічними ушкодженнями внаслідок ДТП, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 є ОСОБА_15 , мешканець АДРЕСА_4 , після набрання вироком законної сили повернути його законному володільцю ОСОБА_6 .
Речовий доказ мотоциклетний шолом червоного кольору з механічними пошкодженнями, що зберігається Кодимським ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області після набрання вироком законної сили повернути його власнику ОСОБА_6 .
Речові докази фрагменти скла світлотехніки транспортних засобів помаранчевого та червоного кольорів, які були виявленні та вилученні під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 29.10.2017 року о 19:15 годині на автомобільній дорозі сполученням «КПП Олексіївка-Кодима-Балта Т1611», знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням авто-технічних експертиз, в загальній сумі 4903,5 грн.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через суд, який ухвалив його Кодимський районний суд Одеської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1