Справа № 643/2093/22
Провадження № 1-кс/643/747/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.02.2022 м.Харків
Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Московського районного суду міста Харкова клопотання представника власника майна (третьої особи) ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0002106 від 18.04.2018,-
ВСТАНОВИВ:

Представник власника майна (третьої особи) ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 , звернулась до суду з клопотанням у якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 10.03.2021 (справа №643/3889/21, провадження 1-кс/643/1130/21) в рамках кримінального провадження №0002106 від 18.04.2018, а саме на транспортний засіб «TOYOTA PRADO» номер кузову (шасі) НОМЕР_1 , 2007 року виробництва, в кузові чорного кольору.
В обґрунтування клопотання представник зазначила, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає у АДРЕСА_1 , 30 грудня 2020 року придбав автомобіль марки «TOYOTA», моделі «PRADO», номер шасі НОМЕР_1 , 2007 року виробництва, в кузові чорного кольору, державний номер НОМЕР_2 . У подальшому стало відомо, що Харківським районним управлінням поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002106, зареєстрованому в ЄРДР 18.04.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України. В рамках даного провадження 10.03.2021 ухвалою Московського районного суду м. Харкова по справі № 643/3889/21 було задоволено клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №4 про арешт майна та накладено арешт на транспортний засіб марки «TOYOTA», моделі «PRADO», номер шасі НОМЕР_1 , 2007 року виробництва, в кузові чорного кольору, державний номер НОМЕР_3 . Однак, зазначений реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 був у автомобіля до придбання його ОСОБА_3 . Станом на 30.12.2020 року, під час придбання транспортного засобу, жодних обтяжень, заборон відчуження, розпорядження та користування ним не було. Перешкод для здійснення перереєстрації на нового власника не існувало. ОСОБА_3 є добросовісним набувачем та власником транспортного засобу. Вказувала, що ОСОБА_3 не є учасником вищезазначеного кримінального провадження, є добросовісним набувачем, а тому вказане майно не підлягає арешту, оскільки 10.03.2021, тобто на час винесення ухвали про арешт майна, транспортний засіб перебував у власності ОСОБА_3 , та мав інший реєстраційний номер, був придбаний на визначених законом підставах, про що було проведено державну реєстрацію по договору укладеному в Територіальному сервісному центрі МВС України №7444 (м. Мена, вул. Чернгівський шлях, 85-в). Вважала, що зазначені обставини не були належним чином перевірені під час вирішення питання щодо розгляду клопотання прокурора про арешт майна, оскільки не досліджено належним чином інформацію з Державного реєстру речових прав на рухоме майно щодо дійсного власника транспортного засобу, часу та підстав набуття ним права власності.
До початку судового засідання представник власника майна (третьої особи) ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 подала заяву у якій вимоги клопотання підтримала, просила задовольнити та провести судове засідання без їхньої участі.
Від слідчого Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 надійшли матеріали кримінального провадження №0002106 від 18.04.2018 та заява відповідно до якої останій проти задоволення клопотання заперечував, у зв`язку з тим, що досудове розслідування наразі триває, арештоване майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, а місцезнаходження автомобіля наразі не відомо.
Дослідивши матеріали клопотання та надані для огляду матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0002106 від 18.04.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, стосовно невстановлених осіб, які шахрайським способом заволоділи автомобілем марки «TOYOTA PRADO» номер кузову (шасі) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_4 . Повідомлення про підозру жодній особі не повідомлялось.
У рамках провадження ухвалою слідчого судді від 10.03.2021 (справа №643/3889/21, провадження 1-кс/643/1130/21) накладено арешт на транспортний засіб «TOYOTA PRADO» номер кузову (шасі) НОМЕР_1 , 2007 року виробництва, у кузові чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 та ключі від транспортного засобу «TOYOTA PRADO», номер кузову (шасі) НОМЕР_1 , 2007 року виробництва, у кузові чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.
В обґрунтування ухвали слідчий суддя зазначив, що вищезазначене майно може бути використано у кримінальному провадженні в якості речових доказів, тому мається необхідність накладення арешту з метою позбавлення можливості його знищення або переховування та відчуження. Розгляд клопотання відбувався без участі власника майна та арештоване майно стороною обвинувачення попередньо не вилучалось.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Дана норма пов`язує повноваження слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні, і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба.
Відповідно до ухвали від 10.03.2021 (справа №643/3889/21, провадження 1-кс/643/1130/21), якою накладено арешт на транспортний засіб «TOYOTA PRADO» номер кузову (шасі) НОМЕР_1 , 2007 року виробництва, вбачаються наступні встановлені слідчим суддею обставини.
Так, зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 вбачається, що автомобіль марки «TOYOTA» модель «PRADO» номер кузову (шасі) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_4 був зареєстрований за ОСОБА_6 21.05.2007.
На ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 була оформлена довіреність від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на розпорядження вищезазначеним автомобілем (довіреність НАІ 247649, зареєстровано в реєстрі за №244, приватний нотаріус ОСОБА_8 ).
Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи № 16780/20764 від 18.12.2020 підпис від імені ОСОБА_6 у довіреності від 29.04.2016 № 244 виконано не ОСОБА_6 а іншою особою. Рукописний запис « ОСОБА_6 » в довіреності від 29.04.2016 виконано не ОСОБА_6 а іншою особою.
На підставі даної довіреності ОСОБА_7 , 05.05.2016 уклав договір купівлі-продажу автомобіля «TOYOTA PRADO» номер кузову (шасі) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_4 , із ОСОБА_9 .
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 22.07.2016 за ОСОБА_9 було визнано право власності на автомобіль «TOYOTA PRADO» номер кузову (шасі) НОМЕР_1 , реєстраційний номер - НОМЕР_4 .
За базою даних «НАІС» автомобіль «TOYOTA PRADO» номер кузову (шасі) НОМЕР_1 , наразі має реєстраційний номер НОМЕР_3 та зареєстрований на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Тобто прокурором в обґрунтування відповідного клопотання, відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, окрім іншого, надані відомості, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
Однак, наведені стороною обвинувачення відомості щодо власника автомобіля «TOYOTA PRADO» номер кузову (шасі) НОМЕР_1 , станом на день його арешту, були недостовірними та спростовуються копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_6 , відповідно до якого вказаний автомобіль належать на праві власності ОСОБА_3 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстрація вказаного транспортного засобу відбулась 30.12.2020, тобто за довго до вирішення питання про арешт майна. Окрім цього, вказаний транспортний засіб має інший реєстраційний номер, а саме НОМЕР_2 , а не НОМЕР_3 .
Вказані обставини підтверджуються наданими матеріалами кримінального провадження. Так, 07.12.2021 слідчим Харківського РУП №2 ГУНП в Х/о отримано тимчасовий доступ до документів, а саме документів на підставі яких відбулась перереєстрація автомобіля «TOYOTA PRADO» номер кузову (шасі) НОМЕР_1 за ОСОБА_3 . З вилучених документів вбачається, що перереєстрація даного автомобіля відбулась на підставі договору купівлі продажу від 30.12.2020, укладеного між ОСОБА_9 , в особі ОСОБА_10 , та ОСОБА_3 .
Слід зазначити, що встановлені обставини, з огляду на недостовірні дані, які були надані стороною обвинувачення на підтвердження своїх доводів, ставлять під сумнів можливість виконання завдання, якому мав сприяти встановлений захід забезпечення, оскільки реєстраційні дані арештованого майна, на момент його арешту вже були не актуальними.
Гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.
Недоторканність зазначеного права згідно з п.9 ч.1 ст.7 КПК України належить до загальних засад кримінального провадження, зміст якої розкрито у статті 16 цього Кодексу. Згідно з частиною першою наведеної статті позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст.ст. 1, 2 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Завданнями кримінального провадження є, серед іншого, те, щоб до кожного учасника була застосована належна правова процедура.
Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, вказувалося на порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Згідно з ч.ч. 1, 2, 6 ст.22 КПК України - кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до ст.13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України). Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 не має будь- якого відношення до вчиненого кримінального правопорушення, зворотнього стороною обвинувачення не наведено, що дає підстави вважати, що останній є добросовісним набувачем майна, права та законні інтереси якого порушуються даним заходом забезпечення, оскільки, процесуальним рішенням накладені обмеження у користуванні та розпорядженні цим майном. При цьому слід зауважити, що на час розгляду клопотання про арешт майна прокурором не були належним чином доведені обставини права власності на майно, а відтак не могли були досліджені обставини наявності чи відсутності підстав для застосування відповідного заходу забезпечення щодо майна ОСОБА_3 , як добросовісного набувача, а тому, слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню, оскільки у даному випадку порушено принцип застосування належної правової процедури, що призвело до негативних наслідків.
Керуючись ст.ст. 2, 16, 22, 98, 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 10.03.2021 (справа №643/3889/21, провадження 1-кс/643/1130/21) в рамках кримінального провадження №0002106 від 18.04.2018, а саме на транспортний засіб «TOYOTA PRADO» номер кузову (шасі) НОМЕР_1 , 2007 року виробництва, в кузові чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 та ключі від транспортного засобу «TOYOTA PRADO» номер кузову (шасі) НОМЕР_1 , 2007 року виробництва, в кузові чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_6 належать на праві власності ОСОБА_3 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала підлягає негайному виконанню та не підлягає оскарженню.
Повний текст ухвали оголошено 21.02.2022 о 09:00 годині

Слідчий суддя ОСОБА_1