Копія Справа №678/818/21
Провадження №1-кп-678-97/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року смт.Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Летичів матеріали кримінального провадження №0000152 від 18.07.2021 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Керч Кримської області, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з вищою освітою, неодруженої, на утриманні неповнолітніх дітей не маючої, не працюючої, інвалідності не маючої, пенсіонерки, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 17.07.2021 року, рухаючись по АДРЕСА_3 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , ніхто не проживає, вирішила незаконно проникнути до нього з метою подивитися обстановку в будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до приміщення вказаного будинку ОСОБА_5 17.07.2021 року о 15 год. 37 хв. 07 сек. через паркан вказаного домоволодіння, оглянула господарство, в подальшому остання о 15 год. 38 хв. 15 сек., відчинивши хвіртку шляхом зняття навісної клямки проникла на подвір`я та закривши за собою хвіртку попрямувала на господарство до вищевказаного будинку, який належить ОСОБА_4 , де остання, знайшовши на дерев`яному столі глиняної будівлі викрутку.

В подальшому о 15 год. 45 хв. 02 сек. ОСОБА_5 рухаючись в напрямку будинку до вхідних дверей, підійшовши до них починає смикати за ручку та вдивлятися на механізм запірного пристрою, однак відчинити двері їй не вдається, тоді, зрозумівши, що вхідні двері будинку зачинені, з метою проникнути в будинок, за допомогою предмету схожого на викрутку, остання, всупереч вимог ч.1 ст.30 Конституції України, згідно якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, ОСОБА_5 усвідомлюючи факт того, що вказаний будинок їй не належить, не будучи зареєстрованою та не проживаючи у ньому, достовірно знаючи що власник вказаного будинку не давав їй дозвіл на проникнення до даного будинку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_5 о 17 год. 44 хв. 30 сек. незаконно проникла у зазначене житло через вхідні двері будинку шляхом пошкодження замкового пристрою та поштовху дверей силою власного тіла, тим самим свідомо та умисно порушила право потерпілого на недоторканість його житла.

Після проникнення до житла через декілька секунд в будинку спрацювала сигналізація ОСОБА_5 вибігла з будинку та покинула вказане господарство.

Тобто, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України (незаконне проникнення до житла).

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому їй обвинуваченні визнала повністю, щиро розкаялась у вчиненому, цивільний позов не визнала в повному обсязі та надала суду показання, про те, що 17.07.2021 року близько 15 год. 00 хв. вона мала поганий настрій, та вийшла в напрямку вул.Васяніна, що в с.Шрубків, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області. Проходячи повз вулиці, вона зупинилась біля господарства №8, і з цікавості, бачачи, що хвіртка зачинена на запірний пристрій, все ж вирішила зайти на зазначене домогосподарство. Відчинивши хвіртку вона зайшла на домогосподарство і щоб задовольнити власну цікавість, пішла до вхідних дверей будинку. Не знаючи чи є хтось в будинку вона почала кликати власника, однак ніхто не відповідав, тому вона вирішила відчинити вхідні двері, та подивитись яка ситуація в будинку. Намагаючись штовхати опором рук та за

допомогою плеча двері, останні все ще були зачинені, тому вона вирішила знайти присстрій, за допомогою якого змогла б відчинити вказані двері. Зайшовши за

будинок вона побачила невелике приміщення, ззовні схоже на льох, біля якого, на

невеликому столику лежали інструменти, один схожий на викрутку а інший на лопатку, точно не пам`ятає і взявши із зазначеного столу речі вона пішла в напрямку будинку.

Перебуваючи біля будинку, за допомогою зазначених предметів, вона почала

відчиняти двері та зрозумівши, що двері вже відчинилися вона зайшла на веранду

казаного приміщення, де пробула приблизно 5-6 секунд, однак в той час коли вона стояла в кімнаті будинку, ввімкнулася сигналізація і вона злякавшись вибігла із

домоволодіння. Вона усвідомлює, що незаконно проникла у зазначене житло через вхідні двері будинку шляхом пошкодження замкового пристрою та поштовху дверей силою власного тіла, тим самим свідомо та умисно порушила право потерпілого ОСОБА_4 на недоторканість його житла. Свою вину у вчиненні даного кримінального проступку вона визнає в повному обсязі, щиро розкаюється у вчиненому, просить вибачення у потерпілого, просить суд її суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні надав показання про те, що 17.07.2021 року він перебував у м.Луцьк, так як був на екскурсії. Повертаючись додому, а саме до с.Шрубків, Хмельницького району Хмельницької області, Меджибізької ОТГ, проїжджаючи м.Рівне, близько 16 год. 43 хв. на його мобільний телефон прийшло сповіщення, а саме, яке свідчить про те, що в будинок проникли. Спочатку він подумав, що це помилковий виклик, тому дистанційно вимкнув сигналізацію за допомогою мобільного телефону, однак все ж вирішив перевірити інформацію на відеокамерах. Надалі він підключився до відео спостереження, щоб підключитися до відеокамер з будинку. На камері №1 було видно, що двері до веранди відчинені, тому він почав завантажувати архівні записи, за попередні пів години і побачив жінку на відео, яка проникла до його будинку, а саме це була обвинувачена ОСОБА_5 , як він вже взнав пізніше. На відеозаписі видно як обвинувачена ходить по господарстві на протязі тривалого часу навмисно намагається відчинити двері різними способами. Камери спостереження у нього налаштовані здійснювати запис при реагуванні на рух і на відео видно як обвинувачена зламує вхідні двері до його будинку АДРЕСА_3 , та видно як обвинувачена вже вибігає з будинку коли у нього спрацювала сигналізація період коли жінка перебувала на веранді будинку на відеокамері не зафіксовано, так як не було руху з зовнішньої сторони дверей. При подальшому перегляді відеозапису видно, що через деякий час дана жінка повертається до будинку і відчинивши двері заглядає в середину, але тоді сигналізація не спрацювала так як для її спрацювання необхідно зайти в середину будинку. Потім він дане завантажене відео відправив старості с.Шрубків, Людмилі Махлай, зателефонувавши до неї, та попросив впізнати, хто саме ця особа жіночої статі на відео, яка як на даний час встановлено є обвинувачена ОСОБА_5 , та остання повідомила йому адресу її проживання в АДРЕСА_2 , тому він одразу зателефонував на службу «102», по факту проникнення до його житла. У вказаному будинку він проживає один, він дістався йому у спадок. Просить заявлений ним цивільний позов задовольнити але у розмірі відшкодування шкоди покладається на думку суду. Щодо призначення покарання обвинуваченій, вважає, що покарання у виді штрафу буде їй достатнім.

Судом встановлено, що показання обвинуваченої ОСОБА_5 у судовому засіданні є послідовними і логічними, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння нею змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції. За таких обставин, суд переконавшись, у відсутності сумнівів в добровільності позицій учасників процесу, згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням, зібраних досудовим розслідуванням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших, з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченої у відповідності до положень Кримінального кодексу України.

Виходячи з наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, у межах ч.3 ст.349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої.

Згідно ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Таким чином дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.1 ст.162 КК України (незаконне проникнення до житла).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд, відповідно до ч.1 ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_5 є щире каяття.

Згідно ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 судом не встановлено.

Суд також враховує, що ОСОБА_5 являється особою похилого віку, є раніше не судимою, повністю визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального проступку, щиро розкаялась, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, особу винної, позицію сторони обвинувачення та сторони захисту щодо призначення обвинуваченій покарання, а також інші в сукупності обставини та їх поєднання, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального проступку, та ступінь небезпечності обвинуваченої для суспільства, суд приходить до висновку призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.1 ст.162 КК України у виді штрафу, яке на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нових злочинів як самою обвинуваченою, так і іншими особами.

Кримінальним правопорушенням майнової шкоди не завдано.

Потерпілим ОСОБА_4 до обвинуваченої ОСОБА_5 заявлено цивільний позов від 12.08.2021 року про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 грн., який підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

В п.3 ч.2 ст.23 ЦК України зазначено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна.

Відповідно до змісту ч. ч. 3-5 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п.9 і п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При заподіянні особі моральної шкоди обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

Враховуючи характер кримінального проступку, особу обвинуваченої, а саме те, що вона являється особою похилого віку, пенсіонером, раніше не судима, повністю та беззаперечно визнала свою вину, щиро розкаялась, попросила вибачення у потерпілого, суд, за встановлених обставин та з врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 2500 грн. Суд вважає, що зазначена сума за своїм розміром є адекватною спричиненій шкоді і компенсує понесені моральні втрати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід під час проведення досудового розслідування ОСОБА_5 не обирався і суд приходить до переконання, що не має необхідності його обирати і до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.110, 368-371, 374, 395 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 від 12.08.2021 року про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , - 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Відповідно до ст.100 КПК України речовий доказ: наданий оптичний DVD-R диск сірого кольору з надписом ОСОБА_6 17.07.2021 року, який в подальшому поміщено до паперового конверту із відтиском печатки «110», який міститься в матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах даного кримінального провадження (Т.1 а.с.61).

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Летичівський районний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: підпис ОСОБА_1

Суддя Летичівського

районного суду ОСОБА_1