Провадження №1-кп/523/12/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2022 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у присутності обвинувачених, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду об`єднані обвинувальні акти кримінальних проваджень за №0000527 від 11.12.2012р., №0002530 від 20.05.2015р., №0008116 від 26.12.2016р., №0000194 від 14.01.2018р., №0000656 від 5.05.2018р., №0000795 від 4.03.019р., №0000032 від 21.01.2021р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.186 ч.2, 263 ч.1, 185 ч.2, 187 ч.1, 146 ч.2, ст.187 ч.2, 189 ч.3 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.121 ч.1, 122 ч.1, 146 ч.2, ст.187 ч.2, 189 ч.3, 186 ч.2, 190 ч.2 КК України та клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 ,-

Встановив:
В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходяться об`єднані обвинувальні акти кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_7 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.122 ч.1, 121 ч.2, 146 ч.2, 187 ч.2, 189 ч.3, 186 ч.2, 190 ч.2 КК України, ОСОБА_6 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.186 ч.2, 263 ч.1, 185 ч.2, 187 ч.1, 146 ч.2, ст.187 ч.2, 189 ч.3 КК України.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що під час судового провадження на підстав ст.331 КПК України ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 24.12.2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор». Строк дії ухвали суду припиняє свою дію 22.02.2022р.

У ході судового засідання прокурор надав письмове клопотання про продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що говорить про те, що обвинувачений на шлях виправлення не став, крім того ОСОБА_7 не має міцних соціальних зв`язків, не одружений, не працевлаштований, судовий розгляд по об`єднаному кримінальному провадженню тільки розпочатий, не допитані потерпілі, свідки сторони обвинувачення, у зв`язку з чим є підстави вважати, що ризики, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, які приймалися до уваги при обранні запобіжного заходу не втратили своєї актуальності, обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати встановленню істини по справі іншим чином, незаконно впливати на потерпілих, свідків, не виключається ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого.

Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_7 , тяжкість інкримінованих йому кримінальних правопорушень, у скоєнні яких обвинувачується обвинувачений, та покарання, що загрожує у разі визнання особи винною, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу:

- захисника ОСОБА_5 , яка в захист інтересів ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, вважаючи клопотання формальним, яке не відповідає вимогам ст.199 КПК України, так як взагалі не містить обставин, що ризики на даний час не зменшилися, вказуючи, що чим більше особа перебуває під вартою, тим більше повинні бути вагомими докази ризиків, досудове розслідування давно закінчилося, всі докази по справі зібрані в повному обсязі, відкриті сторонам в порядку ст.290 КПК України, що свідчить про відсутність ризику перешкоджання кримінальному провадженню; щодо ризику незаконного впливу зазначила, що цей ризик не може бути доведений абстрактно, повинен бути підтверджений виключно доказами, яких не має, так як жодних заяв щодо впливу не надходило, ризик переховування також не обґрунтований, так як прокурор посилається на тяжкість покарання, але на сьогоднішній ОСОБА_7 у сукупності фактично відбув максимальне покарання, передбачене санкцією статті, навіть у разі, якщо буде визнаний винним, посилання на тяжкість злочинів є не спроможним та не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вина підзахисного ще не доведена, він є громадянином України, постійно з`являвся до суду та не має фізичної можливості переховуватися, у ОСОБА_7 наявне постійне місце проживання, ряд захворювань, у зв`язку з чим вважала, що є підстави та можливість утримувати підзахисного на цілодобовому домашньому арешті з застосуванням засобів технічного контролю, що він постійно буде знаходитися під наглядом правоохоронних органів;

- захисника ОСОБА_4 , який захищаючи інтереси ОСОБА_6 , повністю приєднався до думки своєї колеги захисника ОСОБА_5 в повному обсязі, в свою чергу зазначаючи, що обвинувачений ОСОБА_7 утримується в слідчому ізоляторі понад розумні строки;

- обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав думку свого захисника; оцінюючи у сукупності викладені доводи, враховуючи положення ст.331 ч.3 КПК України, суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» за наступними підставами.

За змістом ст.331 ч.3 КПК України при судовому розгляді незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За змістом вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судовий розгляд по суті по справі триває, на даний час не допитані всі потерпілі, свідки, за змістом пред`явленого обвинувачення дії ОСОБА_7 відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів, за який у разі визнання особи винною, передбачене максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років із конфіскацією майна, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не має постійних джерел доходів, вчинив низку тяжких кримінальних правопорушень у певний проміжок часу, що характеризує його як особу схильну до скоєння злочинів, враховуючи необхідність дослідження доказів для з`ясування повних обставин справи, а саме допиту потерпілих, свідків, покази яких покладені в основу обвинувачення; наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, що у сукупності дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно вливати на потерпілих та свідків з метою зміни ними показів, або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження. Разом з цим, виходячи з кількості інкримінованих ОСОБА_7 епізодів, характеру та обставин вчинення кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальних актах, вбачається ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку що раніше обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та ступеню тяжкості інкримінованих ОСОБА_7 діянь, на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України не змінилися, що на даній стадії судового провадження унеможливлює застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, будь-яких виключних обставин, які б давали підстави для зміни запобіжного заходу на теперішній час судом не встановлено.

Разом з цим статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, згідно положення ст.183 ч.4 п.1 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні не визначається щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, що належить до права суду, а не його обов`язків.

Відповідно до ст.182 ч.5 п.2 КПК України розмір застави визначається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак, враховуючи, що на теперішній час докази вини щодо обвинувачених знаходяться на стадії дослідження, судове слідство ще триває, при цьому ОСОБА_7 довгий час утримуються під вартою, зважаючи на характер і обставини інкримінованих обвинуваченому діянь та наявність встановлених у судовому засіданні ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, суд відповідно ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за можливе в якості гаранту виконання обов`язків визначити розмір застави у межах розміру, передбаченого п.2 ч.5 ст.182 КПК України, який передбачений для осіб обвинувачених у вчиненні тяжкого злочину, а саме 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 1.01.2022р. складає 2481 гривень, тобто 198480 гривень, що на думку суду буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст.ст.176-178,183, 193, 331, 369-372 КПК України, суд,-

Постановив:
Клопотання прокурора про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 8.04.2022р. включно з визначенням розміру застави.

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України у межі - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1.01.2022р., що складає 198480 гривень (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень.

Зазначену суму підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести на депозитний рахунок для зараховування заставних сум:

Призначення платежу: відповідно ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 8.02.2022 року заставна сума за ОСОБА_7 .

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_7 обов`язки строком на два місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими по справі.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 8.04.2022 року.

Копію ухвали направити в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Відповідно внесених змін до ст.392 ч.2 КПК України згідно із Законом №1027-IX від 2.12.2020р. ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя: ОСОБА_1