Справа № 454/3034/21
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Сокаль 20.08.2021 року

Слідчий суддя Сокальського районного суду Львівської області ОСОБА_1 за участю :
секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні скаргу захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , на бездіяльність посадової особи ВП №2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

в с т а н о в и в:

17 серпня 2021 року, захисник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернувся до Сокальського районного суду з вищевказаною скаргою, в якій просить:

- зобов`язати відповідальну посадову особу ВП №2 Червоноградського РВП внести відомості в ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 10.08.2021 року визнавши її дії протиправними;

Скаргу обґрунтовує тим, що ним було надіслано заяву про кримінальне правопорушення до відділення поліції № 2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області. Станом на день подання вказаної скарги, відповіді на його заяву надано не було. Тому вважає, що слідчим було порушено порядок, який встановлений нормами КПК України, при проведенні перевірки поданої ним заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Заявником було подано до суду клопотання, в якому останній просив проводити розгляд скарги без його участі.

Із урахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни та вжиття судом вичерпних заходів щодо забезпечення явки осіб у судове засідання, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у їх відсутність.

Представник ВП №2 Червоноградського районного відділу поліції, який був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, до суду не з`явився та про причини неявки суд не повідомив, у зв`язку з чим, у відповідності до вимог ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарги здійснюється без участі представника зазначеного правоохоронного органу.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1ст.303 КПК України. Частиною 1 статті 303 КПК України, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Згідно з ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Встановлений вказаною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Отже, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень покликаний забезпечити дотримання закону всіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачених законом заходів для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження, до яких, серед іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам, до яких віднесені законність (ст. 9 КПК України), змагальність (ст. 22 КПК України) та диспозитивність (ст. 26 КПК України).

Згідно зі ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України та Кримінального процесуального кодексу.

Під час оскарження особою слідчому судді бездіяльності в порядку статті 303 КПК України на особу покладається обов`язок, згідно ст. 22 КПК України обстоювання своєї правової позиції, прав, свобод і законних інтересів, засобами, передбаченими цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України)

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що 10 серпня 2021 року, заявником поштою до відділення поліції №2 Червоноградського РВП Головного управління Національної поліції у Львівській області була подана заява про вчинення відносно його довірительки ОСОБА_3 кримінального правопорушення. Проте, такі відомості на час розгляду скарги до ЄРДР не внесені.

При тому, слідчий суддя зазначає, що згідно повідомлення начальника ВП №2 Червоноградського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, яке надійшло за вих..№0-4, 0159оп від 19.08.2021 року вбачається, що у ході перевірки за заявою ОСОБА_5 встановлено, що 11.07.2021 року до останньої подзвонив її син ОСОБА_6 та почав її обзивати та погрожував розправою, хоча реальних дій не вчиняв. Про це свідчить аудіо запис телефонної розмови. Також встановлено, що на даний час ОСОБА_6 перебуває в зоні ООС і коли повернеться буде вирішуватися питання щодо притягнення його до відповідальності.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто сама заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

При цьому за ч.5 ст. 214 КПК України, до Реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по-батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по-батькові, який вніс відомості до Реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

На підставі вищезазначеного, до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом. Відповідно до ч.1 ст.11 КК України злочином є передбачене КК України суспільно-небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

За змістом цих норм, обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття.

Кримінально-процесуальним законодавством не встановлено порядок та зміст викладу відомостей про кримінальні правопорушення в заявах або повідомленнях. Проте, надаючи оцінку таким відомостям, прокурор, слідчий, за змістом ст. 214 КПК України, повинні переконатися у наявності в них даних, що вказують на об`єктивні ознаки підготовки, вчинення, приховування кримінального правопорушення.

Тобто, не підлягає внесенню до ЄРДР та не є підставою для початку досудового розслідування інформація, яка не містить об`єктивних даних, що дійсно свідчать про ознаки злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Таким чином, відповідно до вищевикладених норм вбачається, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Враховуючи, що кримінальне провадження здійснюється на основі принципу змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, приходить до висновку, що захисник ОСОБА_7 не довів існування бездіяльності органу досудового розслідування, що, як наслідок, свідчить про необґрунтованість та безпідставність вимог скарги.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

У задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , на бездіяльність посадової особи ВП №2 РВП ГУНП у Львівській області, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1