Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

25.11.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : підозрюваного ОСОБА_5 та його
захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження № 11-сс/4806/463/21 за апеляційною скаргою, яку подав заступник начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління ДБР Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 жовтня 2021 року, відмовлено у задоволенні клопотання заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 (далі - слідчий), погодженого заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління ДБР Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 (далі - прокурор), про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, працюючого на посаді державного інспектора митного поста «Лужанка» Закарпатської митниці Держмитслужби, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
З матеріалів клопотання убачається, що 09 жовтня 2021 року до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області слідчий звернувся з клопотанням погодженим прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . У клопотанні вказується на те, що СУ ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному 04.06.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), за № 0000120 за ознаками передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України кримінального правопорушення. Відповідно до клопотання, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді державного інспектора митного поста «Лужанка» Закарпатської митниці Держмитслужби, будучи службовою особою органів доходів і зборів, обіймаючи посаду в державному органі та здійснюючи функції представника влади, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», будучи працівником правоохоронного органу, підозрюється у вимаганні та одержанні неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням службового становища. Зокрема досудовим розслідуванням встановлено, що 08.10.2021, приблизно о 19 годині 15 хвилин, на територію митного поста «Лужанка» Закарпатської митниці Держмитслужби, а саме на ділянку «В`їзд в Україну», на власному транспортному засобі марки «Mersedes Benz Sprinter», заїхав громадянин ОСОБА_9 , в автомобілі якого перебували речі домашнього вжитку, а саме побутова техніка пральна машина, велосипеди та інші речі, які були у використанні. У цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на особисте протиправне збагачення шляхом одержання неправомірної вигоди. З метою реалізації свого умислу ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_9 , що він не має права перевозити ці речі особисто. При цьому ОСОБА_5 повідомив, що за безперешкодне переправлення цих товарів через Державний кордон України, ОСОБА_9 повинен сплатити грошові кошти у сумі 5 тисяч гривень, частину з яких необхідно передати працівникам Державної прикордонної служби. ОСОБА_9 , будучи поставленим в умови, за яких відмова від надання неправомірної вигоди призведе до порушення його законних прав, змушений був погодитись виконати вимогу про надання неправомірної вигоди. У подальшому, 08.10.2021, приблизно о 19.45 годині, ОСОБА_9 , діючи під примусом та на виконання вимоги ОСОБА_5 передав останньому грошові кошти у сумі 100 доларів США та 1300 гривень у якості неправомірної вигоди. Безпосередньо після отримання неправомірної вигоди, о 19.53 годині цього ж дня ОСОБА_5 було затримано у порядку ст. 208 КПК України. У подальшому, 23.09.2021, ОСОБА_5 , вручено письмове повідомлення про підозру в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе, за невчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. У клопотанні слідчий також вказує на те, що підставою для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під варту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, матиме можливість переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. У клопотанні також вказується на те, що за вчинені діяння ОСОБА_5 , може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, що Закарпатська область межує з такими країнами як Польша, Румунія, Словаччина, Угорщина, в які може в`їхати ОСОБА_5 як через пункти пропуску, так і поза пунктами пропуску. Окрім того, у клопотанні вказується на те, що органом досудового розслідування задокументовано декілька фактів вимагання та отримання неправомірної вигоди, що органом досудового слідства не встановлено про наявність у ОСОБА_5 захворювань, які перешкоджають утриманню його під вартою. При цьому, на думку сторони обвинувачення, інший запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальні поведінку ОСОБА_5 - підозрюваного у кримінальному провадженні, з огляду на тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється. Визначаючи заставу, слідчий просить встановити таку в розмірі, що перевищує 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, внесення якої забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 днів.

Перевіривши матеріали клопотання, дослідивши надані слідчому судді докази у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про те, що на час розгляду клопотання стороною обвинувачення не надано достатніх доказів обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України кримінального правопорушення, у тому числі не надано доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням. Так, слідчий суддя визнав, що рапорти працівників оперативного підрозділу свідчать про виключно загальні проведені заходи щодо можливої причетності осіб до вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з отриманням неправомірної вигоди. Як убачається із заяви ОСОБА_9 від 10.08.2021, останній повідомляє про вимагання працівниками митної служби неправомірної вигоди за безперешкодне переміщення товару через митний кордон, при цьому, не конкретизуючи коло причетних осіб. З протоколу допиту свідка ОСОБА_9 слідчим суддею також не вбачається конкретних відомостей, які б свідчили про факт прохання та одержання саме ОСОБА_5 неправомірної вигоди, поєднане з вимаганням. Аналізуючи зміст протоколу, слідчий суддя не знайшов достатніх підстав вважати, що пред`явлені на вимогу правоохоронних органів підозрюваним ОСОБА_5 грошові кошти, які у подальшому були вилученні, отримані в якості неправомірної вигоди за результатами вимагання від інших осіб, зокрема свідка ОСОБА_9 . Також слідчий суддя вважає недоведеними наявність вказаних у клопотанні ризиків, передбачених ст. 177 КК України, а саме те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. З огляду на недоведеність ризиків передбачених ст. 177 КПК України слідчий суддя також визнав, що відсутньою є мета застосування запобіжного заходу як у вигляді тримання під вартою, так і іншого, більш м`якого, запобіжного заходу. Слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити, при цьому, постановив зобов`язати підозрюваного прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибувати за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

В апеляційній скарзі заступник начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління ДБР Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, її висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення, тому судове рішення підлягає скасуванню. Стверджує, що підставою для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5-ти до 10-ти років з конфіскацією майна. На думку апелянта, слідчий суддя не врахував ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, оскільки має реальні можливості покинути територію України; існує також ризик незаконного впливу і тиску на свідка ОСОБА_9 та інших свідків; може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення у сфері службової та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг; також існує ризик того, що ОСОБА_5 може використовувати свої зв`язки для незаконного впливу на понятих, які брали участь у першочергових слідчих діях. Просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову, якою щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням застави у розмірі, який перевищує 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. У разі внесення застави апелянт просить покласти на підозрюваного процесуальні обов`язки, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому ОСОБА_5 проживає: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування зі всіма без виключення свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
У запереченні на апеляційну скаргу прокурора адвокат ОСОБА_6 , посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги, недоведеність органом досудового розслідування обґрунтованої підозри ОСОБА_5 та передбачених ст. 177 КПК України ризиків, просить ухвалу слідчого судді як законну та обґрунтовану залишити без зміни та відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги і просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора ОСОБА_7 , неявка якого, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги, що апеляційним судом відповідно до вимог закону прокурору надіслано повідомлення про час та місце розгляду апеляційної скарги ; що від нього не надходило будь-яких заяв про відкладення її розгляду на інший день та даних про поважність причин неявки, а також те, що розгляд апеляційної скарги неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою учасників судового провадження 21. 10. та 26.10. 2021, у тому числі у зв`язку з неявкою прокурора.
Як вбачається з матеріалів провадження, відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000120, відомості про яке 04 червня 2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

З клопотання вбачається, що 23 вересня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Одночасно, з приєднаної до матеріалів за клопотанням копії повідомлення про підозру вбачається, що саме 09 жовтня 2021 року після діянь, що мали місце 08.10.2021, у період часу з 19.15 до 19.53 годин на митному посту «Лужанка», ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

09 жовтня 2021 року заступник начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області, за погодженням заступника начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Закарпатської обласної прокуратури, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, із можливістю визначення розміру застави, що перевищує 80 прожиткових мінімумів доходів громадян. Це клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 09 жовтня 2021 року у задоволенні цього клопотання відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого слідчий суддя виходив із того, що стороною обвинувачення не надано достатніх доказів обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України кримінального правопорушення, у тому числі не надано доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням. Також слідчий суддя визнав недоведеними наявність вказаних у клопотанні ризиків, передбачених ст. 177 КК України, а саме те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Однак, апеляційний суд не погоджується із вищевказаними висновками слідчого судді з огляду на таке.

Так, дослідивши додані до клопотання докази (заяву ОСОБА_9 , покази свідка ОСОБА_9 , протокол затримання ОСОБА_5 , протокол огляду місця події від 08.10.2021) , колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) на даному етапі кримінального провадження підтверджують причетність ОСОБА_5 до скоєння діянь, які можуть бути кваліфіковані за ст. 368 КК України, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача про імовірну причетність ОСОБА_5 до цього злочину. При цьому, колегія суддів зазначає, що зміст показань свідка ОСОБА_9 свідчить про причетність ОСОБА_5 до скоєння протиправних діянь. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Оцінюючи висновки слідчого судді про те, що: рапорти працівників оперативного підрозділу свідчать про виключно загальні проведені заходи щодо можливої причетності осіб до вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з отриманням неправомірної вигоди; відповідно до заяви ОСОБА_9 від 10.08.2021, останній повідомляє про вимагання працівниками митної служби неправомірної вигоди за безперешкодне переміщення товару через кордон, при цьому, не конкретизуючи коло причетних осіб; з протоколу допиту свідка ОСОБА_9 не вбачається конкретних відомостей, які б свідчили про факт прохання та одержання саме ОСОБА_5 неправомірної вигоди, поєднане з вимаганням; відсутні підстави вважати, що пред`явлені на вимогу правоохоронних органів підозрюваним ОСОБА_5 грошові кошти, які у подальшому були вилученні, отримані в якості неправомірної вигоди за результатами вимагання від інших осіб, зокрема свідка ОСОБА_9 , - апеляційний суд зазначає, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності здобутих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. При цьому апеляційний суд зазначає, що на цьому етапі досудового розслідування докази на предмет їх допустимості не оцінюються, а оцінюються лише з точки зору їх належності та достатності для висунутої підозри, - її обґрунтованості.

При оцінці доводів клопотання, апеляційної скарги та викладених у судовому рішенні висновків щодо недоведеності підозри апеляційний суд бере до уваги таке.

Розумність підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту й затримання, закріпленої у статті 5 Конвенції.

Відповідно до практики ЄСПЛ розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 пар. 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Вимога розумної підозри містить у собі два питання. Перше з них становить питання права: розумна підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Друге питання факту : мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного злочину.

Колегія суддів враховує, що стандарт переконання розумна підозра достатньо вимогливий, хоча значно слабкіший за стандарт поза розумним сумнівом, який вимагається для кримінального засудження.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ця вимога не означає, що сторона обвинувачення навіть на ранніх стадіях розслідування, зобов`язана довести всі елементи правопорушення, оскільки цей стандарт не вимагає, щоб сторона обвинувачення мала доказ, достатні для остаточного вирішення питання про винуватість.

Тому, апеляційний суд не погоджується з висновками слідчого судді про недоведеність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, так як з огляду на наведені у клопотанні докази є всі підстави для висновку про доведеність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Одночасно, колегія суддів погоджується з викладеними у судовому рішенні висновками щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про відсутність даних, які дають підстави вважати про можливість настання ризиків переховування ОСОБА_5 від слідства та суду, незаконного впливу на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінально правопорушення чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Тому, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя не взяв до уваги наведене вище, конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення (позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна), а також суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, - необґрунтовано відмовивши у задоволенні клопотання в повному обсязі, зобов`язавши підозрюваного лише прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибувати за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб, та підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

У той же час, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, про застосування якого щодо підозрюваного ОСОБА_5 ставиться питання у клопотанні слідчого та апеляційній скарзі прокурора, на переконання апеляційного суду є невиправдано обтяжливим та занадто суворим для підозрюваного.

Тому, на цьому етапі кримінального провадження, з огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає можливим застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме особисте зобов`язання, застосування якого забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При цьому колегія суддів бере до уваги відомості, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_5 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має на утриманні дружину та повнолітню доньку інваліда з наявними хронічними захворюваннями.

З огляду на наведене, апеляційний суд доходить висновку про наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного, позитивних характеристик ОСОБА_5 , які слідчим та прокурором належним чином враховані не були і призводять до висновку про можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів не пов`язаних із триманням його під вартою, вважає такими, що заслуговують на увагу і підлягають до задоволення.

Тому, з огляду на наведене вище, апеляційний суд дійшов до висновку, що слідчим та прокурором не доведено того, що тільки тримання особи під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, що інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

При прийнятті судового рішення враховуються положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, а також тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 .

При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.

При оцінці доводів клопотання та апеляційної скарги про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів бере до уваги те, що прокурор, не з`явившись на розгляд апеляційної скарги, позбавив себе можливості довести обґрунтованість доводів, на які він покликається, у тому числі що наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України, що за змістом конституційних норм та положень кримінального процесуального законодавства тягар доведеності обґрунтованості тверджень клопотань про необхідність взяття особи під варту, про продовження строків тримання особи під вартою покладений на органи досудового слідства, - ініціаторів клопотань і, зокрема, прокурора.

Таким чином, на переконання колегії суддів, саме особисте зобов`язання як запобіжний захід, є в цьому випадку пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також відповідає тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування.

Указаний запобіжний захід, на думку колегії суддів, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків. З цією метою колегія суддів вважає доцільним покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, визначивши строк дії запобіжного заходу та покладених на підозрюваного обов`язків до 09 грудня 2021 року включно.

При визначенні строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 апеляційний суд бере до уваги те, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру 09.10.2021, що свідчить про те, що строк досудового розслідування кримінального провадження спливає 09.12.2021.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і прокурором не надано доказів, які б достовірно підтверджували наведені в клопотанні та апеляційній скарзі доводи, що прокурор, не з`явившись на розгляд апеляційної скарги, позбавив себе можливості довести обґрунтованість доводів на які він покликається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу, яку подав заступник начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління ДБР Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 жовтня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні погодженого з прокурором клопотання заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою погоджене з прокурором клопотання заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України ОСОБА_5 , - задовольнити частково.
Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки : прибувати до слідчого, прокурора та суду за першої вимогою; не відлучатися з населеного пункту м. Ужгород, вул. Ковпака (Томчанія), 5 Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні сторони обвинувачення, у тому числі зі свідком ОСОБА_9 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Зобов`язати заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 письмово під розпис повідомити про покладені на ОСОБА_5 обов`язки та роз`яснити йому, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Копію ухвали для контролю за її виконанням направити заступнику начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 .
Контроль за організацією виконання ухвали апеляційного суду покласти на заступника начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління ДБР Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 ..
Встановити строк дії ухвали на період до 09.12.2021 включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :