Провадження № 11-сс/4823/477/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2021 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові судове провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2020 року про конфіскацію речей, вилучених у засудженого, -

В С Т А Н О В И В:

«Новгород-Сіверська УВП № 31» в особі начальника установи звернулася до слідчого судді з клопотанням про вирішення питання про конфіскацією в дохід держави мобільного телефону «Мotorola» imei якого з технічних причин встановити не вдалося, так як на корпусі телефону він стертий, а сам телефон заблокований, з батареєю живлення та сім картою оператора мобільного зв`язку «Водафон», серійний номер якої НОМЕР_1 , вилучених 05.02.2020 року у засудженого ОСОБА_7 під час проведення обшуку у камері № 50 УВП № 31.

Ухвалою слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2020 року клопотання було задоволено, вилучений у засудженого ОСОБА_7 мобільний телефон із батареєю живлення та сім-картою оператора мобільного зв`язку «Водафон» під час проведення обшуку у камері конфісковано.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що відповідно до вимог ст. 102, п. 3 ч. 4 ст. 107 КВК України, Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, мобільний телефон з батареєю живлення та сім-картою, вилучені у засудженого ОСОБА_7 , відносяться до предметів, які заборонені до використання в установах виконання покарань, зберігалися у засудженого у прихований спосіб та не були ним добровільно видані представникам установи виконання покарань перед проведенням обшуку, тому у разі їх вилучення, підлягають конфіскації на користь держави. Рішення про конфіскацію таких речей приймає слідчий суддя за клопотанням адміністрації установи виконання покарань.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник засудженого адвокат ОСОБА_8 в інтересах засудженого та засуджений ОСОБА_7 звернулися з апеляційними скаргами, в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання установи виконання покарань та засуджений просить вирішити питання про офіційну реєстрацію мобільного телефону, вилученого у нього з правом подальшого використання відповідно до ст. 102 КВК України та Наказу Міністерства Юстиції № 3233/5 від 19.10.2017.

В обґрунтування такої позиції вказують на безпідставність рішення слідчого судді щодо конфіскації телефону без з`ясування доцільності такої конфіскації, оскільки за дане порушення до засудженого було застосовано дисциплінарне стягнення, він являється єдиним способом спілкування засудженого з рідними, його вартість є незначною і його реалізація буде визнана недоцільною. Тому адвокат вказує, що з урахуванням змін щодо гуманізації відбування засудженими покарання, передбачених, зокрема, наказом Міністерства юстиції України 10.12.20219 року № 3948/5 засудженим дозволено користуватися засобами телефонії з камери.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали апеляційні скарги, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 102 КВК України зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається.

Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно ч. 4 ст.107 КВК України засудженим забороняється придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в колонії.

Додатком 3 до «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 №2823/5, до предметів, зберігання і використання яких засудженими заборонено, відносяться радіоелектронні засоби, призначені для передавання чи приймання радіосигналів (радіостанції, мобільні телефони та зарядні пристрої до них, SІМ-картки, скретч-картки поповнення рахунку мобільного зв`язку, пейджери тощо), друкарські машинки, розмножувальні прилади (засудженим, які тримаються у виправних центрах, дозволяється зберігати та користуватися мобільними телефонами у порядку, встановленому пунктом 2 розділу XIV Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань).

З матеріалів провадження вбачається, що факт виявлення заборонених речей у засудженого ОСОБА_7 підтверджується протоколом вилучення від 05.02.2020 року, рапортами співробітників Новгород-Сіверської УВП № 31 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , висновком службового розслідування від 05.02.2020 року, актом щодо відмови засудженого ОСОБА_7 давати пояснення щодо вилучених речей.

Зі змісту клопотання, апеляційної скарги та пояснень засудженого у суді вбачається, що останній не заперечує, що вилучені речі належать йому і що він їх зберігав.

Враховуючи вище наведені висновки, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо суті питання і обґрунтовано конфіскував на користь держави вилучені у засудженого заборонені речі.

Виходячи із наявної у законодавстві неузгодженості між чинними законодавчими актами та їхнім протиріччям з одного й того самого предмета регулювання механізму конфіскації майна в дохід держави, зокрема того, що КПК України прямо не передбачено розгляд слідчим суддею клопотання установи виконання покарань про конфіскацію в дохід держави заборонених до використання і зберігання засудженими речей, однак враховуючи, що стаття 102 Кримінально-виконавчого кодексу України містить правову норму, яка передбачає конфіскацію у засуджених заборонених речей слідчим суддею і дана норма не суперечить меті закону, тому колегія суддів вважає, що слідчий суддя вправі вирішити справу в межах заявленого клопотання, керуючись нормами Кримінального процесуального закону. Тому доводи апеляційної скарги засудженого з даного приводу безпідставні.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційних скарг щодо правомірного використання засудженим мобільного телефону з посиланням на ст. 102 КВК України, Наказ Міністерства Юстиції № 3233/5 від 19.10.2017 та наказ Міністерства юстиції України 10.12.20219 року № 3948/5, оскільки дані норми не містять дозволу на вільне використання засобів мобільного зв`язку і передбачають ряд умов для користування Інтернет зв`язком, жодна з яких, як вбачається з матеріалів справи, засудженим не виконана.

Вирішуючи питання доцільності саме конфіскації мобільного телефону, то слідчий суддя розглядав клопотання у межах заявлених вимог, свої висновки обґрунтував тим, що перед початком обшуку засудженому було запропоновано добровільно видати заборонені речі, які він зберігає, чого він не зробив, мобільний телефон був схований, а тому були усі підстави вважати про грубе навмисне порушення Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань та про застосування стягнення у виді конфіскації. З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів і не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2020 року про конфіскацію речей, вилучених у засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4