Справа № 128/600/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,
з участю сторін провадження:
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вінниці кримінальне провадження, відомості по якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2020 року за №0000051, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області, маючого неповну середню освіту, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , проживаючого в незареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6 , непрацюючого, раніше судимого:
- 24.03.2009 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення, відповідно до ст. 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки;
- 23.12.2010 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до чотирьох років позбавлення волі;
- 23.09.2014 Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до трьох років двох місяців позбавлення волі;
- 10.08.2021 Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 121 до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на три роки та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, в період часу з 10.01.2019 по 19.12.2019, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на вчинення психологічного насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із якою проживає разом та пов`язаний спільним побутом з 2018 року по теперішній час, перебуваючи на профілактичному обліку у Вінницькому районному управлінні поліції ГУНП у Вінницькій області відповідно до ст. 27 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» як кривдник, за вчинення ним домашнього насильства, на шлях виправлення не став та систематично продовжує вчиняти домашнє насильство.
Так, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, систематично у період часу з 10.01.2019 по 17.01.2020 вчиняв відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 акти психологічного домашнього насильства, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, що підтверджено постановами Вінницького районного суду Вінницької області у справах про адміністративні правопорушення №128/660/19 від 15.03.2019 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, №128/3281/19 від 13.12.2019 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, №128/487/20 від 21.02.2020 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Так, під час спільного проживання, ігноруючи факти притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення насильства, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, та вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ОСОБА_4 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на систематчине заподіяння психологічних страждань ОСОБА_6 , 10.01.2019 біля 19-40 год., перебуваючи за місцем свого проживання, в присутності матері потерпілої ОСОБА_7 , в черговий раз проявив відносно ОСОБА_6 акт психологічного насильства, яке виразилося у словесних образах, погрозах, висловлюваннях на її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, чим викликав у неї побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдав шкоду її психологічному здоров`ю, а також погіршення якості її життя, що виразилося у формі втрати енергійності, втоми, фізичному дискомфорті, неповноцінного сну та відпочинку, втраті позитивних емоцій, пониженні самооцінки та негативних переживань.
Крім того, ОСОБА_4 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань ОСОБА_6 , 19.12.2019 біля 12-00 год, перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 акт психологічного насильства, що виразилося у словесних образах, погрозах, висловлюваннях на її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, чим викликав у неї побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдав шкоду її психічному здоров`ю.
Крім того, ОСОБА_4 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань ОСОБА_6 , 19.12.2019 біля 13-05 год, перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 акт психологічного насильства, що виразилося у словесних образах, погрозах, висловлюваннях на її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, чим викликав у неї побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдав шкоду її психічному здоров`ю.
Крім того, ОСОБА_4 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань ОСОБА_6 , 19.12.2019 біля 17-30 год, перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 акт психологічного насильства, що виразилося у словесних образах, погрозах, висловлюваннях на її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, чим викликав у неї побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдав шкоду її психічному здоров`ю.
Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 завдано психологічних страждань, погіршилася якість її життя, що виразилося у формі втрати енергійності, втоми, фізичному дискомфорті, неповноцінного сну та відпочинку, втраті позитивних емоцій, пониженні самооцінки та негативних переживань.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України визнав повністю, щиро розкаявся. В своїх показах повністю підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що дійсно протягом 2019-2020 років відносно нього неодноразово працівниками поліці були складені протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, та Вінницьким районним судом його було визано винним у вчиненні домашнього насильства відносно співмешканки ОСОБА_6 . Штрафи за цими постановами він частково сплатив. Окрім того, 10.01.2019 біля 19-40 год, а також 19.12.2019 біля 12-00 год, біля 13-05 год. та біля 17-30 год ним відносно співмешканки ОСОБА_6 було вчинено домашнє насильство. На даний час вони із потерпілою ОСОБА_6 примирилися, проживають разом як лочовік та жінка без реєстрації шлюбу. У вчиненому розкаявся, просив суд його суворо не карати.
Потерпілою у даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, претензій до обвинуваченого не має, просила призначити обвинуваченому покарання не повязане із позбавленням волі (а.с. 153).
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого. При цьому, суд виходить з того, що обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні, а відтак у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності і істинності позиції обвинуваченого з цього питання. Обвинувачений визнає свою вину повністю, цивільний позов по справі не заявлявся.
Прокурор не оспорила фактичні обставини справи, їй зрозуміло неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , суд кваліфікує дії обвинуваченого за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено наступне.
Обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення злочину був повнолітнім (а.с. 178), раніше неодноразово судимий (а.с. 179-180, 181-182, 184-185, 186-188, 190-191), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не значиться, проте з 09.02.2010 по 25.02.2010 пребував на стаціонарній військовій експертизі у КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікараня ім. Акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» з діагнозом: «Легка розумова відсталість. Розлади нічного сну у вигляді сноговоріння з елементами сноходіння. Заікання клінічної форми легкого ступеню» (а.с. 196, 197, 198), у період з 25.11.2009 по 31.08.2010 був вихованцем Брацлавської спеціалізованої школи (а.с. 199), неодружений, зареєстрований в АДРЕСА_2 (а.с. 200), проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 та до складу його сім`ї входять ОСОБА_6 співмешканка, діти ОСОБА_6 ОСОБА_8 , 2009 року народження, ОСОБА_9 , 2010 року народження, ОСОБА_10 2013 року народження (а.с. 201), непрацюючий, за місцем проживання характеризується негативно (а.с. 202), не є інвалідом першої-другої груп.
Згідно досудової доповіді Вінницького районного відділу філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області (а.с. 122-127), ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній; виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у т. ч. окремих осіб); виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, а саме соціально-психологічний супровід органу пробації та готовність обвинуваченого брати участь у програмах із втручанням.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України суд визнає рецедив злочинів.
При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65-67, 68 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке, згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, вчинення суспільно небезпечного діяння проти життя та здоров`я особи, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, не вперше притягується до кримінальної відповідальності, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого до та після вчинення кримінального правопорушення, надання правдивих показів в суді.
Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
З урахуванням наведеного, суд, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого, вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у виді громадських робіт, в межах санкції інкримінуємої статті. Визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень виходячи із принципу індивідуалізації покарання та дискреційних повноважень суду.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який в своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
При цьому суд використовує повноваження, надані йому державою, обирати між альтернативами при призначенні покарання, кожна з яких є законною, застосовує принцип індивідуалізації покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта, та вважає, що обране покарання є достатнім для того, щоб засуджений довів своє виправлення.
Цивільний позов не заявлявся.
Питання щодо судових витрат та речових доказів судом не вирішується, оскільки витрати на залучення експертів та речові докази у справі відсутні.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Відповідно до ст. 65 КК України, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 180 (сто вісімдесят) годин.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10.08.2021 виконувати самостійно.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1