УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2021 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про арешт майна, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001869 від 07.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2021 року до Київського районного суду м. Харкова засобами поштового зв`язку надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про накладення арешту на 2 купюри номіналом 50 грн., із номерами Ф30763593, ФЖ9232335, які належить особі, яка надавала неправомірну вигоду працівникам поліції - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , шляхом заборони користування, розпорядження та володіння арештованим майном.
Дане клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001869 від 07.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.369 КК України. 06.11.2021 до ХРУП №1 надійшло повідомлення про те, що гр. ОСОБА_5 , 1996 року народження, за порушення ним ПДР, пропонував неправомірну вигоду працівнику патрульної поліції (Є033275 від 06.11.2021).
Прокурор зазначає, що 06.11.2021, в період часу з 22-50 години по 23-10 години було проведено огляд місця події за адресою: м. Харків вул. Сумська 16, в ході якого було виявлено та вилучено в патрульному автомобілі д.н. НОМЕР_1 , 2 купюри номіналом 50 грн., із номерами Ф30763593, ФЖ9232335, які належить особі, яка надавала неправомірну вигоду працівникам поліції - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Виявлені предмети є речовими доказами по кримінальному провадженню та фактично знаряддям вчинення злочину, яке розслідуються ХРУП №1.
Крім того, прокурор зазначив, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також враховуючи, що вилучені предмети 2 купюри номіналом 50 грн., із номерами Ф30763593, ФЖ9232335, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є предметом вчинення кримінального правопорушення, а також вказане майно буде використано у кримінальному провадженні в якості речових доказів, та є об`єктом спеціальної конфіскації, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно.
Прокурор у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю. Клопотання підтримує та прохає його задовольнити.
Власник майна в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання клопотання був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі..
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України слідча суддя вважає за можливе розглянути клопотання за відсутністю прокурора та власника майна.
Слідча суддя, дослідивши додані до клопотання документи, яким прокурор обґрунтовує свою вимогу, встановила наступне.
Згідно з положенням ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

З доданих до клопотання документів вбачається, що клопотання про арешт майна вилученого 06.11.2021 під час огляду місця події, здано на пошту 08.11.2021, тобто в перший робочий день, що свідчить про дотримання прокурором процесуальних строків, передбачених ч.5 ст. 171 КПК УКраїни, тому слідча суддя вважає за можливе, розглянути клопотання по суті.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Згідно з п.2 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому Кримінально процесуальним Кодексом України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч.1 ст.170 КПК України).
При розгляді клопотання про арешт майна встановлюються такі обставини:
- правова підстава для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України;
- наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.3,4 ч.2 статті 170 КПК України).
Щодо правової підстави арешту майна слідча суддя зазначає наступне.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
- збереження речових доказів;
- спеціальної конфіскації;
- конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Пунктом 3 частини 2 статті 167 КПК України передбачено, шо тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, є предметом кримінального правопорушення.
З метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України .
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (абз.2 ч.1 ст.170 КПК України).
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч.1 ст.98 КПК України).
Прокурор в клопотанні вказує на таку підставу для накладення арешту на майно як збереження речових доказів.
Як вбачається із витягу з ЄРДР, Харківським районним управлінням №1 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесене до ЄРДР 07.11.2021 за №0001869, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, в рамках якого подається дане клопотання.
Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, за ознаками частини 1 статті 369 КК України внесені до ЄРДР за фактом того, що 06.11.2021 до ХРУП №1 надійшло повідомлення про те, що гр. ОСОБА_5 , 1996 року народження, за порушення ним ПДР, пропонував неправомірну вигоду працівнику патрульної поліції (ЄО33275 від 06.11.2021).
Згідно з даними, які містяться в протоколі огляду місця події від 06.11.2021, під час огляду виявлено та вилучено дві купюри номіналом 50 грн., з серійними номерами ФЗ0763593, ФЖ9232335.
ОСОБА_4 від дачі пояснень відмовилася згідно зі статтею 63 Конституції України.
З рапорту інспектора взводу №1 роти Тактично-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 06.11.2021 вбачається, що 06.11.2021 у складі екіпажу ТОР (0522) під час патрулювання о 21 год. 50 хв. за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 16, було виявлено гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керував автомобілем Хюндай Акцент, р.н. НОМЕР_2 , яке було припарковано другим рядом, чим порушив п.15.4 ПДР України за ч.1 ст.122 КУпАП. Під час спілкування ОСОБА_8 запропонував невизначену суму грошей, щоб його відпустили, останній був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.369 КК України. Після цього було викликано СОГ Київського ВП.
Під час розгляду клопотання встановлено, що існує сукупність розумних підозр вважати, що дві купюри номіналом 50 грн. відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються у цьому кримінальному провадженні. Тому вважає обґрунтованими доводи прокурора про необхідність накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування арешту вказаного майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, може привести до його зникнення, або настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчою суддею не встановлено. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчої судді не виникає.
Таким чином, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
При цьому слідча суддя звертає увагу на те, що власники або володільці майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково (ч.1 ст.174 КПК).
Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч.2 ст.174 КПК України).
З урахуванням викладеного, керуючись 131, 132, 170 - 175, 309, 369-372, 395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 про арешт майна, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001869 від 07.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України задовольнити.
Накласти арешт на купюри номіналом 50 грн., в кількості 2 (дві) шт., із номерами: ФЗ0763593, ФЖ9232335, які належать ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 - шляхом заборони користування, розпорядження та володіння арештованим майном до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Місцем зберігання арештованого майна визначити камеру схову ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено 17 листопада 2021 року.

Слідча суддя ОСОБА_1