Справа № 349/1910/20
Провадження № 1-кп/349/36/22
В И Р О К
іменем України
18 лютого 2022 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали об`єднаного кримінального провадження, яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000080, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною вищою освітою, неодруженого, має на отриманні неповнолітню дитину, який працює діловодом в одній із військових частин, згідно ст. 89 КК України несудимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, неодруженого, який не працює, згідно ст. 89 КК України несудимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили умисні дії, які виразились у хуліганстві, тобто в грубому порушенені громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, групою осіб, відповідальність передбачена ч.2 ст.296 КК України.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких встановлених судом обставин.
31 березня 2020 року близько 19 год 00 хв. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та особа провадження щодо якої закрито у зв`язку із смертю, які перебували в стані алкогольного сп`яніння, сиділи у товаристві своїх знайомих на одній із паркових лавок на пл. Роксолани в м. Рогатині. В цей час поблизу них проходили ОСОБА_11 та особа з якою він спільно проживає, але не перебуває ушлюбі ОСОБА_12 , а також її малолітня онука ОСОБА_13 .

Почувши, що ОСОБА_14 спілкується з ОСОБА_12 на російській мові, та використавши дану обставину як малозначимий привід, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 та особою провадження щодо якої закрито у зв`язку із смертю вирішили показати свою зневагу до ОСОБА_15 та ОСОБА_12 . З цією метою вони почали образливо, у грубій формі, чіплятись до ОСОБА_15 та ОСОБА_12 , виражаючись при цьому в їхню сторону нецензурними словами.

Зухвала поведінка вказаних осіб зумовила обурення в ОСОБА_15 , внаслідок чого між ними виник словесний конфлікт, який супроводжувався взаємними образами, та невдовзі переріс у шарпанину, в яку втрутилась ОСОБА_12 з метою припинення конфлікту.

В цей час ОСОБА_7 , використовуючи малозначний привід, знаходячись у громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, незважаючи на загальноприйняті норми моралі та поведінки, відштовхнув ОСОБА_12 , після чого підійшов у притул до ОСОБА_11 та з особливою зухвалістю завдав йому один удар кулаком правої руки в ділянку обличчя, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_11 відчув сильний фізичний біль, не отримавши при цьому тілесних ушкоджень.

В подальшому ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 та особою провадження щодо якої закрито у зв`язку із смертю, повалили ОСОБА_11 на землю, де продовжили з останнім боротьбу. В свою чергу ОСОБА_12 , бажаючи допомогти ОСОБА_11 підвестись із землі, втрутилась у конфлікт між чоловіками, у ході якого ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 , особою провадження щодо якої закрито у зв`язку із смертю, усвідомлюючи, що вони перебувають у громадському місці та грубо порушують громадський порядок нанесли ОСОБА_16 численні удари руками в різні ділянки тіла, не даючи йому при цьому можливості підвестись, внаслідок чого потерпілий відчув сильний фізичний біль, не отримавши при цьому тілесних ушкоджень.

Позиція обвинувачених щодо пред`явленого обвинувачення.
Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні визнали себе винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті, а інші учасники судового провадження не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, а тому суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинувачених.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 надав показання про те, що в зазначеному в обвинувальному акті день та час перебував на площі Роксолани в м.Рогатині, разом із своїми знайомими, серед яких був ОСОБА_17 та ОСОБА_8 . Повз них проходила пара із дитиною, які спілкувалися між собою російською мовою. Це обурило ОСОБА_17 та він вирішив зробити зауваження цим особам. В ході їхнього спілкування між ними виникла словесна суперечка, яке переросла у шарпанину, а в подальшому в бійку. У вчиненому щиро розкаявся, в ході судового розгляду кримінального провадження просив вибачення у потерпілих та добровільно відшкодував потерпілій ОСОБА_12 заподіяну майнову шкоду.
Обвинувачений ОСОБА_8 надав показання про те, що в зазначеному в обвинувальному акті день та час перебував разом із своїми знайомими на площі Роксолани в м. Рогатині. Разом із ним був ОСОБА_7 та ОСОБА_17 , де останньому не сподобалось, що потерпілі, які проходили біля них розмовляли російською мовою. Це стало приводом того, що між ними та потерпілими виник словесний конфлікт, який переріс у шарпанину між ними та потерпілим ОСОБА_11 , а в подальшому в бійку. Він в цьому конфлікті старався їх розборонити . У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання. Мотиви призначення покарання.
Призначаючи обвинуваченим покарання, суд зазначає таке.

В частині другій статті 4 КК України зазначено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

За загальними положеннями призначення покарання, які зазначені в приписах частин 1 та 2 статті 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються статтею 69 цього Кодексу.
Частиною першою статті 69 КК України визначено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд визнає: щире каяття, визнання вини, відшкодування заподіяної шкоди.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд визнає: щире каяття, визнання вини.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченим суд визнає: вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, а також вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини.

Згідно з досудових доповідей, складених 23 квітня 2021 року року Рогатинським районним сектором філії державної установи «Центр пробації», ризик вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній, а ризик вчинення ОСОБА_8 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як високий.

Враховуючи висновок органу пробації, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинувачених, які позитивно характеризуються за місцем проживання, обвинувачений ОСОБА_7 на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, обвинувачений ОСОБА_8 на обліку в психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку в нарколога з діагнозом: хронічний алкоголізм, обвинувачений ОСОБА_7 має на утриманні неповнолітню дитину, в період з березня 2019 року по березень 2020 року брав безпосередньо участь в Операції Об`єднаних Сил, забезпечення її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, на даний час працює діловодом у одній із військових частин, а також обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину шире каяття, відшкодування заподіяної шкоди, а тому суд дійшов висновку, що при призначенні покарання ОСОБА_7 , відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України є підстави для переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 296 КК України у виді штрафу, а при призначенні покарання ОСОБА_8 необхідно визначити покарання у виді обмеження волі в межах мінімальної санкції, передбаченої ч. 2 ст. 296 КК України із застосуванням ст.75 КК України.
Відповідно до ч.1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Враховуючи особу винного ОСОБА_8 , який позитивно характеризується за місцем проживання, наявність обставин, які пом`якшують йому покарання, обставини вчинення ним кримінального правопорушення, суд вважає можливим виправлення його без відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до ч.4 ст.75 КК України іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

При визначені тривалості іспитового строку та обов`язків, які необхідно покласти на обвинуваченого, суд враховує характер і тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, вид і строк призначеного покарання, наведені дані, що характеризують особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують покарання.
На підставі наведеного, суд визначає для обвинуваченого ОСОБА_8 іспитовий строк тривалістю один рік, з покладенням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України.
Таке призначене обвинуваченим покарання на думку суду є справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин в кримінальному провадженні у їх сукупності, та буде відповідати ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачених і є необхідним та достатнім для їх виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішувались судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Вирішуючи в кримінальному провадженні цивільний позов ОСОБА_11 про стягнення 10 000 грн моральної шкоди солідарно з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суд залишає позов без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно частини 3 статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
26 січня 2022 року позивач ОСОБА_11 до початку розгляду цивільного позову по сутіподав заяву про залишення позову без розгляду. Також в заяві зазначив, що немає до обвинувачених претензій морального характеру.

Питання речових доказів необхідно вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Під час судового провадження учасники процесу не заявляли клопотань стосовно грошового розміру процесуальних витрат, які повинні бути їм компенсовані.

На час ухвалення вироку до обвинувачених не застосований жоден вид запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст. 368 -370, 373- 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.296 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 8 500 грн.

Штраф необхідно сплатити на рахунок UA0009652, отримувач ГУК в Iв.-Фр.об./ТГ Рогатин/21081100, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081100.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 ( один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у виді обмеження волі на строк 1 ( один) рік з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один ) рік.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України на ОСОБА_8 покласти такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи .

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про стягнення 10 000 грн моральної шкоди, залишити без розгляду.

Речові докази: оптичний диск з відеозаписами із камери відеоспотереження від 31 березня 2020 року залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченим та прокурору, а іншим учасникам судового провадження за їх заявою.

Суддя ОСОБА_1