УХВАЛА
Іменем України

20.08.2021 Справа №607/14575/21 Провадження № 1-кс/607/4824/2021

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000017 від 01.02.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України,

УСТАНОВИВ:

18.07.2021 ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000017 від 01.02.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.08.2021 накладений арешт на майно, яке було вилучене 22.07.2021 під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема арешт накладений на дозвіл типу А № 64454/2021 на ім`я ОСОБА_3 для працевлаштування іноземця на території Республіки Польща, яке було надано ОСОБА_4 для подальшого оформлення візи. Заявник зазначає, що на даний час не має підстав для продовження перебування вказаного документу під арештом. За таких підстав ОСОБА_3 вважає, що відпала будь-яка необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак просить скасувати арешт, накладений на дозвіл типу А № 64454/2021 на ім`я ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді від 05.08.2021.

У судове засідання власник майна ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_5 , належним чином повідомлені про дату, час та місце цього судового засідання, не з`явилися без повідомлення про причини неприбуття.

Вказане згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання, а згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 2 КПК України регламентує, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, та застосування належної правової процедури.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За змістом ч. 1, 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Тобто при розгляді даного клопотання першочергово слід встановити, чи наділена особа правом на звернення з таким клопотанням.
При вирішенні цього питання слідчий суддя враховує позицію Верховного Суду щодо доведення належності майна особі за відсутності будь-яких документів, які підтверджують право власності на нього, висловлену у постанові від 26.03.2019 (справа № 355/55/18). Колегією суддів зазначено, що належність майна особі може бути визначена за допомогою конкретних фактів і доказів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження майном.
Так, зі змісту ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 05.08.2021 вбачається, що дозвіл типу А № 64454/2021 для працевлаштування іноземця на території Республіки Польща, який виданий на ім`я ОСОБА_3 , був вилучений під час обшуку приміщення АДРЕСА_2 та вказано, що такий документ належний ОСОБА_6 .
Разом з тим зі змісту вказаного дозволу вбачається, що він виданий на ім`я ОСОБА_3 , що свідчить про те, що останній належний саме їй. Більше того зі змісту клопотання вбачається, що ОСОБА_3 зверталась до ОСОБА_6 для отримання допомоги у заповненні анкети у візовий центр, що свідчить про те, що саме ОСОБА_3 надала такий дозвіл ОСОБА_6 .

За таких обставин ОСОБА_3 слід вважати особою, щодо майна якої вирішується питання про скасування арешту і яка має право на відповідні засоби правового захисту, передбачені кримінальним процесуальним законодавством.
Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно зі ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 2 ст. 174 КПК України).

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

В силу вимог ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.08.2021 накладений арешт на майно, яке було вилучене 22.07.2021 під час проведення санкціонованих обшуків, зокрема за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого серед іншого майна було вилучено також дозвіл типу А № 64454/2021 для працевлаштування іноземця на території Республіки Польща, який виданий на ім`я ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 1, 2 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, слідчий суддя враховує відсутність доказів того, шо ОСОБА_3 причетна до вчинення кримінальних правопорушень, які розслідуються в межах даного кримінального правопорушення, а також той факт, що у органу досудового розслідування було дастатньо часу для дослідження та аналізу інформації, яка міститься у дозволі типу А № 64454/2021.

За таких підстав, враховуючи розумність та співмірність такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування з метою захисту законних прав та інтересів власника майна, відпала потреба у перебуванні такого майна під арештом.

Відтак слідчий суддя доходить висновку, що клопотання ОСОБА_3 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 170, 174, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000017 від 01.02.2021 задовольнити повністю.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.08.2021 на дозвіл типу А № 64454/2021 для працевлаштування іноземця на території Республіки Польща, який виданий на ім`я ОСОБА_3 , жительки АДРЕСА_3 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1