Справа № 159/3019/21 Провадження №11-кп/802/652/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.369 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадженн, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000310 від 17.04.2021 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 червня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ковель Волинської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого приватним підприємцем, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, визнанно винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 1200 (тисячу двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

Вироком суду вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду, 16 квітня 2021 року, близько 22 години 30 хвилин, неподалік будинку АДРЕСА_2 , екіпажем «Цунамі 0251» старшим інспектором роти з обслуговування міста Ковель УПП у Волинській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_10 спільно з поліцейським роти з обслуговування міста Ковель УПП у Волинській області ДПП рядовим поліції ОСОБА_11 , під час вільного патрулювання, було зупинено транспортний засіб марки «ВМW Х5» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив Правила дорожнього руху, а саме: п.9.2.б, п.2.1. п.2.1.б, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.126, ч.2 ст.122, ч.1 ст.130 КпАП України.
Після цього, за вищевказаною адресою, у ході оформлення працівниками поліції адміністративних матеріалів та винесенні постанов про порушення ОСОБА_7 Правил дорожнього руху за фактами описаних адміністративних правопорушень, ОСОБА_7 , близько 22 години 30 хвилин неодноразово працівнику поліції, який відповідно ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», є службовою особою правоохоронного органу у зв`язку з постійним виконанням функцій представника влади із правоохоронними і правозастосовними повноваженнями, а саме старшому інспектору роти з обслуговування міста Ковель УПП у Волинській області ДПП лейтенанту поліції ОСОБА_10 , висловлював пропозицію надати неправомірну вигоду у вигляді грошей у сумі 100 доларів та 500 доларів за те, щоб вказана службова особа з використанням наданої їм влади та службового становища не виносила постанову про адміністративне правопорушення та не притягали його до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху. У відповідь працівник поліції пояснив та попередив ОСОБА_7 про те, що за пропозицію неправомірної вигоди службовій особі передбачена кримінальна відповідальність. Однак останній, незважаючи на неодноразові попередження про кримінальну відповідальність, переслідуючи корисливу мету ухилення від відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, продовжував вчиняти протиправні дії, а саме висловлював пропозицію надання неправомірної вигоди.
Вказані злочинні дії ОСОБА_7 негайно були припинені працівниками поліції. Зокрема, поліцейський роти з обслуговування міста Ковель УПП у Волинській області ДПП рядовий поліції ОСОБА_11 у межах своїх повноважень, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про запобігання корупції», вжила невідкладних заходів щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення злочину, шляхом повідомлення по телефону про даний факт на лінію «102». На місце події терміново прибули працівники Ковельського районного управління поліції, які у встановленому законом порядку провели огляд місця події.
Своїми умисними діями, які виразилися у висловленні пропозиції надання неправомірної вигоди за невчинення службовою особою, в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст.369 КК України (а.с.24-25).
В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій обвинуваченого, апеляційна скарга подається у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням судом Закону України Про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості (п.3, 4 ч.1 ст.409, ст.414 КПК України). Просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000 гривень (а.с.28-32).
Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляційної скарги; прокурора, який свою апеляційну скаргу підтримав; думку обвинуваченого та його захисника, які проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували, просили вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.369 КК України та доведеність його вини у вчиненні цього злочину є правильними і ґрунтуються на зібраних у встановленому порядку та перевірених судом доказах, які ніким з учасників провадження не оспорюються, а тому апеляційний суд оскаржуваний вирок у цій частині не перевіряє.
Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому воно повинно бути необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.
Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», вирішуючи питання про вид і розмір покарання в кожному конкретному випадку, суд повинен визначати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, виходячи із сукупності всіх обставин вчинення злочину (форми вини, мотивів, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, ступеня участі кожного із співучасників у вчиненні злочину та ін.).
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, врахував наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд відніс визнання вини та щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, та те що у нього на утримані перебуває двоє малолітніх дітей.

А до обтяжуючих покарання обставин суд відніс вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, судом при призначенні покарання правильно враховано й інші обставини, що впливають на ступінь відповідальності обвинуваченого, а саме те що ОСОБА_7 раніше не судимий, має незначні доходи від підприємницької діяльності.
Тому врахувавши всі обставини в кримінальному провадженні в їх сукупності, у тому числі й ті, на які посилається прокурор у своїй апеляційній скарзі, місцевий суд призначив ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу, ближче до мінімального розміру, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, з чим і погоджується апеляційний суд.

Апеляційний суд не знаходить підстав для скасування вироку з мотивів наведених в апеляційній скарзі прокурора.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 червня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді