гСправа № 187/660/21 Провадження №1-кп/0187/88/22
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінальних проваджень
№ 0000029 від 24.03.2021 та № 0000037 від 18.04.2021 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Болтишка Криничанського району Дніпропетровської області, українця, освіта середня, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
в порядку ст. 89 КК України раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ
На початку березня місяця 2021 року ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, де з метою здійснення свого злочинного умислу, з корисливих спонукань, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, проник до території вищевказаного домоволодіння та вирвав металеву решітку, якою накрита водяна свердловина, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав водяний насос марки «Ветрон».
Довівши свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинив матеріального збитку ОСОБА_5 на загальну суму 1363 гривні 60 копійок згідно висновку експертизи № 1057/21 від 27.03.2021.
Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням в інше сховище.
12.04.2021 близько 17-15 год, повторно, ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу продуктового кіоску, який розташований по вул. Дорожній в смт Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області, попросив у останнього мобільний телефон, під приводом здійснення телефонного дзвінка. Потерпілий погодився та добровільно передав ОСОБА_4 свій мобільний телефон марки «Нокіа 150» придбаний у 2020 році, разом з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_1 , вартість якого становить 1305 гривень. Заволодівши вищевказаним мобільним телефоном ОСОБА_4 місце вчинення злочину залишив та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 1305 гривень.
Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину по пред`явленому обвинуваченню визнав повністю і не заперечував проти викладених в обвинувальних актах обставинах. Пояснив, що в березні місяці 2021 року, перебуваючи на території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , побачивши, що за його діями ніхто не спостерігає, проник до домоволодіння, вирвав металеву решітку, якою була накрита водяна свердловина та викрав водяний насос.
12.04.2021 року, перебуваючи поблизу продуктового кіоску, який розташований по вул. Дорожній в смт. Петриківка Петриківського району, попросив у ОСОБА_7 мобільний телефон, під приводом здійснення телефонного дзвінка. ОСОБА_7 погодився та дав йому свій мобільний телефон. Після чого ОСОБА_4 пішов з мобільним з місця вчинення злочину. В скоєному щиро кається, матеріальна шкода всім потерпілим відшкодована.
Потерпіла ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, покарання просила призначити на розсуд суду, з цивільним позовом до суду звертатися не буде, матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі (а.с. 11, т.1).
Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, покарання просив призначити на розсуд суду, з цивільним позовом до суду звертатися не буде, матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі (а.с. 13, т.2).
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій немає. Також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 не заперечували розглянути справу у скороченому провадженні.

В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин провадження допитом обвинуваченого та оголошенням даних, які характеризують особу ОСОБА_4 та дійшов до переконання, що його вина у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. ст. 190 КК України знайшла своє підтвердження повністю та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та яким надано належну оцінку.

При встановлених обставинах суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю, тому його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням в інше сховище та за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є: ч. 3 ст. 185 КК України - тяжким злочином та ч. 2 ст. 190 КК України - нетяжким злочином.

Також суд ураховує обставини справи та особу обвинуваченого, який

не працює, але щиро розкаявся у скоєних злочинах, повністю визнав себе винним, за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, в порядку ст. 89 КК України раніше не судимий, а також обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України відсутні.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
З урахуванням конкретних обставин справи, відношення обвинуваченого до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, його мети, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання не пов`язаного із позбавленням волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.
Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті чи звільнення обвинуваченого від покарання, судом не встановлено.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов потерпілими не заявлено.
Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз в загальній сумі 640 грн, необхідно стягнути із ОСОБА_4 на користь держави.
Речові докази: водяний насос марки «Ветрон» необхідно повернути потерпілій ОСОБА_5 ; мобільний телефон марки «Нокіа 150», з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_1 , необхідно повернути потерпілому ОСОБА_6 , згідно з положенням ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання у вигляді:
-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз в сумі 640 грн на користь держави.
Речові докази: водяний насос марки «Ветрон» повернути потерпілій ОСОБА_5 ; мобільний телефон марки «Нокіа 150», з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_1 повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1