Провадження №11-сс/4820/533/21 Слідчий суддя в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст.173 КПК України (на ухвалу слідчого судді)
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючої-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6
володільця майна ОСОБА_7 ,
представника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 03 вересня 2021 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 03 вересня 2021 року частково задоволено клопотання прокурора Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_6 та накладено арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на майно, вилучене в ході обшуку 27 серпня 2021 року за місцем проживання ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 ).

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя мотивував своє рішення необхідністю збереження речових доказів у межах кримінального провадження № 0000270 від 05 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.361 КК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник власника майна подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого про арешт грошових коштів, вилучених під час обшуку 27 серпня 2021 року за місцем проживання ОСОБА_7 , відмовити.

Свої вимоги аргументує тим, що вилучені під час обшуку грошові кошти (9 купюр номіналом 20 Євро, 4 купюри номіналом 50 Євро, 232 купюри номіналом 100 доларів), не містять на собі будь-яких слідів злочину, не були знаряддям вчинення злочину, а тому не являються речовими доказами.

Звертає увагу на зміст ухвали слідчого судді від 25 серпня 2021 року, якою надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , яка не містить обґрунтування необхідності вилучення саме грошових коштів.

Вказує на походження грошових коштів у ОСОБА_7 від вкладу в В2В Jewelry.

Зазначає про порушення вимог закону при проведенні обшуку у ОСОБА_7 , зокрема, відсутність в протоколі обшуку послідовних дій його проведення та отриманих результатів, в тому числі щодо відшукування грошових коштів.

Акцентує увагу на невмотивованість оскаржуваного судового рішення, зміст якого не містить обґрунтування того, що вилучені грошові кошти відповідають критеріям речових доказів.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та заслухавши учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає в силу наступних підстав.

Арештоване майно, в тому числі грошові кошти, вилучені 27 серпня 2021 року під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 ), являється речовим доказом у межах кримінального провадження за №0000270 від 05 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.361 КК України, а тому відповідає критеріям майна, на яке, відповідно до положень ч.ч.3,4 ст.170 КПК України, може бути накладений арешт.

Арешт на майно, з метою збереження речових доказів, можливий коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Такі докази в матеріалах кримінального провадження, на переконання колегії суддів, наявні, адже органами досудового розслідування встановлені факти та інформація, котрі на цій стадії підтверджують, що грошові кошти, вилучені під час обшуку, могли бути набуті у злочинний спосіб, в тому числі як орендна плата за користування віртуальними номерами мобільних телефонів.

Застосовуючи положення п.1 ч.2 ст.170 КПК апеляційний суд зауважує, що стандарт доведення «достатні підстави», необхідність застосування якого у даній ситуації передбачає ч.3 ст.170 КПК, не вимагає від сторони обвинувачення надання безумовних та беззаперечних доказів, а передбачає необхідність наведення достатньо вагомих фактів та об`єктивних відомостей, аналіз яких у їх взаємозв`язку між собою дозволяє дійти висновку про відповідність вилученого майна критеріям речових доказів.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що тимчасово вилучене майно може мати суттєве значення для встановлення обставин кримінального провадження, що розслідується.

Матеріали провадження та доводи апеляційної скарги не містять доказів, які б надали можливість достеменно визначити законність отримання виявлених та вилучених грошових коштів у ОСОБА_7 .

Надані стороною захисту роздруківки руху коштів по рахунках ОСОБА_7 від вкладу в В2В Jewelry, жодним чином не підтверджують виведення останнім цих коштів в готівковому еквіваленті.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності і необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 405, п.1 ч.3 ст.407, ст.418, ст.422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 03 вересня 2021 року, якою накладено арешт з тимчасовим позбавленням права відчуження, розпорядження та користування на майно, вилучене в ході обшуку 27 серпня 2021 року за місцем проживання ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 ), зокрема, грошові кошти (9 купюр номіналом 20 Євро, 4 купюри номіналом 50 Євро, 232 купюри номіналом 100 доларів), залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4