ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/5518/21 Номер провадження 11-сс/814/878/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

затриманого ОСОБА_8 ,

перекладачів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах затриманого ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Полтава від 18 жовтня 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою залишено без задоволення скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах затриманого ОСОБА_8 на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора України ОСОБА_11 про видачу (екстрадицію) особи іноземній державі (Російській Федерації).

Згідно з ухвалою та постановою про видачу (екстрадицію) у провадженні Головного слідчого управління Слідчого комітету Російської Федерації у місті Москва перебуває кримінальна справа за обвинуваченням громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого п.п. «а», «б» ч.4 ст.162 КК Російської Федерації.

27 вересня 2021 року начальником Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 винесено постанову про видачу особи (екстрадицію) ОСОБА_8 до Російської Федерації.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя вказав, що в ході екстрадиційної перевірки, яка була проведена Полтавською обласною прокуратурою за дорученням Офісу Генерального прокурора, не встановлено передбачених ст. 589 КПК України та міжнародними договорами обставин, що перешкоджають видачі ОСОБА_8 для притягнення до кримінальної відповідальності.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді захисник ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою скасувати постанову від 27.09.2021 начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора України ОСОБА_11 , якою вирішено видати громадянина ОСОБА_8 до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого п.п. «а», «б» ч.4 ст.162 КК РФ.

Вказує на передчасність висновку прокурора з приводу громадянства ОСОБА_8 .

Зазначає, що народжений в СРСР ОСОБА_8 20 грудня 2006 року офіційно набув громадянство України і отримав паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , що передувало набуттю ним громадянства Російської Федерації у 2009 році.

Додає, що протягом екстрадиційної перевірки прокурор з міжнародно-правового співробітництва Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 повідомляв апеляційному суду під час судових засідань з приводу продовження строку дії запобіжного заходу, що йому особисто відомо про факт пред`явлення в 2008 році ОСОБА_8 паспорта громадянина України, і з приводу видачі вказаного паспорта проводилась службова перевірка. Також прокурор ОСОБА_6 28.09.2021 повідомляв про те, що за отриманими ним даними за фактом набуття громадянства ОСОБА_8 і видачі останньому паспорта порушувалася кримінальна справа, в ході якої перевірялася інформація про можливе вчинення службового підроблення або підроблення документів, або надання недостовірної інформації про себе самим ОСОБА_8 . Зазначає, що в результаті кримінальне провадження було закрите, при цьому вину ОСОБА_8 щодо незаконних діянь будь-якої форми не було встановлено, і він не притягувався до жодного виду юридичної відповідальності.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_8 постійно проживав до 2021 в Україні за тією ж адресою, що і у 2008 році, але не отримував ані викликів компетентних органів про вилучення паспорта, ані претензій міграційної служби щодо перебування в України.

Також зазначає, що попри отримання довідки про відсутність даних щодо ОСОБА_8 серед реєстрів громадян України, не встановлено законності і підстав видалення таких даних з вказаних реєстрів.

Вважає, що екстрадиційну перевірку необхідно продовжити для встановлення обставин, за яких ОСОБА_8 позбавлено громадянства, а також перевірити законність позбавлення громадянства, а доти ОСОБА_8 необхідно вважати громадянином України.

У доповненнях до апеляційної скарги адвокат ОСОБА_7 вказує на закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст.358 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Інші учасники кримінального провадження ухвалу слідчого судді не оскаржували.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла наступного висновку.

Порядок здійснення видачі осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, передбачений главою 44 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 590 КПК України передбачено, що після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою.

Як вбачається з матеріалів справи, до Офісу Генерального прокурора 17.06.2021 надійшов запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_8 для притягнення до кримінальної відповідальності.

Постановою Начальника департаменту міжнародно-правового співробітництва ОСОБА_11 від 27.09.2021 року прийнято рішення про видачу до Російської Федерації громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого п.п. «а», «б» ч.4 ст.162 КК РФ.

В обґрунтування постанови вказано, що у ході екстрадиційної перевірки встановлено, що ОСОБА_8 не є громадянином України, з питань набуття громадянства України у встановленому порядку не звертався».

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді постанову про видачу особи визнано обгрунтованою.

Колегія суддів вважає висновок слідчого судді та висновок екстрадиційної перевірки щодо відсутності у ОСОБА_8 громадянства України передчасними.

Так, статтею 589 КПК України визначено перелік підстав, з яких іноземній державі може бути відмовлено у видачі особи, передбачений ст. 589 КПК України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.589 КПК України у видачі особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо особа, стосовно якої надійшов запит про видачу, відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу (екстрадицію) є громадянином України.

Зі змісту положень ч.1 ст.2 Закону України «Про громадянство України» вбачається, що на території України діє принцип єдиного громадянства, громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Статтею 3 цього закону визначено, що громадянами України є:

1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;

2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав;

3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України;

4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.

Постановою Верховної Ради України «Про затвердження положень про паспорт громадянина України» встановлено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України.

Відповідно до матеріалів справи, зокрема, службової відмітки та заяви про видачу паспорта (форма №1) від 20.12.2006 ОСОБА_8 видано паспорт громадянина України у порядку загального обліку з присвоєнням відповідної серії і номеру.

Факт отримання та наявності у ОСОБА_8 паспорта громадянина України підтверджується і постановою від 10.08.2021, якою кримінальне провадження №00000374 щодо ОСОБА_8 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

У ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_8 , уродженець м.Туймази Башкірії, мав паспорт громадянина колишнього СРСР, однак після умовно-дострокового звільнення від відбування покарання з Черкаської виправної колонії №62 став на облік в Автозаводському РВ КМУ УМВС та звернувся до ГГІРФО Козельщинського РВ УМВС із заявою про оформленні реєстрації в с.Василівка Козельщинського району Полтавської області та отримання паспорта громадянина України. Згідно висновку відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України №19/257 від 17.01.2007 ОСОБА_8 був оформлений та виданий паспорт громадянина України. Даний факт підтверджено паспортисткою Козельщинського РВ УМВС ОСОБА_12 , яка пояснила, що вказаний паспорт було видано ОСОБА_8 31.07.2006 та послалася на дані, що містяться у журналі Ф-2.

Окрім цього, зі змісту довіреності від 17.08.2007 вбачається, що ОСОБА_8 зареєстрований у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 сина ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , його батько, ОСОБА_8 є громадянином України.

Під час проведення екстрадиційної перевірки та постановлення рішення про видачу ОСОБА_8 до Російської Федерації вищевказані обставини не були перевірені та оцінені.

При цьому, статтями 17,19,21,24 Закону України "Про громадянство України" визначено підстави для припинення громадянства та скасування рішення про оформлення набуття громадянства України, а також визначено центральний орган виконавчої влади, уповноважений на скасування таких рішень та видання довідок про припинення громадянства України.

З огляду на відсутність даних, що підтверджували б незаконність набуття ОСОБА_8 громадянства України чи припинення його громадянства України, колегія суддів позбавлена можливості констатувати, що ОСОБА_8 не є громадянином України.

Отже, апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах затриманого ОСОБА_8 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах затриманого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Полтава від 18 жовтня 2021 року про залишення без задоволення скарги на постанову про видачу ОСОБА_8 скасувати, постановити нову, якою скаргу адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора України ОСОБА_11 від 27.09. 2021 про видачу до Російської Федерації ОСОБА_8 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого п.п. «а»; «б» ч.4 ст.162 КК Російської Федерації скасувати.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку лише прокурором з мотивів неправильного застосування судом норм міжнародних договорів України, якщо скасування рішення про видачу (екстрадицію) перешкоджає подальшому провадженню щодо особи, видача якої запитувалася іноземною державою.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4