У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.01.2022 Справа №607/1473/22

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі, в приміщення зали судових засідань, клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0001227 від 02.09.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченихч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, не депутата, тимчасового не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України,
ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло вказане клопотання, в якому слідчий просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , терміном на 60 діб.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 03.09.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

22.10.2021 ОСОБА_5 повідомлено зміну раніше повідомленої підозри у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

26.01.2022 ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Так, при невстановлених слідством обставинах місці та часі у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних психотропних речовин з метою збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, при невстановлених слідством обставинах місці та часі ОСОБА_5 , в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 незаконно придбав три згортки, а саме: згорток обмотаний клейкою стрічкою типу «скотч» зеленого кольору, в якому знаходився світло зелений полімерний пакет на застібку з фіолетовою смужкою, згорток обмотаний клейкою стрічкою типу «скотч» зеленого кольору, в якому знаходився червоний полімерний пакет на застібку з фіолетовою смужкою та згорток обмотаний клейкою стрічкою типу «скотч» червоного кольору, в якому знаходився зелений полімерний пакет на застібку з фіолетовою смужкою, в середині яких містилась порошкоподібна речовина білого та сірого кольору, що містить в своєму складі РVР (1 фелін 2 піролідин 1 іл пентан 1 он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, які ОСОБА_5 зберігав при собі з метою збуту.

02.09.2021 близько 17:00 год. працівниками УБН в Тернопільській області ДБН НП України, які здійснювали відпрацювання оперативної зони обслуговування в м. Тернопіль, а саме на відстані близько 100 м від приміщення магазину «Квітоцент», за адресою: м. Тернопіль вул. Текстильна, буд. 42, було виявлено ОСОБА_5 , який у цей момент розкладав за даною адресою так звані «закладки».

Надалі, під час огляду місця події, проведеного 02.09.2021 з 20 год. 08 хв. по 20 год. 32 хв., ОСОБА_5 добровільно видав три згортки, а саме: згорток обмотаний клейкою стрічкою типу «скотч» зеленого кольору, в якому знаходився світло зелений полімерний пакет на застібку з фіолетовою смужкою, в середині якого містилась порошкоподібна речовина білого кольору, що містить РVР (1 фелін 2 піролідин 1 іл пентан 1 он), маса якого в перерахунку на діючу речовину становить 0,6819 грама, згорток обмотаний клейкою стрічкою типу «скотч» зеленого кольору, в якому знаходився червоний полімерний пакет на застібку з фіолетовою смужкою, в середині якого містилась порошкоподібна речовина білого кольору, що містить РVР (1 фелін 2 піролідин 1 іл пентан 1 он), маса якого в перерахунку на діючу речовину становить 0,2952 грама та згорток обмотаний клейкою стрічкою типу «скотч» червоного кольору, в якому знаходився зелений полімерний пакет на застібку з фіолетовою смужкою, в середині якого містилась порошкоподібна речовина сірого кольору, що містить РVР (1 фелін 2 піролідин 1 іл пентан 1 он), маса якого в перерахунку на діючу речовину становить 0,7668 грама, які відносяться до особливо небезпечних психотропних речовин, сукупна маса PVP 1,7439 грама, які ОСОБА_5 зберігав при собі, з метою збуту.

Згідно ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та Списку № 2, Таблиці № 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, РVР (1 фелін 2 піролідин 1 іл пентан 1 он), відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг якого заборонено.

Крім цього, при невстановлених слідством обставинах місці та часі у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, психотропних речовин.

один прозорий полімерний пакет на застібку, з порошкоподібною речовиною, що містить РVР (1 фелін 2 піролідин 1 іл пентан 1 он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, маса якого в перерахунку на діючу речовину становить 35, 6400 грама,

тридцять п`ять згортків обмотаних клейкою стрічкою типу «скотч» червоного кольору з порошкоподібною речовиною, що містить PVP (1-фелін-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, маса якого в перерахунку на діючу речовину становить 13,1756 грама,

один згорток обмотаний клейкою стрічкою типу «скотч» сірого кольору, в якому знаходилися прозорий полімерний пакет на застібку з порошкоподібною речовиною, що містить PVP (1-фелін-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, маса якого в перерахунку на діючу речовину становить 0, 7918 грама,

п`ять згортків обмотаних клейкою стрічкою типу «скотч» жовтого кольору, в яких знаходилися прозорі полімерні пакети на застібку з порошкоподібною речовиною, що містить PVP (1-фелін-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, маса якого в перерахунку на діючу речовину становить 0,83656 грама,

електронну вагу на поверхні якої містилися залишки речовини білого кольору, що містить PVP (1-фелін-2-піролідин-1-іл-центан-1-он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, маса якого в перерахунку на діючу речовину становить 0,0093 грама,

скляний предмет (лампа розжарювання) та дві трубки на поверхні, яких виявлено нашарування речовини темно-коричневого кольору, що містить PVP (1-фелін-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено маса якого в перерахунку на діючу речовину становить 0,0267 грама,

один прозорий полімерний пакет на застібку з порошкоподібною речовиною, що містить амфетамін, який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, маса якого в перерахунку на діючу речовину становить 1,6587 грама,

чотири згортки обмотаних клейкою стрічкою типу «скотч» жовтого кольору, в якому містилися пакети на застібку синього кольору з порошкоподібною речовиною білого кольору, що містить амфетамін, який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, маса якого в перерахунку на діючу речовину становить 0,28506 грама, які почав зберігати за місцем свого проживання у приміщені квартири АДРЕСА_3 з метою збуту.

Надалі, під час огляду місця події у приміщені квартири АДРЕСА_3 у кімнаті ОСОБА_5 , 02.09.2021 з 22 год. 07 хв. по 22 год. 47 хв. виявлено та вилучено вищевказані речовини.

Згідно ст. 2, 7 Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори від 15.02.1995 та Списку № 2, Таблиці № 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, РУР (1-фелін-2-піролідин-1-іл-пе`нтан-1-он), відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг якого заборонено.

Згідно ст. 2, 7 Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори від 15.02.1995 року та Таблиці №2 Списку №2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, амфетамін відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міскрайонного суду від 04.09.2021, відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16 год. 59 хв. 31.10.2021.

27.10.2021 постановою керівника Тернопільської окружної прокуратури на підставі клопотання слідчого продовжено строк досудового розслідування в кримінальному проваджені № 0001227 від 02.09.2021, до трьох місяців.

29.10.2021 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, тобто до 03.12.2021.

29.11.2021 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду продовжено строк досудового розслідування в кримінальному проваджені № 0001227 від 02.09.2021, до п`яти, тобто 03.02.2022.

29.10.2021 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, тобто до 03.12.2022.

30.11.2021 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, тобто до 28.01.2022.

26.01.2022 прокурор визнав, що зібрані під час досудового розслідування у докази є достатніми для складання обвинувального акту у кримінальному провадженні та прийняв рішення, а саме доручив слідчому повідомити підозрюваному та захиснику про завершення досудового розслідування та про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, які є в розпорядженні сторони обвинувачення.

Слідчий вважає, що ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 26.01.2022 стороні захисту повідомлено, що досудове розслідування завершено, а зібрані під час розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту. Також роз`яснено, що відповідно до вимог ч. 6 ст. 290 КПК України, сторона захисту, зобов`язана надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до житла чи іншого володіння, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем сторони захисту, якщо сторона захисту має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді. Також, 26.01.2022 стороні захисту повідомлено, що відповідно до вимог ст. 290 КПК України вони мають право ознайомитись з матеріалами досудового розслідування.

В зв`язку із вищевикладеним, а саме те, що 26.01.2022 прокурором визнано, що зібрані під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001227 докази є достатніми для складання обвинувального акту у кримінальному провадженні та прийнято рішення в порядку ст. 290 КПК України, про завершення досудового розслідування та надання стороні захисту доступу до матеріалів досудового розслідування, тому у відповідності до вимог ч. 3 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування.

Ознайомлення з матеріалами кримінального провадження має вагоме значення для повного, всебічного та неупередженого здійснення досудового розслідування, оскільки якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень ст. 290 КПК України, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Крім цього, слідчий вказує, що станом на даний час, на думку сторони обвинувачення продовжують існувати ризики, передбаченні ст. 177 КПК України.

За таких підстав слідчий просить продовжити відносно ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просили клопотання задовольнити. Просив визначити розмір застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки такий розмір був встановлений в ухвалі слідчого судді від 30.11.2021.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та захисник не заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення та продовження відносно нього дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступного висновку.:

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Згідно ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

При розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу додатково мають враховуватись обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що СВ Тернопільського РУП Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні № 0001227 від 02.09.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

В ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 03.09.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

22.10.2021 ОСОБА_5 повідомлено зміну раніше повідомленої підозри у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

26.01.2022 ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Як встановлено в судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Тернопільського міскрайонного суду від 04.09.2021, відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16 год. 59 хв. 31.10.2021.

27.10.2021 постановою керівника Тернопільської окружної прокуратури на підставі клопотання слідчого продовжено строк досудового розслідування в кримінальному проваджені № 0001227 від 02.09.2021, до трьох місяців.

29.10.2021 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, тобто до 03.12.2021.

29.11.2021 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду продовжено строк досудового розслідування в кримінальному проваджені № 0001227 від 02.09.2021, до п`яти, тобто 03.02.2022.

29.10.2021 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, тобто до 03.12.2022.

30.11.2021 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, тобто до 28.01.2022.

26.01.2022 прокурор визнав, що зібрані під час досудового розслідування у докази є достатніми для складання обвинувального акту у кримінальному провадженні та прийняв рішення, а саме доручив слідчому повідомити підозрюваному та захиснику про завершення досудового розслідування та про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, які є в розпорядженні сторони обвинувачення.

Слідчий вважає, що ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 26.01.2022 стороні захисту повідомлено, що досудове розслідування завершено, а зібрані під час розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту.

На думку слідчого судді, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 та його можливу причетність до вчинених кримінальних правопорушень свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме:

-протокол огляду місця події від 02.09.2021;

-висновок експерта за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ 19/120-21/9050-НЗПРАП від 03.06.2021;

-висновок експерта за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ19/120-21/9217-НЗПРАП від 11.10.2021;

-висновок експерта за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ19/120-21/9227-НЗПРАП від 29.09.2021;

-висновок експерта за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ19/120-21/10035-НЗПРАП від 11.01.2022;

-показання свідка ОСОБА_7 від 03.09.2021;

-показання свідка ОСОБА_8 від 03.09.2021;

-показання свідка ОСОБА_9 від 02.09.2021;

-показання свідка ОСОБА_10 від 03.09.2021;

-протокол огляду місця події від 02.09.2021.

Надаючи оцінку наведеним доказам про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, слідчий суддя, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні та встановлені у судовому засіданні дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, передбаченихч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.
Окрім цього, сторона захисту беззаперечними доказами не спростовує питання обґрунтованості підозри, а саме, лише посилання на оскарження повідомлення про підозру не свідчить про її необґрунтованість.

У зв`язку із закінченням 28 січня 2022 року строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно щодо ОСОБА_5 , у слідчого виникла необхідність у його продовженні, оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України, які описані в ухвалі суду про його застосування, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Слідчий суддя вважає, що окрім наявної обґрунтованої підозри, на даний час ризики, які встановлені в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2021 року про продовження щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати і надалі та їх обсяг не зменшився, що виправдовує тримання ОСОБА_5 під вартою.

Як вбачається зі змісту вказаної ухвали при застосуванні щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду вважав, що існують ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. При цьому тяжкість покарання слідчий суддя оцінює в сукупності з іншими факторами, які можуть підтвердити ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Так, підозрюваний ОСОБА_5 не має офіційного місця роботи та його соціальні зв`язки не є міцними. При цьому доводи підозрюваного, що він неофіційно працевлаштований та має постійне джерело доходу, не підтверджені жодними належними доказами. Вказане у сукупності дає підстави вважати, що останній з метою уникнення покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення може безперешкодно залишити місце свого проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, заявлений під час застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, не зменшився.
Так само і ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні для надання ними неправдивих показань або відмови від дачі показань не зменшився з огляду на те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження. За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від цих осіб та дослідження їх судом.
Крім цього, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено, що ризик того, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, не зменшився та продовжує існувати. Так, слідчий суддя враховує те, що кримінальне правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_5 , вчинялося ним з метою отримання прибутку, а тому слідчий суддя вважає ймовірним, що ОСОБА_5 і в подальшому може вчиняти інші кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, з метою особистого збагачення. При цьому слідчий суддя також враховує той факт, що ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення корисливого злочину, що свідчить про схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень.
Відтак, слідчий суддя встановив, що ризики передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, визначені вищевказаною ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 листопада 2021 року на даний час продовжують існувати, що свідчить про необхідність продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для стримування таких ризиків.

Крім того, стороною захисту не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Доводи сторони захисту щодо зменшення обсягу заявлених ризиків, слідчий суддя вважає безпідставними, недоведеними у судовому засіданні та такими, які є частиною єдиної лінії захисту підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Крім цього, прокурор визнав, що зібрані під час досудового розслідування у докази є достатніми для складання обвинувального акту у кримінальному провадженні та прийняв рішення, а саме доручив слідчому повідомити підозрюваному та захиснику про завершення досудового розслідування та про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, які є в розпорядженні сторони обвинувачення.

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а відтак і наявність підстав для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні не встановлено. Так, ОСОБА_5 не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, ніж тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ст. 177 КПК України. Крім цього, і сам підозрюваний не заявляв про необхідність застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу та не заперечував проти задоволення цього клопотання.
Також слідчий суддя враховує обставини, визначені ст. 178 КПК України, і відповідно до наданих доказів приймає до уваги, що у підозрюваного слабкі соціальні зв`язки, оскільки ОСОБА_5 неодружений та жодні особи на його утриманні не перебувають, а також відсутність у нього офіційного місця роботи та відсутність доказів про негативний стан здоров`я підозрюваного, який би унеможливлював його перебування в умовах СІЗО. Відтак слідчий суддя доходить висновку, що обраний запобіжний захід є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження.
З огляду на наведені обставини підозри, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винним, слідчий суддя не вбачає беззаперечних та обґрунтованих підстав для застосування до ОСОБА_5 будь-якого іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, який би запобіг встановленим ризикам, а також вважає, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Відтак слідчий суддя доходить висновку, що строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 може бути продовжений в межах досудового розслідування на запропонований прокурором строк на 60 днів. Таке продовження строку запобіжного заходу необхідне для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. При цьому, запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , та є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження.
Крім цього, клопотання про продовження строку тримання під вартою розглядається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК України). У свою чергу при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України (абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України).

Отже, застава (як альтернатива триманню під вартою) є складовою запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обґрунтованість її розміру (як еквіваленту триманню під вартою) підлягає перевірці щоразу при вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою.

При цьому відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Так, ухвалою слідчого судді від 04.09.2021 ОСОБА_5 визначено заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 113500 грн. При цьому, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 30.11.2021 ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, однак розмір застави залишено без змін. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу ОСОБА_5 , його матеріальний стан, слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для зменшення раніше визначеного розміру застави.
При цьому, такий розмір застави є прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, зокрема у рішенні від 20.11.2010 у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Також слідчий суддя вважає, що такий розмір застави не є непомірним для підозрюваного, однак водночас є суттєвим для його майнового стану та небажаним для втрати, а відтак, дієвим для виконання завдань цього кримінального провадження та запобігання встановленим ризикам.
Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 184, 197, 199, 205, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0001227 від 02.09.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченихч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України задовольнити.
Продовжити на 60 (шістдесят) днів строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з визначенням застави у розмірі 50 (п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 113500 (сто тринадцять тисяч п`ятсот) гривень, відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.09.2021.

Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 25 березня 2022 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у цьому кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк її подачі обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.
Повний текст ухвали слідчого судді оголошений 28 січня 2022 року о 09 год. 00 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1