27.12.2021 Єдиний унікальний № 371/1127/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про арешт майна

27 грудня 2021 року м. Миронівка

ЄУН 371/1127/21

Провадження № 1-кс/371/336/21

Миронівський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001271, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 жовтня 2021 року за ст. 187 ч. 4 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Клопотання про арешт майна, після усунення недоліків клопотання, подано слідчому судді 10 грудня 2021 року.

Слідчий суддя перевірив зміст клопотання та додані до нього матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого подано клопотання.

Клопотання обґрунтовано тими обставинами, що 20 жовтня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за фактом ймовірного нападу з метою заволодіння чужим майном, який був поєднаний з проникненням у приміщення домоволодіння під номером АДРЕСА_1 , та насильством, небезпечним для здоров`я декількох осіб.

Оперативним працівникам ВКП Обухівського РУП ГУ НП в Київській області надано доручення, в порядку ст. 40 КПК України, з метою встановлення свідків та очевидців вказаного кримінального правопорушення та осіб, які можуть бути причетні до його вчинення.

В ході виконання вказаного доручення, встановлено осіб, які бачили в районі місця події осіб, які привернули увагу зовнішнім виглядом, та допитано як свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , від оперативних працівників ВКП Обухівського РУП ГУ НП в Київській області надійшов рапорт, за змістом якого, під час проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення, ймовірно, причетна особа, яка мешкає квартирі під номером АДРЕСА_2 .

В ході обшуку квартири під номером АДРЕСА_2 , дозвіл на який надано ухвалою Миронівського районного суду Київської області, виявлено та вилучено жіночий годинник сірого кольору, шість бірок від ювелірних прикрас, аркуш А4 з текстом та ключі з біркою.

За мотивами слідчого, вилучені в ході обшуку речі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки, ймовірно, є предметом та доказом вчинення кримінального правопорушення. На вказані об`єкти слідчий просив накласти арешт.

За положеннями ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В судове засідання слідчий та власник майна, про арешт якого заявлено клопотання, не з`явилися, про розгляд клопотання повідомлені належно. Їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши мотиви клопотання та дані доданих до клопотання письмових доказів слідчий суддя дійшов таких висновків.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається, в тому числі, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 даної норми встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України, речові докази є одним із процесуальних джерел доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 цього Кодексу, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено наступні обставини.

20 жовтня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001271 внесені відомості за ст. 187 ч. 4 КК України за фактом ймовірного нападу з метою заволодіння чужим майном, який був поєднаний з проникненням у житло та насильством, небезпечним для здоров`я двох осіб.

Такі обставини підтверджені даними Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, який додано до клопотання.

За змістом клопотання, 19 жовтня 2021 року, близько 20 години 30 хвилин, четверо (або п`ятеро) невстановлених осіб чоловічої статі, одягнені в темний одяг та балаклави, через паркан проникли на територію домоволодіння під номером АДРЕСА_1 , де, через незачинені вхідні двері, потрапили до приміщення бані. Застосовуючи фізичне насильство та завдаючи тілесні ушкодження в різні частини тіла потерпілим ОСОБА_6 та його дружині ОСОБА_7 , в тому числі, за допомогою паяльної лампи, яку принесли з собою, вказані особи заволоділи належними потерпілим грошовими коштами в розмірі 26 тисяч доларів США, 4 тисячі євро, 70 тисяч гривень та виробами з золота, після чого з місця вчинення злочину зникли.

06 грудня 2021 року проведено обшук квартири під номером АДРЕСА_2 .

За результатами проведення вказаної слідчої дії, виявлено та вилучено до Обухівського РУП ГУ НП в Київській області :

Чоловіче взуття (спортивні кеди), сіро-білого кольору, 41-го розміру; чоловіче взуття (замшеві туфлі), коричневого кольору, 41 -го розміру; спортивна куртка чорного кольору, сезону «весна-осінь»; кепка чоловіча чорного кольору з написом «Boxing»; шапка чоловіча сірого кольору з написом «Pitbul»; чоловічі кросівки, 41-го розміру; чоловічі шкіряні туфлі, 41-го розміру; спортивна олімпійка, темно синього кольору з маркуванням «adidas»; шапка чоловіча, чорного кольору; чоловіча олімпійка-светр чорного кольору з білим візерунком; намисто білого кольору, що поміщені до синтетичного мішка білого кольору, горловина якого закріплена паперовою біркою;

Намисто білого кольору; намисто зеленого кольору; намисто рожевого кольору; намисто бурого кольору; підвіска з жовтого металу з камінцем голубого кольору; підвіска з жовтого металу з голубим камінцем; 2-го запонка до сорочки; браслет з камінням коричневого кольору; срібний перстень; ланцюжок з підвіскою срібного кольору; сережки сірого кольору; жіночий годинник срібного кольору з написом 578; дві підвіски срібного кольору; шість бірок від ювелірних прикрас; дві запонки для сорочки; дві сережки з камінцем синього кольору; браслет з срібним камінням срібного кольору; підвіска сріблистого кольору; дві сережки сріблястого кольору; аркуш А4 з текстом, що поміщені до спеціального пакету № INZ3010513

Гарантійний талон на мобільний номер телефона марки «Iphone» від 15.02.2020; мобільний телефон марки «Samsung» ІМЕІ НОМЕР_1 з сім картою «Київстар»; ключі з біркою; адаптер для флеш носія; два адаптера «Apcent»; дві флешки карти на 8 GB; три карти мікро CD; сім-картка «Київстар»; тримач від сім карти «Лайфселл», що поміщені до спеціального пакету № INZ3010638;

Митну декларацію на ім`я ОСОБА_8 ; ідентифікаційний номер ОСОБА_9 ; довідка про звільнення на ім`я ОСОБА_9 ; спортивний документ ОСОБА_9 ; спортивний талон ОСОБА_9 , що поміщені до спеціального пакету № INZ3010637;

Масло для зброї, що поміщене до спеціального пакету № INZ2022124;

Станок для гоління та зубна щітка, що поміщені до спеціального пакету № INZ0942440.

Результати обшуку згідно з правилами ч. 1 ст. 104 КПК України зафіксовані у протоколі обшуку.

Постановою слідчого від 06 грудня 2021 року вилучені матеріальні об`єкти долучено до матеріалів кримінального провадження як речові докази.

Такі фактичні обставини підтверджені даними протоколу обшуку від 06 грудня 2021 року, постанови про визнання предметів (документів) речовими доказами від 06 грудня 2021 року, які додано до клопотання.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

За правилами ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням із прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 07 грудня 2021 року подане слідчим клопотання про арешт майна було повернуто прокурору з тих підстав, що у ньому не було зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, третіми особами таким майном. Клопотання не містило жодних відомостей про те, що майно, яке слідчий просить арештувати є доказом кримінального правопорушення, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та має суттєве значення для встановлення важливих обставин вчинення кримінального правопорушення.

До клопотання слідчим не були додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання. З огляду на ті обставини, що в ході обшуку вилучені прикраси, слідчим не було додано докази факту впізнання потерпілими вказаного майна як такого, що належить їм.

Звертаючись з клопотанням після усунення недоліків, слідчий недоліки, на які вказано в ухвалі слідчого судді від 07 грудня 2021 року, в повній мірі не усунув. Подане клопотання не відповідає наведеним процесуальним вимогам.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, з метою переконання слідчого судді в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

До поданого клопотання слідчим не додано жодного письмового доказу, який вказує на наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ст. 187 ч. 4 КК України.

Сторона кримінального провадження (прокурор, слідчий), яка подає клопотання про арешт майна зобовязана навести підстави, у звязку з якими потрібно здійснити арешт майна. У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобовязаний навести ці підстави у рішенні.

За змістом клопотання, вилучені в ході обшуку речі мають «доказове значення у кримінальному провадженні» та є «безпосередньо об`єктом та доказом вчинення кримінального правопорушення».

Слідчим суддею встановлено, що в межах кримінального провадження з`ясовуються обставини заволодіння чужим майном у вигляді грошових коштів та ювелірних виробів.

При наданні дозволу на проведення обшуку, слідчий суддя оцінив надані слідчим докази та дійшов висновку, що слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що у квартирі під номером АДРЕСА_2 ., яким володіє особа, яка може бути причетною до вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, можуть перебувати предмети злочинної діяльності, які мають значення для досудового розслідування.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим майном може бути, в тому числі, майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

З огляду на обставини, які встановлюються в межах кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для арешту вилученого із квартири майна у виді жіночого годинника сірого кольору з написом 578, можливість використання його як доказу у кримінальному провадженні, з таких мотивів.

09 грудня 2021 року за участі потерпілої ОСОБА_7 проведено огляд предметів, вилучених під час проведення обшуку квартири під номером АДРЕСА_2 .

За змістом протоколу, потерпіла впізнала частину оглянутих речей, в тому числі жіночий годинник сірого кольору з написом 578, як такий, що належить їй.

Ці обставини підтверджені протоколом огляду предметів від 09 грудня 2021 року, наданим слідчим в ході усунення недоліків клопотання.

Наявність відомостей про те, що при вчиненні кримінального правопорушення злочинці заволоділи ювелірними виробами, та той факт, що потерпіла в ході огляду вилучених під час обшуку речей впізнала жіночий годинник сірого кольору з написом 578, дає слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження на частину вилученого майна з метою уникнення негативних наслідків.

Майно у виді жіночого годинника сірого кольору з написом 578 є таким, що, ймовірно, могло бути предметом вчиненого кримінального правопорушення.
Вказане майно, згідно зі ст. 98 КПК України, може бути розцінено як речові докази вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України та, ймовірно, належить родині потерпілих.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна повинно мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Завданням арешту майна у даному кримінальному провадженні є запобігання можливості його приховування, відчуження майна, оскільки існують відповідні ризики.

Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою попередження приховування, відчуження майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

Клопотання в частині арешту речей у вигляді шести бірок від ювелірних прикрас, аркуша А4 з текстом, ключів з біркою, не підлягає задоволенню з таких мотивів.

За змістом протоколу обшуку від 06 грудня 2021 року слідчим були виявлено та вилучено: шість бірок від ювелірних прикрас, аркуш А4 з текстом, що поміщені до спеціального пакету № INZ3010513; ключі з біркою, що поміщені до спеціального пакету № INZ3010638.

Поряд з цим, під час огляду вилученого під час обшуку майна, що був проведений слідчим 09 грудня 2021 року за участі потерпілої ОСОБА_7 , було оглянуто майно, що знаходилося в спеціальному пакеті № INZ3010513, серед якого потерпіла впізнала чотири бірки з маркуванням «Агал» (2.910002), (2.910004), (2.910009), (2.910002), жіночий годинник з маркуванням 578, паперовий аркуш «Сузір`я тур» з певними записами на ньому, ключі з біркою «Калітка ворота» синього кольору», як такі, що належать їй та її родині.

Слідчий суддя, на підставі долучених до клопотання письмових доказів, позбавлений можливості зробити висновок про здатність предметів у виді цетликів, аркушу паперу та ключів з биркою сприяти встановленню наявності або відсутності тієї чи іншої ознаки кримінального правопорушення, зокрема, підтверджувати чи спростовувати обставини, які встановлюються в межах кримінального провадження.

Оглянуті 09 грудня 2021 року речі, що знаходилися у спеціальному пакеті № INZ3010513, які впізнала потерпіла, не відповідають за ідентифікаційними ознаками речам, виявленим та вилученим під час обшуку 06 грудня 2021 року, які було поміщено до вказаного спеціального пакету.

Об`єкти у виді паперових бірок та аркушу паперу не є майном в розумінні цивільного законодавства України.

Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном, яке, за змістом ст.ст. 167, 169 КПК України, має бути або арештованим, або повернутим особі, в якої воно вилучене.

Проте, в наведених нормах йдеться про речі, а згідно зі ст. 179 ЦК України, річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Загальновизнаними в теорії цивільного права ознаками речі є її властивості задовольняти потреби людини, бути об`єктом цивільно-правового обігу, мати споживчі якості. Не можуть бути визнані речами предмети матеріального світу, які не наділені корисними властивостями.

Під час огляду можуть вилучатися будь-які предмети, що мають значення для кримінального провадження, зокрема й сліди та предмети, на яких вони залишилися. Перші з них (сліди), не є речами, останні - не стають ними автоматично, оскільки не завжди мають юридичні ознаки речі, а отже, не можуть вважатися тимчасово вилученими й піддаватися арешту.

Такі сліди та предмети можуть бути вилучені слідчим, що мало місце у даному кримінальному провадженні.

На речові докази, які не являються майном, і не можуть належати фізичній чи юридичній особі, арешт не може бути накладений, так як такі докази являються лише результатом фіксації певних слідів правопорушення.

Оскільки речові докази у виді паперових цетликів та аркушу паперу не є майном, то вони не підлягають поверненню за результатами відмови в задоволенні клопотання про їх арешт.

Спеціальний пакет № INZ3010638, в якому знаходилися ключі з биркою, слідчим під час проведення вказаного огляду 09 грудня 2021 року не оглядався.

Клопотання не містить жодних відомостей, що ключі з біркою, які слідчий просить арештувати є доказом кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та мають суттєве значення для встановлення важливих обставин вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим не наведено жодних мотивів, що вказані матеріальні об`єкти мають об`єктивний зв`язок з подією злочину, адже тільки в цьому разі вони можуть слугувати засобами, спрямованими на встановлення фактичних обставин справи, тобто можуть бути використані як доказ вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Встановленого даною нормою строку подання клопотання про арешт майна, вилученого під час обшуку транспортного засобу, слідчим дотримано.

Обставини, які досліджені під час розгляду клопотання та оцінені відповідно до вимог статті 94 КПК України, свідчать про часткову обґрунтованість клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001271, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 жовтня 2021 року за ст. 187 ч. 4 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на матеріальний об`єкт у виді жіночого годинника сірого кольору з написом 578.

Відмовити у задоволенні вимог слідчого про арешт об`єктів у виді шести бірок від ювелірних прикрас, аркуша А4 з текстом та ключів з біркою.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню та виконується слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом
Слідчий суддя ОСОБА_1