04.02.2022 Справа № 756/1476/22
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/1476/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.02.2022 місто Київ
Оболонський районний суд міста Києва в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000007 від 03.01.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Куйбишевка Снігурівського району Миколаївської області, з середньою освітою, непрацевлаштованого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 18.01.2012 за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки; вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 15.01.2013 за ч. 2 ст. 289, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць. 16.06.2017 звільненого по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:
У квітні 2021 року в неустановлений дізнанням час та місці у ОСОБА_3 винник умисел, спрямований на пособництво у виготовлені підробленого документа, який видається організацією, що надає право керувати транспортними засобами з метою його використання, а саме посвідчення водія.
Надалі, реалізуючи свій вищевказаний умисел, ОСОБА_3 , знаючи законний порядок отримання посвідчення водія, у квітні 2021 року в неустановлений дізнанням час та місці, скориставшись всесвітньою мережею зв`язку «Інтернет», знайшов оголошення про виготовлення водійських посвідчень. Після чого, засобом електронного зв`язку через повідомлення зв`язався з неустановленою дізнанням особою, яка повідомила останньому, що вартість виготовлення підробленого посвідчення водія становить 8 500 грн, а для його виготовлення ОСОБА_3 необхідно направити у електронній формі фотокартку із власним зображенням та його анкетні дані, що він і зробив.
У подальшому в неустановлений час із невстановленого дізнанням місця невстановлена особа за допомогою «Нової пошти» надіслала ОСОБА_3 для його власних потреб підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на його ім`я, що дає право особі керувати транспортними засобами категорії «А, В, С», яке останній отримав у невстановлений дізнанням час у невстановленому дізнанням відділенні «Нової пошти», сплативши накладною платою винагороду у розмірі 8 500 грн невстановленій дізнанням особі, яка використавши надані ОСОБА_3 його анкетні дані та фотокартку, виготовила підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зазначенням в ньому категорій «А, В, С».
Згідно висновку експерта від 24.01.2022 №СЕ-19/111-21/766-ДД бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.
Зображення та друковані тексти з лицевого та зворотного боку бланка посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нанесено термосублімаційним способом друку.
02.01.2022 близько 23:20 ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «Фольцваген» моделі «Пассат» (д.н.з. НОМЕР_2 ), рухався проїзною частиною вул. Героїв Дніпра у м. Києві, де був зупинений працівниками патрульної поліції для перевірки документів. До вказаного вище автомобіля підійшли співробітники УПП у м. Києві ДПП України та попросили ОСОБА_3 надати для перевірки посвідчення водія.
У цей момент, у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, а саме завідомо підробленого посвідчення водія на його ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 з його власною фотокарткою, в якому було зазначено, що останній має право на керування транспортними засобами, що відносяться до категорій «А, В, С».
Реалізуючи свій умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, а саме зазначеного вище підробленого посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 надав працівникам поліції для встановлення факту права керування транспортним засобом зазначене вище завідомо підроблене посвідчення водія, тобто використав завідомо підроблений документ.
Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень §1 Глави 30 Розділу IV цього Кодексу.
Обвинувальний акт містить клопотання прокурора про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, з огляду на те, що під час дізнання обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість та не оспорює встановлені обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, тому прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Також до обвинувального акта долучено письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену за участі захисника ОСОБА_4 , де обвинувачений зазначає, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному порядку, а також те, що йому роз`яснено, що за наслідками згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Обвинувачений надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні добровільно, що засвідчено підписами сторони захисту.
Відповідно до частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, передбаченому КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироків. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши встановлені дізнанням обставини, які не викликають сумніву в їх об`єктивності та не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків повністю доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано: за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України «пособництво у виготовленні підробленого посвідчення, яке видається організацією і яке надає права, з метою використання його іншою особою»; за ч. 4 ст. 358 КК України «використання завідомо підробленого документа».
Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд приходить до наступного висновку.
Слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Приймаючи рішення щодо виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, кожне з яких відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, котрий офіційно непрацевлаштований, формально посередньо характеризується за місцем проживання, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність. Крім того, зважив суд і на те, що обвинувачений ОСОБА_3 , маючи непогашену судимість за вчинення кримінальних правопорушень проти безпеки руху та експлуатації транспорту, вчинив умисні дії направленні на сприяння в підробленні посвідчення водія, а також використав підроблене посвідчення.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття. Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
З огляду на викладене, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, а також характер і спосіб вчинення кримінальних проступків в сукупності зі ставленням обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, зваживши на дані про особу останнього, наявність обставини, що пом`якшує покарання, та відсутність таких, що його обтяжує, суд приходить до висновку про призначення винному основного покарання у виді обмеження волі в межах санкцій норм закону, яка передбачає відповідальність за вчинене та вважає, що саме таке покарання буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і обставинам кримінального провадження, а й особі обвинуваченого та буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних проступків ОСОБА_3 слід визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Водночас, умови, підстави та порядок звільнення особи від покарання та його відбування визначені розділом ХІІ Загальної частини КК України. Одним із таких випадків є звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 75 КК України в разі, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно з ч. 3 ст. 75 КК України у випадках, передбачених частинами 1, 2 цієї статті, суд ухвалює рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. При цьому, статтею 76 цього Кодексу визначено коло обов`язків, які суд покладає на особу в разі звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Враховуючи вищевказані обставини кримінального провадження в сукупності з відомостями про особу обвинуваченого, а також з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки після спливу тривалого часу з моменту звільнення з місць позбавлення волі (16.06.2017) за останнім вироком від 15.01.2013, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, оскільки вважає, що виправлення останнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою протягом іспитового строку з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Долю речового доказу слід вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Питання процесуальних витрат суд вирішує з урахуванням приписів Глави 8 КПК України.

Керуючись статтями 100, 124, 369-371, 373, 374, 376, 381-382, 395, 532 КПК України,
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі:

за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України на строк 1 (один) рік;

за ч. 4 ст. 358 КК України на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних проступків шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.
На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий доказ у кримінальному провадженні посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у рахунок відшкодування витрат на залучення експерта в сумі 1 372 (одна тисяча триста сімдесят дві) грн 96 коп (Отримувач: ГУК у м. Києві/Оболонський р-н 24060300; Код отримувача ; Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); Номер рахунку (IBAN): UA0026006; Код класифікації доходів бюджету: 24060300; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Інші надходження).

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) діб з моменту його отримання з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, зокрема, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження, в порядку передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1