ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/99/21 Номер провадження 11-кп/814/1145/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Шишацького районного суду Полтавської області від 17 серпня 2021 року по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000003 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого, а саме:

- 04.10.2018 Шишацьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185,ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 357, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі з застосуванням примусового лікування від алкоголізму. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 08.12.2020 звільнений з Полтавської виправної колонії (№ 64) на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково з невідбутим стоком 1 рік 2 місяці 28 днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 357 КК України

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А :
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 17 серпня 2021 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 357 КК України та призначено йому наступні покарання:

- за ч.1 ст. 125 КК України у вигляді 200 (двохсот) годи громадських робіт;

- за ч.2 ст. 125 КК України у вигляді 220 (двохсот двадцяти) годин громадських робіт;

- за ч.1 ст. 162 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі;

- за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років 6 місяців позбавлення волі.

- за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі

- за ч.1 ст. 357 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71, ч.4 ст. 81 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, до покарання призначеного обвинуваченому за даним вироком приєднано частину невідбутого ним покарання у вигляді 6 місяців позбавлення волі за вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 04 жовтня 2018 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили застосовано до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту взяття обвинуваченого під варту, а саме з 12 лютого 2021 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 3922 (три тисячі дев`ятсот двадцять дві) грн. 80 коп. на відшкодування витрат по залученню експерта.

Вирішено питання про речові докази.

За вироком суду, ОСОБА_6 , маючи не погашену та не зняту судимість на шлях виправлення не став, являючись особою відносно якої застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, протягом невідбутої частини цього покарання вчинив нові кримінальні правопорушення за наступних обставин.
Близько 19-00 год. 06 січня 2021 року ОСОБА_6 маючи умисел на порушення недоторканості чужого житла, без дозволу власника, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи на меті домовитись про виконання платної роботи по господарству з господаркою будинку, шляхом пошкодження вхідних дверей протиправно проник до житлового будинку ОСОБА_9 , що розташований по АДРЕСА_1 , чим порушив недоторканість її житла.
Проникнувши у такій спосіб до будинку він побачив на підлозі веранди платіжну банківську карту АТ КБ «ПриватБанк», яка належить ОСОБА_9 та картонну упаковку від картки на якій був записаний пін-код доступу до неї. З метою подальшого заволодіння грошовими коштами з банківського рахунку потерпілої ОСОБА_6 вирішив вкрасти дану картку. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих спонукань, з метою наживи таємно для власника та інших осіб викрав з підлоги веранди будинку банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 (номер рахунку НОМЕР_2 ), яка належить ОСОБА_9 .
У подальшому, в проміжок часу з 22-44 год. по 22-55 год. 06 січня 2021 року ОСОБА_6 за допомогою викраденої ним банківської картки та банкомату АТ КБ «ПриватБанк» розташованого по вул. Кирила Осьмака, 64 в смт. Шишаки Миргородського (колишнього Шишацького) району Полтавської області викрав з банківського рахунку потерпілої ОСОБА_9 НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 12600 грн, чим заподіяв їй матеріальну шкоду на вказану суму.
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_6 вчинив ряд інших кримінальних правопорушень за нижче вказаних обставин.
Близько 23 год. 50 хв. 03 лютого 2021 року ОСОБА_6 прибув до будинку ОСОБА_10 , що знаходиться по АДРЕСА_1 з метою придбання у останнього спиртних напоїв. Виявивши, що власник домогосподарства та інші присутні в будинку особи сплять, вирішив викрасти бензопилку і ліхтар, які помітив в приміщенні будинку. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи з прямим умислом направленим на крадіжку майна, з корисливих спонукань, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з приміщення будинку викрав бензопилку марки «Бригадир», модель 81-009, червоного кольору та налобний ліхтар марки «B BRIGHT», чорного кольору. Після цього покинув територію домогосподарства ОСОБА_10 , чим повністю довів свій злочинний намір до кінця та заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальних збитків на суму 1523 гривні.
Близько 16-00 години 04 лютого 2021 року ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прибув до будинку ОСОБА_11 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , де діючи з прямим умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), з корисливих спонукань, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, відкрито, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з метою вилучення майна у ОСОБА_11 , наніс йому декілька ударів, не менше двох, кулаком правої руки, в область обличчя. В результаті вище вказаних умисних дій ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді: синця, що розташований навколо правого ока; саден, що розташовані: в проекції правої виличної кістки; на спинці носа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після чого в присутності власника домогосподарства, ОСОБА_6 реалізовуючи свої злочинні наміри, з приміщення будинку здійснив відкрите викрадення (грабіж) мобільного телефону марки «NOKIA 6303сі» чорного кольору, зарядного пристрою марки «NOKIA» чорного кольору та мобільного телефону марки «NOKIA 300» червоного кольору, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальних збитків на загальну суму 317 гривень.
Близько 21-00 год. 06 лютого 2021 року ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прибув до будинку ОСОБА_10 , що знаходиться по АДРЕСА_1 , де між ним та ОСОБА_10 виникла сварка. Під час сварки ОСОБА_6 діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання наніс кулаками рук три удари в область обличчя та голови ОСОБА_10 . Від нанесених ударів ОСОБА_10 впав на підлогу та ОСОБА_6 продовжуючи свій намір на спричинення тілесних ушкоджень , наніс потерпілому не менше трьох ударів ногами по тулубу. Після цього, кухонним ножем, який він взяв у кімнаті кухні будинку на столі, ОСОБА_6 наніс ще один удар по шиї ОСОБА_10 .. В результаті вище вказаних умисних дій ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: синців, що розташовані в лобній ділянці з права; майже по всій зовнішній поверхні правої вушної раковини, на задній зовнішній поверхні лівого плечового суглобу; в поперековій ділянці з права; садна, що розташоване на правому крилі носа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; рани, що розташована на передній поверхні шиї зліва, яка відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Близько 15-00 год. 07 лютого 2021 року в приміщенні будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_6 вчинив сварку із своїм братом ОСОБА_12 . Під час сварки ОСОБА_6 діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання наніс не менше двох ударів дерев`яним предметом (палицею) в область тулуба ОСОБА_12 . В результаті вище вказаних умисних дій ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді: синців, що розташовані на задній боковій поверхні грудної клітини з права, на рівні 7-9 ребер, по задній під паховій лінії; на боковій поверхні грудної клітини зліва, по середній під паховій лінії, на рівні 8-10 ребер, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб , які їх подали
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду змінити та пом`якшити йому покарання, вказує на суворість вироку , посилаючись на те , що судом не враховано його щире каяття , сприяння розкриттю злочинів , те , що потерпілі по деяким злочинам відмовилися від обвинувачення щодо нього , а епізод по грабежу взагалі вважає недоведеним, оскільки він забрав телефон так як потерпілий за нього не розрахувався, а удари наніс для профілактики.
Позиції учасників судового провадження в судовому засіданні
В судовому засіданні обвинувачений та його адвокат апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з наведених в ній підстав.
Прокурор в судовому засіданні заперечувала з приводу задоволення апеляційної скарги.
Мотиви суду
Заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін на підтримання та спростування доводів апеляційної скарги, допитавши свідків, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить таких висновків.
Згідно ст.404 ч.1 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних положень кримінального процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого колегія суддів вважає непереконливими.

Фактичні обставини по справі, крім епізоду вчинення злочину від 04.02.2021, які кваліфіковані за ст.186 ч.2 КК України, в апеляційні скарзі не оспорюються не перевіряються зазначені обставини і колегією суддів відповідно до положень ст.404 ч.1 КПК України.

Що стосується доводів апеляції про непричетність обвинуваченого до вчинення відкритого викрадення майна (грабежу) потерпілого ОСОБА_11 , колегія суддів не може з ними погодитись.

Так допитаний судом першої інстанції потерплий ОСОБА_11 пояснив, що в один з зимових днів 2021 року до його будинку прийшов ОСОБА_6 . Зайшовши в будинок без дозволу власника він наніс потерпілому удар кулаком в обличчя від якого він впав на диван, а потім ще один удар (в яку область він не пам`ятає). Після цього він сказав потерпілому, що телефони потерпілого марки «Нокіа» йому більше не знадобляться та забрав їх собі зі столу на якому вони лежали. При цьому один з телефонів був у неробочому стані. Також ОСОБА_6 забрав і зарядний пристрій до одного з телефонів. В подальшому він шляхом погроз примусив потерпілого вийти з будинку та йти за межі села.

Також визнаючи обвинуваченого винуватим за вказаним епізодом суд послався зокрема на:

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_11 , датованого 04.02.2021 про те, що близько 16-00 год. 04.02.2021 до його домоволодіння прийшов мешканець с. Ковалівка ОСОБА_13 та шляхом грабежу заволодів двома мобільними телефонами «Нокіа», чорного кольору (кнопковий) та червоного кольору (напівсенсорний) та зарядним пристроєм для телефону чорного кольору;

- розписку ОСОБА_6 від 04.02.2021 , згідно якої він добровільно видав працівникам поліції два мобільні телефони марки «Нокіа 6303сі» чорного кольору, марки «Нокіа» 300 червоного кольору та акумуляторну батарею до нього, зарядний пристрій «Нокіа» чорного кольору та надав дозвіл працівникам поліції на вилучення вищевказаних речей у будинку, в якому він проживає;

- протокол огляду речей і документів від 04.02.2021 з додатками у вигляді фототаблиць. Під час даної слідчої дії оглянуто, описано та сфотографовано виданий ОСОБА_6 телефон марки «Nokia» 6303 сі» чорного кольору та зарядний пристрій марки «Nokia АС-8Е» чорного кольору;

-протокол огляду речей і документів від 04.02.2021 з додатками у вигляді фототаблиць Під час даної слідчої дії оглянуто, описано та сфотографовано виявлені на снігу по вул. Богомольця в с. Ковалівка Шишацького району неподалік домогосподарства ОСОБА_11 пластикову кришку від мобільного телефону червоного кольору, мобільний телефон «Nokia 300» без акумуляторної батареї;

- висновок судової товарознавчої експертизи від 09.02.2021 № СЕ-19/117-21/1565-ТВ згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Nokia 6303 сі» на момент вчинення злочину 04.02.2021 могла становити 166,67 грн, ринкова вартість мобільного телефону марки «Nokia 300» червоного кольору на момент вчинення злочину 04.02.2021 могла становити 102 грн, ринкова вартість зарядного пристрою марки «Nokia» чорного кольору момент вчинення злочину 04.02.2021 могла становити 48,33 грн.;

- висновок судово-медичної експертизи № 73 від 12.02.2021 згідно якого при судово-медичні експертизі ОСОБА_11 у нього були виявлені наступні тілесні ушкодження: синець, що розташований навколо правого ока; садна, що розташовані в проекції правої виличної кістки; на спинці носа, які могли утворитись не менш, ніж від двох точок прикладання сили тупих твердих предметів, якими, також, могли бути удари долонею руки, зжатою рукою в кулак, по давності утворення можуть відповідати даті та обставинам, викладеним в описовій частині постанови слідчого, та по ступеню тяжкості, як у своїй сукупності, так і кожне окремо, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Судово-медичних даних про те, що тілесні ушкодження нанесені в різний проміжок часу не мається. Дані тілесні ушкодження не могли утворитись при падінні потерпілого з висоти власного зросту;

- протокол слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 від 23.02.2021 з додатками у вигляді оптичного диску з відеозаписом. Під час даної слідчої дії останній розказав та показав на місці про те як він 04.02.2021 прийшов до домогосподарства ОСОБА_11 в АДРЕСА_2 , маючи намір спричинити йому тілесні ушкодження та вигнати з села. В деталях розповів про те, як нанісши йому декілька ударів руками та ногами по обличчю та тулубу, примусив його дістати з кишені та покласти на стіл два мобільні телефони, які він разом із зарядним пристроєм забрав собі, а пізніше викинув один з них, попередньо від`єднавши від нього батарею.

Проаналізувавши вказані докази суд прийшов до висновку про наявність в діях обвинуваченого складу злочину передбаченого ст.186 ч.2 КК України.

Погоджується із вказаним висновком і колегія суддів апеляційного суду.

В контексті доводів апеляції обвинуваченого, його пояснень в апеляційному суді на підтримання доводів апеляційної скарги і зокрема щодо невинуватості за ст.186 ч.2 КК України, колегія суддів звертає увагу, що обвинувачений не заперечував того факту, що він дійсно забрав мобільні телефони, що належали потерпілому і спричинив йому тілесні ушкодження, хоча і висуває свою версію цього.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ст.186 ч.2 КК України повністю доведена доказами, яким суд першої інстанції надав оцінку через призму належності, достатності та допустимості.

Не погоджується колегія суддів також і з доводами апеляційної скарги щодо суворості призначеного обвинуваченому покарання.

Відповідно до вимог статей 50,65 КК особі , яка вчинила злочин , має бути призначене покарання , необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості , співмірності та індивідуалізації , покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій , їх небезпечності та даним про особу винного.

Покарання є заходом примусу , що застосовується від імені держави за вироком суду до особи , визнаної винною у вчиненні злочині , і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання , необхідне і достатнє для виправлення засуджених , а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими , так і іншими особами . Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає з статті 61 Конституції України , відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер , а також з принципу правової держави , з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.
Відповідно до статті 414 КПК України невідповідним тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання , яке хоч і не виходить за межі , встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність , але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, те , що обвинувачений має не зняту та непогашену судимість, інкриміновані йому кримінальні правопорушення вчинив, будучи звільненим умовно-достроково від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, протягом невідбутої частини цього покарання, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку лікаря-нарколога з діагнозом «хронічний алкоголізм».

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не було встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого суд визнав повторність та рецидив кримінальних правопорушень, вчинення кримінальних правопорушень в стан алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних стосунках.

Із вказаними висновками погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Якихось нових обставин, які б істотно вплинули не прийняте судом першої інстанції рішення, в апеляційній скарзі не наведено.

Призначене обвинуваченому покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Підстав вважати призначене покарання вочевидь несправедливим через його суворість, на чому наголошується в апеляції обвинуваченого, колегія суддів не знаходить.

Правильно судом першої інстанції застосовані також і положення ст.ст.70,71 КК України.

Вирок суду відповідає приписам статті 374 КПК України, є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення, а вирок суду щодо нього без змін.

Керуючись статтями 376,404,405,407,419 КПК України , колегія суддів Полтавського апеляційного суду,-

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Шишацького районного суду Полтавської області від 17 серпня 2021 року щодо нього без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі 3-х місяців з моменту проголошення, а особою, яка тримається під вартою в тому самий строк з моменту отримання копії судового рішення.

С у д д і:

____________ _________________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4