Справа № 184/2693/21
Номер провадження 1-кп/184/297/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та виклику учасників кримінального провадження кримінальне провадження № 0000419 від 06.12.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, українця, освіта середньо-спеціальна, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

06.12.2021 приблизно об 11 год. 05 хв. ОСОБА_2 , прийшов в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташований по вул. І.Малки, 6.4 в м. Покров Дніпропетровської області, в якому здійснює господарську діяльність ФОП « ОСОБА_3 » для придбання продуктів харчування. Перебуваючи в магазині у нього виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що знаходиться на полицях магазину.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_2 , 06.12.2021 об 11 годині 06 хвилин перебуваючи в торгівельному залі магазину «Лайм» усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, із корисливих спонукань, таємно, переконавшись, що власник майна не бачить його протиправних дій, взяв з полиці стелажу пачку печива затяжного «Наполеон» сендвіч вагою 0,256 кг, вартістю 24 гривні 06 копійок, та об 11 годині 12 хвилин рухаючись по торгівельному залу магазину сховав пачку печива в одягнутий на ньому одяг. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір об 11 годині 12 хвилин ОСОБА_2 взяв з полиці пляшку слабоалкогольного напою "Ріna Colada" ТМ Тгоріс Ваг об`ємом 0,33 л. вартістю 17 гривень 50 копійок та сховав її в одягнутий на ньому одяг; після цього, взяв з полиці пляшку слабоалкогольного напою "Shake Воrа Воrа" об`ємом 0,33 л. вартістю 24 гривні 50 копійок та сховав її в одягнутий на ньому одяг; після цього об 11 годині 13 хвилин взяв з полиці пляшку горілки "Green Dae Crystalі" об`ємом 1 вартістю 180 гривень 00 копійок та сховав її в одягнутий на ньому одяг.
Вчинивши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця ОСОБА_2 , разом з таємно викраденим чужим майном направився на вихід з магазину, однак 06.12.2021 об 11 годині 13 хвилин в торгівельному залі магазину «Лайм» у нього з одягу випала пляшка горілки "Green Dae Crystalі" об`ємом 1 л. вартістю 180 гривень 00 копійок та розбилась, після цього об 11 годині 14 хвилин ОСОБА_2 пройшов повз каси, не сплативши вартість таємно викраденого майна. Однак, таємне викрадення майна ФОП « ОСОБА_3 » не було закінчене ОСОБА_2 з причин, що не залежали від його волі оскільки його дії були викриті охоронцем магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Своїми протиправними діями ОСОБА_2 намагався викрасти майно, яке належить ФОП « ОСОБА_3 » на загальну суму 246 гривень 06 копійок.
Обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню надійшов до суду із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку відповідно до положень ч.1 ст.302 КПК України, оскільки ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, відповідно до правил, передбачених ст.ст. 381-382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Обвинувачений ОСОБА_2 , який був представлений захисником ОСОБА_4 , надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального проступку встановлені в повному обсязі та не оспорює їх.

Також, у вказаній заяві зазначив, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною, без будь-якого незаконного примусу чи обіцянки, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, приймаючи до уваги заяву останнього, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд доходить висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), якщо особа вчинила всі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Також, відповідно до ч.3 ст.68 КК України, за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_2 покарання суд, згідно з вимогами ст.65, ч.1 ст.68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця; наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, не працює, не одружений, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога, психіатра і фтизіатра не перебуває.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі № 1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.

Враховуючи вищевикладене, керуючись принципом гуманізму та індивідуалізації покарання, враховуючи відсутність в обвинуваченого постійного місця роботи та доказів наявності джерел доходу, що унеможливлює призначення останньому покарання у виді штрафу, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у виді громадських робіт у межах санкції ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, що буде необхідним та достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні

Питання про речові докази, суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_2 під час досудового розслідування по кримінальному провадженню запобіжний захід не застосовувався. Підстав для його обрання та застосування суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.368, 370, 371, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Речовий доказ: пляшку горілки об`ємом 1 л. «Грін Дей Кристал», пляшку слабоалкогольного напою «Піна колада» об`ємом 0,33 л., пляшку слабоалкогольного напою «Шейк Бора-бора» об`ємом 0,33 л., пачку печива затяжного «Наполеон» сендвіч вагою 0,256 кг. - після набрання вироком законної сили залишити власнику майна.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не застосовувався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

У відповідності до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1