Зіньківський районний суд Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/203/22
Номер провадження 1-кс/530/89/22

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2022 р. Зіньківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря - ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 та слідчого слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу підозрюваному
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Білоцерківка, Великобагачанського району, Полтавської області та жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, освіта професійно-технічна, не одруженому, не працюючому, раніше судимому, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КК України в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 12.03.2022 року у виді тримання під вартою,-
В С Т А Н О В И В:
Матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 12.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст 121 КК України.
Слідчий слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до Зіньківського районного суду Полтавської області із клопотанням погодженим начальником Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявлене клопотання слідчий мотивує тим, що 11.03.2022 року до чергової частини ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від закладу охорони здоров`я, про те, що в АДРЕСА_1 виявлено гр. ОСОБА_6 з порізом лівої руки. При виїзді на місце події в АДРЕСА_1 , в будинку на підлозі було виявлено труп ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з різаною раною лівого плеча. Для встановлення причини смерті труп направлено до Зіньківського відділення СМЕ.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у спричиненні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

12.03.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні даного злочину підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події від 11.03.2022 року; речовими доказами по даному кримінальному провадженні; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 12.03.2022 року; лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 № 20 від 12.03.2022 року; повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 12.03.2022 року.

Метою застосування запобіжного заходу тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 згідно ст.177 ч.1 п.1, 3, 5 КПК України, є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Існування вказаних ризиків обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, може переховуватися від суду, оскільки розуміє суворість покарання яке йому загрожує згідно Кримінального кодексу України. Оскільки, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Підозрюваний не навчається, ніде офіційно не працює, офіційних доходів немає, на утриманні дітей чи батьків похилого віку немає, тому є підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, з метою отримання засобів для існування.

Крім того, вважаю, що підозрюваний перебуваючи на волі, може незаконно вплинути на свідка ОСОБА_7 та інших свідків по даному кримінальному провадженню, шляхом висловлення погроз, застосування фізичного насильства, схиляння їх до дачі неправдивих показань.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним у клопотанні ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість підозрюваному вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні, слідчий слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підтримав та просив його задовольнити. Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання.
Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши клопотання та додатки до нього приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
11.03.2022 р. близько 15 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в будинку господарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, в ході сварки з ОСОБА_6 , діючи умисно, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень, завдав кілька ударів ножем, який тримав в своїй руці, в область тулуба ОСОБА_6 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран, гострої крововтрати, травми декількох кровоносних судин на рівні плеча, в результаті чого від отриманих тілесних ушкоджень настала смерть потерпілого ОСОБА_6 ..
Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у спричиненні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є тяжким злочином, за який передбачено покарання до 10 років позбавлення волі. Також, ОСОБА_5 перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, може переховуватися від суду, оскільки розуміє суворість покарання яке йому загрожує згідно Кримінального кодексу України. Підозрюваний не навчається, ніде офіційно не працює, офіційних доходів немає, на утриманні дітей чи батьків похилого віку немає, тому є підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, з метою отримання засобів для існування.

У підтвердження висновку про можливість незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні необхідно зазначити наступне, що ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин, може незаконно вплинути на потерпілих та свідків по даному кримінальному провадженню, шляхом висловлення погроз, застосування фізичного насильства, схиляння їх до дачі неправдивих показань, чи взагалі відмови від дачі показів та уникнення від кримінальної відповідальності.
Статтею 178 КПК України встановлені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, відсутність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан.
При розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує також загальні положення ч.3 ст.176 КПК України, виходячи з встановленого КПК України принципу змагальності сторін, про те, що слідчий, прокурор, якщо не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, то слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Крім того, суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»), а оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення тому суд вважає, що існує певний суспільний інтерес до даної справи, який з часом не зникає, а тому зобрання підозрюваному біль м"якого запобіжного заходу може потягти хвилювання громадськості, тобто порушити публічний порядок.
При цьому, суд керується висновками рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії", що "суворість передбаченого покарання" є суттєвим елементом при оцінюванні "ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".
Суворість покарання за кримінальним правопорушенням, за яким обвинувачується ОСОБА_5 не є співрозмірною терміну перебування останнього під вартою з моменту затримання і по даний час.
Разом з тим, суд враховує, що ні тяжкість обвинувачення, ні серйозність покарання не є доказом наявності цих ризиків, на що неодноразово вказує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях («Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини» тощо).
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція Європейського Суду з прав людини, викладена у п. 60 рішення від 6.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, однак застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, з огляду на його матеріальні можливості та існуючу ситуацію в Україні, оскільки на даний час 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та наявності непідконтрольних Україні територій, обвинувачений може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).
Відповідно до ст.121 ч.2 КК України передбачено покарання від семи до десяти років. Згідно ст. 12 КК України, даний злочин віднесено до тяжких злочинів. Належне йому майно достатнє для сплати застави при його реалізації відсутнє, обґрунтовано підозрюється у скоєнні умисного тяжкого злочину, проживає в невеликому населеному пункті, має родичів на території України, може вчинити повторний злочин.
При вирішенні питання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд оцінює в сукупності та врахувати наступні факти: наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання копіями документів; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; молодий вік підозрюваного, стан здоров`я ОСОБА_5 , який є працездатною, здоровою особою; соціальні зв`язки підозрюваного в місці його постійного проживання, який характеризується з негативної сторони, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований; відсутність у підозрюваного постійного місця роботи, що могло б забезпечити його життєдіяльність без вчинення злочинів; майновий стан підозрюваного, в якого відсутнє будь-яке майно.
У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а тому вважаю за необхідне задовільнити клопотання і обрати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як викладені обставини свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів передбачених п. 1-4 ч.1 ст.176 КПК України.
У відповідності до ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати або визначити розмір застави у кримінальному провадженню.
Згідно ч.3 ст.183 КПК України, при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, керуючись п.3 ч.5 ст.182 КПК України, визначаю розмір застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, при внесенні якої підозрюваному ОСОБА_5 буде змінено міру запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу, під умовою звернення внесених заставних коштів в дохід держави, в разі невиконання ним обов`язків передбачених п.п. 2,3,5,6 ч.5 ст.194 КПК України.
Виходячи з вимог ч. 2ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Відповідно до ч. 3 ст.ст.. 278 КПК України у разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.
У відповідності до ч.1ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Відповідно до ч. 4ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Згідно ч. 4ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
У відповідності до ч. 5ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5ст. 182 КПК України у розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зумовити його належну процесуальну поведінку.
Відповідно до ч. 7ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, обвинувачений (підозрюваний) або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст.183та ч. 5 ст.194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений (підозрюваний) звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває обвинувачений (підозрюваний), відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.131, 132, 176-179, 183, 193, 196 197, 199, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходуОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою задоволити.
Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Білоцерківка, Великобагачанського району, Полтавської області та жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, освіта професійно-технічна, не одруженому, не працюючому, раніше судимому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, який обчислювати з 13 год. 20 хвилин 12.03.2022 року.
Кінцевим днем тримання під вартою визначити 13 год. 20 хвилин 10 травня 2022 року.
При внесенні застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, ОСОБА_5 підлягає звільненню під заставу.
Розмір застави визначити підозрюваному ОСОБА_5 в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як підозрюваним (обвинуваченим), так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Полтавська установа виконання покарань № 23».
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Полтавська установа виконання покарань № 23» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити письмово прокурора, що звернувся з клопотанням та суддю.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_5 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Уповноважена службова особа Державної установи «Полтавська установа виконання покарань № 23» у разі внесення застави при звільненні підозрюваного ОСОБА_5 зобов`язана роз`ясняти йому, або заставодавцю обов`язки, покладенні на обвинуваченого та наслідки їх невиконання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- з`являтись за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи місця роботи.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 ..
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її проголошення.
Копію ухвали направити слідчому, прокурору та сторонам.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1