Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/2303/21

Номер провадження: 1-кп/511/217/21

"08" листопада 2021 р. Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єлизаветівка Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою у 2011р. закінчив училище № 2 м. Одеси за спеціальністю матрос-моторист, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 152, ч.3 ст. 153 КК України по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №0000784 від 20.04.2021 року.
Ухвалою суду від 02.11.2021 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання на 08.11.2021 року.
На досудовому слідстві обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк застосування якого спливає.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання, в якому зазначив про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на 60 днів, оскільки вважає, що ризики, передбачені п.п.1,2,3 ч.1ст.177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею при обранні та продовженні запобіжного заходу на даний час не відпали, просив задовольнити клопотання з підстав викладених у ньому.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора, вважав його необґрунтованим, оскільки ризики є не підтвердженими. Вважав недоцільним обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, зважаючи на те, що прокурором не доведені вказані ризики та просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також заперечував проти задоволення клопотання прокурора та підтримав думку захисту.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора належить задовольнити.Висновок суду обґрунтовується наступним.
Відповідно до статей 3, 4 та 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканність можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 2) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадження; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є відповідно до ч.2 ст.177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1ст.177 КПК України.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш-м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Так, ОСОБА_4 обвинувачується в тому числі у вчиненні особливо тяжкого злочину проти малолітньої особи, покарання за яке передбачене у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, офіційно не працевлаштований, за місцем реєстрації не проживає, у зв`язку з вищевикладеним, розуміючи, що він обвинувачується у вчиненні злочину проти статевої свободи, може вдатись до спроб переховуватись в подальшому від суду, що у свою чергу, у сукупності з іншими обставинами, встановленими у кримінальному провадженні, даними, що характеризують особистість обвинуваченого, свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.
Наявність у кримінальному провадженні свідків та неповнолітніх потерпілих, з матір`ю яких ОСОБА_4 перебуває в цивільному шлюбі, ряду доказів, свідчить про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_6 за відсутності менш суворого запобіжного заходу матиме можливість незаконно впливати на свідків, неповнолітніх потерпілих та їх законного представника, достовірно знаючи про місце їх проживання.
При обрання запобіжного заходу слід також враховувати дані, що характеризують особистість обвинуваченого, а саме відношення до суспільного небезпечного діяння, у вигляді посягання на статеву свободу неповнолітніх, зі слів обвинуваченого притягнення раніше його до кримінальної відповідальності. Вищевказані обставини дають підстави вважати про наявність вищевказаних ризиків.
Обрати відносно нього інші більш-м`які запобіжні заходи не представляється можливим, так як необхідних умов їх обрання не має і вони, на думку суду, не забезпечать запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, і застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не буде ефективним запобіжним заходом і не сприятиме своєчасному розгляду кримінального провадження.
Для застосування особистої поруки, згідно зі ст. 180 КПК України потрібна наявність поручителів, проте жодна особа, яка може заслуговувати на довіру, не виявила намір бути поручителем обвинуваченого.
Обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, передбаченого ст. 179 КПК України є недоцільним, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти малолітньої особи.
Проживання обвинуваченого за місцем вчинення злочину та не проживання його за місцем реєстрації унеможливлює застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що доводи захисту є недоведеними, а клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженніщодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Суд, враховуючи вищенаведене, а також те, що злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_4 було вчинено з застосуванням насильства відносно малолітньої особи не визначає обвинуваченому розмір застави.
Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 314,315 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити в повному обсязі.
Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" на строк 60 (шістдесят) днів до 06 січня 2022 року включно.
Копію ухвали направити до Державної установи "Одеський слідчий ізолятор" - для виконання, прокурору Роздільнянської окружної прокуратури, ОСОБА_4 - для відома.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала підлягає оскарженню згідно діючого законодавства до Одеського апеляційного суду.
Суддя:ОСОБА_1