Справа № 159/6065/20
Провадження № 1-кп/159/61/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням
судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі справу про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Довбиш Баранівського району Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, проживає за адресою: АДРЕСА_1 (дачний масив «Білий налив»), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , судимого 25.01.2018 Баранівським районним судом Житомирської області за ч.4 ст.296, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України (кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 10.09.2020 за №0000247),

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , 09.09.2020, біля 18 год. 20 хв., знаходячись на відкритій місцевості, а саме на ділянці автомобільної дороги по вул. Грушевського у м. Ковелі Волинської області, зокрема, на відстані біля 50 м. від будинку АДРЕСА_3 в напрямку до супермаркету будівельних матеріалів «Верес», перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою спричинення тілесних ушкоджень останньому, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер своїх дій, тримаючи в руках дерев`яну палицю, умисно наніс нею один удар по потиличній ділянці голови ОСОБА_7 , внаслідок чого останній не втримався на ногах та впав на дорожнє покриття. Після чого, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 вказаною дерев`яною палицею умисно наніс один удар по лобній ділянці голови потерпілого. Останній, намагаючись уникнути вказаних ударів, повернувся на правий бік, внаслідок чого ОСОБА_5 умисно наніс йому не менше одного удару вказаною палицею по ділянці тулуба зліва, а також не менше одного удару по лівій нозі потерпілого. В результаті протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_8 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді переломів 3, 5, 7 ребер зліва по лопаточній лінії зі зміщенням, посттравматичного пневмотораксу, рани на передній поверхні лівої гомілки та садна в нижній третині лівої гомілки, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії: переломи 3, 5, 7 ребер зліва зі зміщенням з розвитком посттравматичного пневмотораксу тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя; рана лівої гомілки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; садно лівої гомілки легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість визнав частково і показав, що 09 грудня 2020, біля 17 год., був вдома, випив біля пляшки, співмешканка сказала, що потерпілий ОСОБА_9 «збирає хлопців, щоб їхати з ним на розборки». В чому полягають «розборки» він точно не знав, конфліктів з ОСОБА_9 , який співмешкає з сестрою його дружини, у нього не було. Лише по роботі ОСОБА_9 не віддав йому 400 грн. і з цього приводу була з ним розмова. Співмешканка не хотіла бачити конфлікт і пішла з дитиною на заправку. Він з нею не пішов, взяв «монтировку» і став чекати. Приїхала сестра співмешканки з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і Коля, четверо. Постояли, поговорили, конфлікту не було, владнали все. ОСОБА_9 чи хтось попросив його провести їх до машини. Спереду йшли ОСОБА_11 і сестра дружини. Він, ОСОБА_10 і ОСОБА_9 йшли позаду. Стас сказав віддати йому «монтировку», оскільки все нормально, помирилися. Він віддав, ОСОБА_10 викинув «монтировку» в кущі. Пройшли ще десять метрів. ОСОБА_9 однією рукою штовхнув його, він не втримався і впав з дороги у кущі ожини. Розізлився, знайшов в кущах палицю, видерся з кущів і почав палицею бити ОСОБА_9 . Скільки разів вдарив і куди не пам`ятає. ОСОБА_9 у той момент його не чіпав. Далі палиця зламалася, ОСОБА_9 взяв одну її частину і вдарив нею його по нозі. Після цього билися з ОСОБА_9 . У цей момент, коли він сидів на ОСОБА_9 , підскочив Коля і вдарив його у вухо. Він став борюкатися з ОСОБА_12 , вкусив його, вирвався і втік. Стас ще раніше десь подівся, сестра співмешканки просто стояла поруч. «Монтировку» брав і носив с собою, бо «четверо на одного», хоча конфлікту до того як ОСОБА_9 його штовхнув, не було.

Свідок ОСОБА_13 показала, що є співмешканкою обвинуваченого. 09.09.2020, біля 17 год., їй подзвонив ОСОБА_9 і сказав, що збирає хлопців, щоб їхати з ОСОБА_5 на «розборки». Далі подзвонила сестра і сказала, що ОСОБА_9 вже їде. Вона сказала сестрі не їхати, бо ОСОБА_5 нетверезий. З приводу чого «розборки» вона не знає. Вона сказала про це ОСОБА_5 , взяла дитину і пішла у кафе на заправку попити кави і для того щоб не бачити «розборки». Коли повернулася, ОСОБА_5 був вдома, був подертий і у нього боліла нога. Вона викликала «швидку».

Потерпілий ОСОБА_6 показав, що проживає з сестрою співмешканки обвинуваченого. Співмешканка сказала йому, що сестра подзвонила, плаче, у неї з ОСОБА_5 якийсь конфлікт. Сказала, давай поїдемо, помиримо чи заберемо сестру до себе. Поїхали четверо: він, співмешканка, Коля і Стас. Поїхали, стали далі, бо погано під`їжджати. Прийшли, поговорили, ніякого конфлікту не було, все погодили і пішли назад. Він йшов ззаду, ОСОБА_5 чогось йшов за ним з «монтировкою». Це його хвилювало, він повернувся, штовхнув ОСОБА_5 рукою, сказав: « ОСОБА_14 , йди додому, чого ти йдеш». Той не втримався на ногах і впав у кущі. Там знайшов палицю, вискочив з нею на дорогу і став його нею бити. Далі він не пам`ятає, пам`ятає тільки «швидку», куди його привезли. Півтора місяці він провів удома, ніяких травм більше не отримував, усі тілесні ушкодження наслідок його побиття ОСОБА_5 . Останній відшкодував йому збитки і він його пробачає.

Свідок ОСОБА_15 показала, що є сестрою співмешканки обвинуваченого. В той день подзвонила сестра і плакала в слухавку. Вона сказала ОСОБА_6 , що треба поїхати до сестри і подивитися, що там сталося. Приїхали, сестри вдома не було, був ОСОБА_5 , з яким ніякого конфлікту не було. Пішли назад, ОСОБА_5 пішов за ними, що потім сталося вона не може сказати. Вона викликала «швидку», далі ОСОБА_6 місяць «не міг встати з ліжка», були поломані ребра, вона за ним доглядала.

Свідок ОСОБА_16 показав, що в той день ОСОБА_6 подзвонив йому і попросив поїхати до ОСОБА_5 поговорити (не для фізичного насильства, а просто поговорити). Яка саме мала бути розмова він не знав і не знає. Приїхали до ОСОБА_5 вчотирьох: він, ОСОБА_6 , ОСОБА_15 і ОСОБА_10 . Підійшли до будинку, де ОСОБА_6 говорив з ОСОБА_5 з напругою, але без насильства. Про що була розмова він не пам`ятає. Потім пішли назад. ОСОБА_5 чомусь пішов з ними, тримаючи якийсь предмет в руках, який потім викинули. Він та ОСОБА_15 йшли попереду, усі інші за ними. ОСОБА_6 штовхнув ОСОБА_5 руками і той впав в кущі. В кущах ОСОБА_5 знайшов якусь палицю, вискочив з нею на дорогу і став бити нею ОСОБА_6 по тулубу. Він втрутився, відтягнув ОСОБА_5 і той пішов додому. ОСОБА_6 вони завезли в лікарню, там йому зробили знімок, встановили, що поломані ребра, однак від госпіталізації ОСОБА_6 відмовився, лікувався вдома.

Під час огляду місця події ОСОБА_5 показав місце на узбіччі дороги, куди він впав від поштовху ОСОБА_6 і в цьому місці виявлена прим`ята трава. Далі ОСОБА_5 показав дві частини палиці, якою він наносив удари ОСОБА_6 , які були вилучені (протокол від 09.09.2020 року).

Зазначені палиці оглянуті (протокол від 24.10.2020 року).

Згідно висновку експерта № 211 від 21.09.2020 у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді рани на передній поверхні лівої гомілки та садна в нижній третині лівої гомілки, які утворились від дії тупого твердого предмету, не виключається можливість від удару палицею, в час, вказаний у постанові та потерпілим, і за ступенем тяжкості відносяться до категорії рана лівої гомілки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, згідно пункту 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», садно лівої гомілки легких тілесних ушкоджень, згідно пункту 2.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

Пізніше, після витребування і надання експерту амбулаторної картки ОСОБА_6 , була проведена додаткова експертиза і, згідно висновку № 211-А додаткова від 19.10.2020, у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді переломів 3, 5, 7 ребер зліва по лопаточній лінії зі зміщенням, посттравматичного пневмотораксу, рани на передній поверхні лівої гомілки та садна в нижній третині лівої гомілки, які утворились від дії тупого твердого предмету (предметів), від ударів кулаком руки людини та не виключається можливість від ударів палицею в час, вказаний у постанові та потерпілим, і за ступенем тяжкості відносяться до категорії: переломи 3, 5, 7 ребер зліва зі зміщенням з розвитком посттравматичного пневмотораксу тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, згідно пункту 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»; рана лівої гомілки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, згідно пункту 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», садно лівої гомілки легких тілесних ушкоджень, згідно пункту 2.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень». По тілу ОСОБА_6 було нанесено не менше двох ударів. Вищевказані тілесні ушкодження ОСОБА_6 отримати внаслідок падіння з висоти власного зросту, як з прискоренням так і без такого, не міг.

Під час проведення слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_6 детально розповів і показав як і куди ОСОБА_5 наносив йому удари палицею, в тому числі і по ребрах, як він намагався запобігти ударам палицею ногами, в результаті чого тілесні ушкодження утворились і на них (протокол від 21.10.2020).

Таким чином, ОСОБА_5 умисно завдав потерпілому тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України.

Суд відхиляє твердження ОСОБА_5 про самозахист. Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що він та його співмешканка ОСОБА_15 , сестра співмешканки ОСОБА_5 ОСОБА_13 , їхали до ОСОБА_5 та ОСОБА_13 на прохання останньої, з тим щоб вгамувати їх конфлікт ( ОСОБА_13 плакала і жалілася на ОСОБА_5 ), а не для того щоб вирішувати якісь інші конфлікти. Вказані пояснення підтверджує та обставина, що до ОСОБА_5 поїхала також ОСОБА_15 , якби конфлікт стосувався не відносин ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , брати її з собою не було ніякої потреби.

Підстави для конфлікту ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є настільки значимими для того щоб їхати до нього на «розборки», не підтверджені нічим і навіть поясненнями самого ОСОБА_5 вони не підтверджуються. ОСОБА_5 не зміг переконливо пояснити, в чому саме полягає його конфлікт з ОСОБА_6 , який спонукав останнього їхати до нього. ОСОБА_6 , як видно з його показань, взагалі не зрозумів, про який конфлікт говорить ОСОБА_5 .

Якщо ОСОБА_5 , як він стверджує, змушений був озброїтися «монтіровкою» перед розмовою і сприймав ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 як нападників, то виглядає абсолютно незрозумілим навіщо йому було йти слідом за «нападниками», коли ті залишили його помешкання. До того ж, розмова між усіма проходила спокійно і всі питання були вирішені.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що він відштовхнув ОСОБА_5 , оскільки його хвилювало те, що він йде слідом і тримає в руках «монтіровку», він вбачав у такій поведінці загрозу. Під час поштовху він звернувся до ОСОБА_5 по імені і сказав, щоб він йшов додому. При цьому він не розраховував, що ОСОБА_5 від поштовху не втримається на ногах і впаде в кущі. ОСОБА_5 , розлютившись, що він впав у колючі кущі, знайшов тут же палицю і завдав потерпілому тілесні ушкодження.

Тобто, ні про який самозахист у цьому випадку не йдеться. Ніякої загрози для ОСОБА_5 не існувало, він сам становив собою загрозу, коли з «монтіровкою» з незрозумілих причин пішов за ОСОБА_6 та іншими.

Таким чином, дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, яке виразилося у тому, що обвинувачений вибачився перед потерпілим і останній це вибачення прийняв. Також суд враховує як пом`якшуючу обставину добровільне відшкодування завданого збитку.

Суд враховує також те, що ОСОБА_5 не вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення під час перебування на іспитовому строкові, передбаченого ст.75 КК України. Зазначена обставина негативно характеризує його як особу, яка не виправдала виявленого їй довір`я і не скористалася можливістю довести своє виправлення. Разом з тим, ОСОБА_5 створив сім`ю, у якій нещодавно народилася дитина. У цій сім`ї є ще одна малолітня дитина. ОСОБА_5 у місці проживання характеризується позитивно, має хвору матір. Зазначені обставини дають підставу для призначення ОСОБА_5 не суворого покарання. До того ж, про призначення такого покарання просить також потерпілий.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в місцях позбавлення волі, однак строк позбавлення волі має бути близьким до мінімального з можливих.

Керуючись ст.323, 324 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 25 січня 2018 року і, за сукупністю вироків, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_5 у зв`язку з приведенням вироку до виконання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 11.09.2020 на дві частини дерев`яної палиці, скасувати.

Речові докази:

дві частини дерев`яної палиці знищити.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення вироку.

Головуючий ОСОБА_18