ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/28675/21

Провадження № 11-сс/4820/9/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

доповідача-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, апеляційну скаргу процесуального прокурора у кримінальному проваджені № 0002409 прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 грудня 2021 року,-

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено частково клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_5 , та застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки м. Хмельницького, із середньою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , маючої на утриманні малолітню дитину, раніше судимої,-

запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, з покладенням на неї зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою.

Покладено на підозрювану ОСОБА_6 , визначені ст.194 КПК України обов`язки, а саме:
- не відлучатися із АДРЕСА_2 , де вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
- утриматись від спілкування з особами, які є свідками в даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у цьому кримінальному провадженню, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (в разі їх наявності).
Підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постановлено звільнити з-під варти та негайно доставити до місця свого проживання.
Строк дії ухвали по 28 січня 2022 року включно.
Слідчий суддя мотивував своє рішення наявністю, визначених ст. 177 КПК України ризики, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення. Разом з тим, враховуючи наявні соціальні зв`язки затриманої в місці її постійного проживання, у тому числі наявність у неї родини й утриманців прийшов до висновку, що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 є занадто суворим заходом для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, відтак щодо неї слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою проживання цілодобово, адже саме такий запобіжний захід зможе забезпечити її належну процесуальну поведінку.
Органами досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини у особливо великих розмірах, з метою власного вживання, без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.
В поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів. Вважає, що зазначена ухвала суду підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотному порушенню вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що стороною обвинувачення встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрювана ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування, прокурора та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, так як вона вчинила тяжке кримінальне правопорушення (злочин), за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років.

Також, в ході досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 не працює, не має постійного джерела доходів, а тому у разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, може продовжити вчиняти умисні кримінальні правопорушення. На думку прокурора, беручи до уваги суспільну небезпечність вчиненого злочину, способу та механізму його вчинення, тяжкість, його підвищену суспільну небезпечність, застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного з ізоляцією її від суспільства (більш м`якшого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою), не забезпечить її належну поведінку та виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, що створить неможливість запобігання вказаних ризиків, а тому підозрюваній необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, на підтримку доводів апеляційної скарги, пояснення підозрюваної та її захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши судове рішення, в межах апеляційної скарги, та обговоривши її доводи, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини у особливо великих розмірах, з метою власного вживання, без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.
30.11.2021 року внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за №0002409 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.
30.11.2021 року о 14 год. 30 хв. ОСОБА_9 затримано, в порядку ст.208 КПК України.
01.12.2021 року їй повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.309 КК України.

Згідно з частиною першою статті 176 КПК України запобіжними заходами, зокрема, є особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.
Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Метою застосування запобіжного заходу, згідно вимог ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
На підставі вимог ч.4 ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.
Відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:
1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;
5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;
6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;
7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;
8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
9) носити електронний засіб контролю.
Колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Згідно з ч.2 цієї ж статті домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Крім того, відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Штегмюллер проти Австрії» вказав, що застосування до особи обмеження волі можливо лише за наявності ризику неявки підозрюваного (обвинуваченого) на судовий розгляд, або інших ризиків, які мають бути реальними та обґрунтованими, тобто не бути загальними та абстрактними.
Згаданий суд по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.
Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді, що прокурором доведені обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.309 КК України та існування ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
При цьому, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурор не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обираючи запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя обґрунтовано врахував те, що вона раніше судима, має на утриманні малолітню дитину, вину в інкримінованому їй злочині визнає в чому розкаюється.
Отже, обставини провадження та дані про особу ОСОБА_6 , в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення, свідчать, що заявлені слідчим в клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, хоча і існують, проте, мають мінімальний ступінь їх здійснення, що не виключає можливість застосування до підозрюваної менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Крім того, слідчий суддя обґрунтовано поклав зобов`язання на ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження, в повній мірі, відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Твердження, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор щодо нездатності застосованого щодо підозрюваної запобіжного заходу забезпечити належну її процесуальну поведінку, з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останньою інкримінованого їй кримінального правопорушення та нездатність запобігти доведеним у ході досудового розслідування ризикам, на думку колегії суддів, є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зобов`язання ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні та належним чином мотивував своє рішення.
В сукупності із обставинами кримінального провадження і ризиками, які доведені слідчим у клопотанні, для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваної ОСОБА_6 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України. Саме сукупність цих обставин з достатньою повнотою свідчить, що підозрюваній ОСОБА_6 вмотивовано застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Ризик продовження ОСОБА_6 злочинної діяльності та вчинення нового правопорушення, у зв`язку з відсутністю у неї офіційного місця роботи та постійного джерела доходів, на який посилається прокурор в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає неприйнятним, виходячи з того, що право особи на працю відповідно до норм Конституції України, є вільним вибором особи.

Інші твердження апеляційної скарги прокурора не дають колегії суддів підстав для скасування ухвали слідчого судді та застосуванню іншого запобіжного заходу пов`язаного з триманням під вартою.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя встановив достатні підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді саме цілодобового домашнього арешту і належним чином мотивував своє рішення.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -
п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 грудня 2021 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3