Провадження №1-кп/761/633/2021
В И Р О К
іменем України

09 серпня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004763 від 23.04.2017, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, працюючого приватним підприємцем, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в :

з лютого 2017 року, ОСОБА_5 , проходив стажування на посаді адміністратора автомобільної мийки, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Оранжерейна, 3, де у останнього винник злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «DAEWOO Т200, LANOS, W» за наступних обставин.

Так, 19 березня 2017 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 з метою отримання послуг у вигляді миття автомобіля, пригнав власний автомобіль марки «DAEWOO Т200, LANOS, W», шасі НОМЕР_1 , н.з. НОМЕР_2 на автомобільну мийку, яка знаходилась по вул. Оранжерейній, 3 в м. Києва, де передав вказаний автомобіль та ключі запалювання від нього адміністратору автомобільної мийки ОСОБА_7 та повідомив, що автомобіль забере наступного дня.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «DAEWOO Т200, LANOS, W», 19 березня 2017 року, у нічний час, ОСОБА_8 , знаходячись на автомобільній мийці, що по вул. Оранжерейній, 3 в м. Києві, скориставшись тим, що власник автомобіля марки «DAEWOO Т200, LANOS, W», н.з. НОМЕР_2 забере його наступного дня, маючи ключі запалювання, незаконно заволодів вказаним транспортирним засобом та без дозволу власника почав його використовувати у власних цілях.

Після чого, 20 березня 2017 року, приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись по вул. Довженка в м. Києві, перебуваючи за кермом автомобіля марки «DAEWOO Т200, LANOS, W», н.з. НОМЕР_2 , яким незаконно заволодів, був зупинений за порушення правил дорожнього руху працівниками Департаменту патрульної поліції ГУ НП у м. Києві.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, тобто незаконно заволодів транспортним засобом.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення наведені вище.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що 19 березня 2017 року до нього звернувся

потерпілий ОСОБА_6 з метою отримання послуг у вигляді миття автомобіля «DAEWOO Т200, LANOS, W» на що він погодився та потерпілий ОСОБА_6 залишив у нього свій транспортний засіб. Після чого, 20 березня 2017 року він вирішив проїхатись на цій автівці разом зі своїм товаришем. Коли вони каталися на автомобілі по м. Києву їх зупинив поліцейський патруль, оскільки на автомобілі «DAEWOO Т200, LANOS, W» не горів задній габарит. Після чого, автомобіль «DAEWOO Т200, LANOS, W» забрали на штраф майданчик, а його на СМЕ. Вину визнає, шкодує про вчинене та розкаюється.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів у даному кримінальному провадженні по фактичним обставинам вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_5 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, розміру шкоди, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Таким чином, судовим розглядом, який проведено відповідно до вимог ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, встановлено винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, за вчинення якого він підлягає покаранню.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.
Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані, які характеризують його особу, стан здоров`я, вік обвинуваченого, сімейний стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, дане кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, офіційно працевлаштований.
У відповідності до ст. 66 КК України, суд вважає за можливе врахувати в якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, наведені вище, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч. 1 ст. 289 КК України, оскільки таке покарання буде справедливим, необхідним, достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів, призначеним відповідно до загальних засад, визначених ст. 65 КК України.
Водночас, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 процесуальну поведінку останнього, усвідомлення ним протиправності вчиненого, щире бажання виправитись, наявність місця проживання, офіційного джерела доходу, суд вважає можливим перевиховання і виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому звільняє його від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Підстав для застосування запобіжного заходу о вступу вироку в законну силу суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання, з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази: DVD-R диск, зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0004763, інші передати у розпорядження потерпілого ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а особою, що утримується під вартою протягом цього ж строку з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя