Справа № 645/6543/21>
Провадження № 1-кп/645/704/21>
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 20.08.2021 року, приблизно о 23.00 год., знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , побачив мобільний телефон «Huawei Y6» в чохлі, який належить ОСОБА_4 .
В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на викрадення чужого майна, а саме мобільного телефона «Huawei Y6» в чохлі. Так, ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний намір, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, зайшов до кімнати, та впевнившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, узяв мобільний телефон «Huawei Y6» в чохлі, після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, тим самим заволодів майном, яке належить ОСОБА_4 .
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-21/20791-ТВ від 23.09.2021 року, ринкова вартість мобільного телефона «Huawei Y6» становить 1013,33 грн, ринкова вартість чохла, в якому знаходився викрадений мобільного телефона «Huawei Y6», не встановлена.
В результаті протиправних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 1013,33 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Обвинувачений ОСОБА_3 подав заяву, складену у присутності захисника ОСОБА_5 , згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження.

Потерпілий ОСОБА_4 , також подав заяву про ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт про вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.
Відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Суд вважає, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, та докази на підтвердження встановлених судом обставин, долучені до обвинувального акту, доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, неодружений, офіційно непрацюючий, впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КНП «МПНД №3» ХМР не звертався, на диспансерному (профілактичному) обліку в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено законом до проступків, особу винного, обставину, визнану судом такою, що пом`якшує покарання, відсутність обтяжуючих покарання обстави.
Суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав, в силу ст. 89 КК України не судимий, розкаявся, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, суд приходить до висновку, що виправлення можливе без відбування ним покарання, призначеного за даним вироком, із звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Згідно представлених до суду даних, відносно ОСОБА_3 ухвалено вирок Фрунзенським районним судом м. Харкова від 22.09.2021 р. Однак, при призначенні покарання, суд не враховує вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.09.2021 р., ухвалений у відношенні ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, оскільки вирок на даний час не набрав законної сили.

За положеннями ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Таким чином, до того моменту, коли обвинувальний вирок суду набере законної сили, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, а тому відповідні державні органи повинні поводитися з нею як невинуватою особою. Це, зокрема, означає, що суди не мають права призначати покарання за сукупністю злочинів при наявності попереднього вироку, який не набрав законної сили. Такі висновки відповідають практиці Європейського суду з прав людини у рішенні в справі «Аллене де Рібемон проти Франції».

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про розгляд кримінальної справи відносно ОСОБА_3 в даному судовому засіданні на підставі даних, які містяться в матеріалах справи.

Наявність відносно ОСОБА_3 іншого вироку, що не набрав законної сили, не є перешкодою для винесення вироку по справі, що розглядається, враховуючи п.11 ч.1 ст. 537 КПК України, якою передбачена можливість суду під час виконання вироків вирішувати питання про застосування покарання за наявністю кількох вироків.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 не обиралась.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Судові витрати відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 107, 124, 373, 374, 382 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Речовий доказ товарний чек, наданий потерпілим ОСОБА_4 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Харківського науково дослідного експертно криміналістичного центру судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121- 21/20791-ТВ від 23.09.2021 р. в сумі 686 грн. 48 коп.
Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1