Справа № 459/2457/21
Провадження № 1-кп/459/419/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2022 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000307 від 04.06.2021 р.,відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волсвин Львівської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою,непрацюючого, неодруженого, особи із інвалідністю ІІІ-ої групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого (востаннє):

- 09.09.2019 р. Буським районним судом Львівської області за ч.3 ст. 15-ст. 198, ч.1 ст. 263 КК України до 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, без конфіскації майна (відбув покарання повністю),

- 06.12.2021 вироком Галицького районного суду м. Львова за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України до 1 (одного) року 6 (шість) місяця позбавлення волі, однак вирок законної сили не набрав,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 , 03.06.2021 близько 20:00 год., перебуваючи у приміщенні залу кафе «Гриль Фуд», що по пр. Шевченка, 15, у м. Червонограді Львівської області, реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з барної стійки викрав належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «SAMSUNG J600F/DS» (imei НОМЕР_1 ) вартістю 2 400 гривень, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто як кримінальне правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину повністю визнав, підтвердив обставини вказані в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати, завдані ним збитки не відшкодував.
Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні від 30.12.2021 р. зазначила, що майнова шкода їй не відшкодована, щодо міри покарання обвинуваченому підтримала позицію прокурора.
Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_5 , його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , щодо часу, місця, способу, розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, за згодою учасників кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені ним таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно в судовому засіданні повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України.

При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, є людиною молодого віку, особою із інвалідністю ІІІ-ої групи, раніше неодноразово судимий, не працює, неодружений, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, за місцем проживання характеризується позитивно; згідно досудової доповіді має високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає: визнання вини; щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_5 виду і міри покарання, суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16.10.2008 та у п.п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30.10.2014.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України, з урахуванням вимог ст. ст. 4, 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Окрім цього, даний злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 вчинено ним до ухвалення вироку Галицького районного суду м. Львова від 06.12.2021 р., яким останнього засуджено за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. Дане судове рішення не набрало законної сили. Відтак, враховуючи вимог ч.4 ст. 70 КК України, для призначення остаточного покарання слід застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому, призначення остаточного покарання обвинуваченому за сукупністю кримінальних правопорушень судом здійснюється з урахуванням позиції Об`єднаної палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду, що викладена у постанові від 01.06.2020 р. по справі №766/39/17 (провадження №51-8867кмо18).
Запобіжний захід обвинуваченому, у даному кримінальному провадженні, не обирався.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_5 починаючи з 25.06.2021 р. перебуває під вартою у ДУ «Львівській установі виконання покарань №19» в межах об`єднаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0001205 від 17.06.2021 року, № 0001227 від 17.06.2021 р.. Обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запопіжний захід у виді тримання під вартою, в подальшому продовжувався під час судового провадження, та вироком Галицького районного суду м. Львова від 06.12.2021 р. залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Таким чином суд приходить до переконання, що строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід обчислювати з моменту його затримання, тобто з 25.06.2021 р..

Цивільний позов не заявлено, процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (один) рік позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим, призначеним за вироком Галицького районного суду м. Львова від 06.12.2021 р., призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 25.06.2021 р..

Після набрання вироком законної сили, речові докази: коробку від мобільного телефону та документи до даного мобільного телефону повернути потерпілій; цифровий диск із відеозаписами залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим з моменту вручення його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1