Справа № 642/5217/19
Провадження: № 1-кс/642/4408/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМУКРАЇНИ
24 листопада 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря- ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова клопотання представника власника майна ОСОБА_3 -адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна та закриття кримінального провадження № 0000050 від 11.03.2019,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , з клопотанням, в якому просить скасувати накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 від 22.09.2020 у справі №642/5217/19 провадження № 1-кс/642/1886/20 арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «C 200», р.н. « НОМЕР_1 », 2008 року випуску, номер кузову НОМЕР_2 , що належать на праві приватної власності ОСОБА_3 , зобов*язати уповноважену особу повернути майно власнику та закрити кримінальне провадження.
В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділенням ВП №2 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000050 від 11.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 від 22.09.2020 у справі №642/5217/19 провадження № 1-кс/642/1886/20 накладено арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «C 200», р.н. « НОМЕР_1 », 2008 року випуску, номер кузову НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію даного автомобілю серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 та ключ від даного автомобілю, право власності на які зареєстроване за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 від 07.09.2021 у справі №642/5217/19 провадження № 1-кс/642/3081/21 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000050 від 11.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, до дванадцяти місяців, тобто до 11.09.2022. На сьогодні досудове розслідування у кримінальному провадженні триває 2 роки та 7 місяців, до теперішнього часу жодній особі повідомлення про підозру не повідомлялось, жодних слідчих та розшукових дій за період 2020-2021роки не проводяться, встановлені всі особи, які фігурували у справі, проте підозра нікому не повідомлялась. Таким чином, вже більше року майно ОСОБА_3 перебуває під арештом, що позбавляє власника майна вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, окрім того, власнику невідомо в якому технічному стані перебуває його майно, його умови зберігання тощо. Всі вище наведені обставини є підставо для скасування арешту та закриття кримінального провадження.
В судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_3 ОСОБА_7 клопотання підтримала та просила суд його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаного клопотання, зазначивши, що строк досудового розслідування на даний час продовжено та проводяться слідчі дії.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання СВ відділом поліції № 2 ХРУП № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000050 від 11.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за фактом того, що до військової прокуратури Харківського гарнізону надійшла заява від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що троє громадян України, за попередньою змовою групою осіб, вимагають із застосуванням погроз від нього грошові кошти, та при цьому незаконно заволоділи належним йому автомобілем, документами та мобільним телефоном.
В ході досудового розслідування було встановлено, що автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «С 200», 2008 року випуску, номер кузову НОМЕР_4 , повна маса - 1990 кг., об`єм двигуна - 2148 см3, тип пального - дизель, колір - чорний, був незаконного відчужений у потерпілого ОСОБА_8 , про що свідчить висновок судово-почеркознавчої експертизи № СЕ-19/121-20/22564-ПЧ від 03.02.2021, у якому вказано, що підписи на документах, за якими продавали авто, не ОСОБА_8 .
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 28.07.2020 було частково задоволено клопотання прокурора Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000050 від 11.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, накладено арешт на зазначене в клопотанні майно, шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження ним, а саме: на автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «C 200», р.н. « НОМЕР_1 », 2008 року випуску, номер кузову НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в іншій частині клопотання залишено без задоволення.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 22.09.2020 було задоволено клопотання прокурора Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_10 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000050 від 11.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, накладено арешт на зазначене в клопотанні майно, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування ним, а саме на наступне майно яке було вилучено 17.09.2020 в ході проведення обшуку за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр-т. Гвардійський, 28-А: автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «C 200», р.н. « НОМЕР_1 », 2008 року випуску, номер кузову НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію даного автомобілю серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 та ключ від даного автомобілю, право власності на які зареєстроване за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч.1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як зазначено вище, арешт на автомобіль, який належить ОСОБА_3 накладено на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 22.09.2020. Ухвала слідчого судді не оскаржувалась, тому вона є чинною. В задоволенні клопотання представника третьої особи, адвоката ОСОБА_11 про зняття арешту з майна, поданого до Ленінського районного суду м. Харкова, ухвалою слідчого судді від 31.05.2021 відмовлено.

Слідчий суддя зазначає, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

При вирішенні клопотання про скасування арешту майна слідчий суддя враховує підстави для арешту майна, зокрема, відповідно до змісту ухвали слідчого судді від 22.09.2020, арешт накладався з метою недопущення втрати, зміни предмету злочину та збереження речового доказу. Зазначено, що автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «C 200», р.н. « НОМЕР_1 », 2008 року випуску, номер кузову НОМЕР_2 , є речовим доказом по даному кримінальному провадженню, оскільки є безпосереднім предметом вчинення даного злочину, об`єктом кримінально протиправних дій та за цією ознакою відповідно до ч.1 ст.98 КПК України й є речовим доказом по даному кримінальному провадженню, а тому на вказаний автомобіль може бути накладено арешт в розумінні положень ст.170 КПК України і це є необхідним з метою його збереження як речового доказу по вказаному кримінальному провадженню та недопущення його подальшого відчуження або приховування, що може призвести до втрати одного з ключових речових доказів по даному кримінальному провадженню.
Крім того, відповідно до ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова №1-кс/642/1493/20 від 28.07.2020 (справа №642/5217/19) на вказаний автомобіль вже було накладено арешт шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження ним, вказаною ухвалою клопотання прокурора було задоволено частково, тобто без позбавлення права користування даним автомобілем, оскільки «…наразі невідомі цивільно-правові підстави набуття права власності ОСОБА_3 », проте подальшим досудовим розслідуванням вже було встановлено, що ОСОБА_3 вже не є фактичним володільцем даного автомобілю, та взагалі ще первинне відчуження даного автомобілю (коли вказаний автомобіль було реалізовано до ТОВ «ТБ Слобожанщина» 30.07.2019) відбулося незаконно, шляхом підробки відповідних документів за вказаних вище обставин, та будь-які подальші правочини щодо даного автомобілю відповідно є незаконними, а також були укладені без дотримання належної передбаченої законодавством процедури, в зв`язку із чим виникла необхідність у накладенні арешту на даний автомобіль ще й шляхом позбавлення права користування даним автомобілем будь-якими особами, оскільки лише такий спосіб, з огляду на усі вищевказані обставини неодноразового фактичного відчуження даного автомобілю без укладення будь-яких документів, являється єдиним дієвим способом збереження даного автомобілю як речового доказу.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту статті 174 КПК України вбачається, що підставами для скасування арешту майна є доведення заявником, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Оцінюючи наведені у клопотанні доводи щодо необхідності скасування арешту майна на відповідність вимогам статті 174 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Підставами накладення арешту на автомобіль стала наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно є доказом вчинення кримінального правопорушення та безпосереднім предметом злочину.

Заявником не спростовано твердження про те, що вказане майно має є доказом вчинення кримінального правопорушення, що стало підставою для накладення на нього арешту.

Таким чином, заявником не доведено, що арешт накладено необґрунтовано, а відповідно, не доведено, що у застосуванні такого заходу відпала необхідність.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження. Арешт майна носить тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку.
З урахуванням викладеного вище, зважаючи на те, що на теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246КК України, триває, слідчий суддя вважає, що арешт не втратив своєї актуальності, а тому клопотання є передчасним та задоволенню на теперішній час не підлягає.
На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.
Крім того, за вказаних обставин певне тимчасове втручання в реалізацію права власності, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.
Щодо вимог заівника про закриття кримінального провадження на підставі ч.9 ст. 289 КПК України, то суд зазначає, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 від 07.09.2021 у справі №642/5217/19 провадження № 1-кс/642/3081/21 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000050 від 11.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, до дванадцяти місяців, тобто до 11.09.2022, таким чином на сьогодні відсутні підстави у слідчого судді для закриття кримінального провадження у зв*язку із закінченням строків досудового розслідування.
Керуючись ст. ст. 98, 132, 170-174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 -адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна та закриття кримінального провадження № 0000050 від 11.03.2019 залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1