ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4428/21 Номер провадження 11-кп/814/454/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року м. Полтава

Суддя доповідач Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 02 лютого 2022 року, -
В С Т А Н О В И В:
Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 серпня 2020 року за № 0000412, обвинуваченому ОСОБА_4 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з покладенням відповідних обов`язків строком на 2 місяці.

На ухвалу суду прокурор подав апеляційну скаргу.
Перевіривши апеляційну скаргу на її відповідність вимогам КПК України, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження за даною скаргою з таких підстав.
Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, відповідно до чого Кримінальний процесуальний кодекс України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку.
Як видно зі змісту оскаржуваного судового рішення, 02 лютого 2022 року місцевий суд розглянув клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у нічний період доби, за результатом чого задовольнив подані клопотання частково, змінивши ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою та цілодобовий домашній арешт.
Відповідно до абз. 1 ч.2 ст.392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13 червня 2019 року.
Абзацом 2 ч.2 ст.392 КПК України ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Однак, зважаючи на те, що прокурор подав апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції про часткове задоволення його клопотання (щодо продовження строку тримання під вартою) та зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, окреме оскарження якої з огляду на наведені положення процесуального закону не передбачено, апеляційний суд, у відповідності до ч.4 ст. 399 КПК України, дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора як поданою на судове рішення, що не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Керуючись ст. 399 КПК України, суддя-доповідач апеляційного суду, -
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 02 лютого 2022 року щодо ОСОБА_4 .

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційнускаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня отримання її копії особою, яка її оскаржує.

Суддя-доповідач ОСОБА_2