Справа №639/517/22
Провадження №1-кс/639/199/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000097від 01.02.2022,

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000097від 01.02.2022.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що в провадженні сектору дізнання відділу поліції №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження за №0000097 від 01.02.2022, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в нічний час з 30.01.2022 на 31.01.2022 приблизно о 01:00 за адресою: м. Харків, вул. Гостинна, буд. 32, невстановлена особа вчинила крадіжку металевих дверей, що належать ОСОБА_4
31.01.2022 дізнавачем СД ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, буд. 79/1, де організований пункт прийому металобрухту, був проведений огляд місця події, в ході якого були виявлені та, у подальшому, вилучені металеві двері сірого кольору, вагою 44 кг, розміром 1,93 см на 96 см.

01.02.2022 металеві двері сірого кольору, вагою 44 кг, розміром 1,93 см на 96 см, дізнавачем СД ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області визнано речовими доказами.
Отже, є достатні підстави вважати, що вилучені під час огляду місця події 31.01.2022 майно, є предметом кримінального правопорушення, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України є підставою для тимчасового вилучення

Метою накладення арешту на вилучене майно, яке визнано речовими доказами є необхідність у їх збереженні, оскільки, їх перебування у третіх осіб призведе до неминучого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, з метою уникнення кримінальної відповідальності особами, які можуть бути причетні до скоєння даного кримінального проступку.
Звернення з відповідним клопотанням важливо для забезпечення доказової бази у кримінальному провадженні, про що вказано у ст. 170КПК України.
31.01.2022 потерпіла ОСОБА_4 звернулася до ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області з заявою про прийняття на відповідальне зберігання металевих дверей сірого кольору, вагою 44 кг, розміром 1,93 см на 96 см. що належать їй на праві власності.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, звернувся із заявою, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, вимоги клопотання підтримав, просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 належним чином була повідомлена про час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явилася.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Перевіривши доводи поданого клопотання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Вимогами п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом. Документи є речовими доказами, якщо вони містять вищевказані ознаки.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Судовим розглядом встановлено наступне.

Наразі триває досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні, яке внесено в ЄРДР за №0000097від 01.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яким встановлено, що в нічний час з 30.01.2022 на 31.01.2022 приблизно о 01:00 за адресою: м. Харків, вул. Гостинна, буд. 32, невстановлена особа вчинила крадіжку металевих дверей, що належать ОСОБА_4
31.01.2022 дізнавачем СД ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, буд. 79/1, де організований пункт прийому металобрухту, був проведений огляд місця події, в ході якого були виявлені та, у подальшому, вилучені металеві двері сірого кольору, вагою 44 кг, розміром 1,93 см на 96 см.

01.02.2022 металеві двері сірого кольору, вагою 44 кг, розміром 1,93 см на 96 см, дізнавачем СД ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області визнано речовими доказами.
31.01.2022 потерпіла ОСОБА_4 звернулася до ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області з заявою про прийняття на відповідальне зберігання металевих дверей сірого кольору, вагою 44 кг, розміром 1,93 см на 96 см. що належать їй на праві власності.

Стороною обвинувачення доведено, що вилучені речі мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вказаного майна, в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України сторона обвинувачення в цій частині довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Таким чином, без накладання арешту на вищевказане майно в подальшому воно може бути приховане, знищене або передано третім особам. Накладення арешту на вилучене майно необхідно з метою забезпечення збереження речового доказу, у зв`язку з чим клопотання прокурора про арешт майна є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000097від 01.02.2022- задовольнити.

Накласти арешт на майно, що вилучене під час проведення огляду місця події від 31.01.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: металеві двері кольору, вагою 44 кг, розміром 1,93 см на 96 см, що належать на праві власності ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Передати вказане майно його власнику ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на відповідальне зберігання на час кримінального провадження..

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1