Провадження № 1-кс/638/1950/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі судового засідання в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженні № 0001303, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотання, в якому просить накласти арешт на вилучений в ході огляду місця події мобільний телефон марки Samsung в чорному корпусі.

Вимоги клопотання обґрунтовує тим, що 18.08.2021 року до ХРУП № 3 надійшло повідомлення, що за адресою: м. Харків, провулок Івановський, 30-А, на відкритій ділянці місцевості виявлено невстановлену особу, яка зберігала при собі наркотичні речовини з метою збуту. В ході огляду місця події 18.08.2021 року за адресою: м. Харків, пров. Івановський 30-А, у ОСОБА_5 , виявлено та вилучено телефон марки Samsung в чорному корпусі. Звернення з даним клопотанням до слідчого судді важливо для забезпечення доказової бази у кримінальному провадженні.

Слідчий надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимогу підтримав, просив задовольнити.

Дослідивши клопотання і додатки до нього, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У зв`язку з вищевикладеним слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту на вилучене майно, оскільки слідчим доведено та надано докази про підставу і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту цього майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженні № 0001303, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України задовольнити.
Накласти арешт на виявлений та вилучений в ході огляду місця події 18.08.2021 року у період часу з 05 год. 17 хв. до 06 год. 15 хв., під час огляду місця події за ділянці місцевості за адресою: м. Харків пров. Іванівський, 30-А, мобільний телефон марки Samsung в чорному корпусі.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: