Справа № 299/4056/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

21.12.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: прокурорки ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/786/20 за апеляційною скаргою, яку подав прокурор Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В :

Вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23 квітня 2020 року,
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Виноградів, Виноградівського району Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, із неповною середньою освітою, неодруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, раніше судимого, а саме: 22.06.2005 Виноградівським районним судом Закарпатської області за ч. 3 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; 06.03.2009 Виноградівським районним судом Закарпатської області за ч. 1 ст. 187 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі статті 71 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; 15.08.2019 Виноградівським районним судом Закарпатської області за ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 ( один) рік, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, -

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та виправдано у зв`язку з недоведеністю того, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується.

У вироку зазначено, що ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він, будучи засудженим 15.08.2019 вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, із призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, на підставі статті 75 КК України звільненим від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, та відносно якого 24.06.2019 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000561, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, скеровано до Виноградівського районного суду Закарпатської області, повторно вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин. Так, 11 вересня 2019 року, приблизно о 15 годині ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, з метою скоєння крадіжки чужого майна, діючи умисно, повторно, з особистих корисливих спонукань, шляхом вільного доступу зайшов через незачинену хвіртку воріт на територію дворогосподарства АДРЕСА_2 , власницею та мешканкою якого є ОСОБА_9 . У подальшому ОСОБА_6 , впевнившись у відсутності власника та сторонніх осіб, які би могли викрити його протиправні дії, увійшов через незачинені двері у будинок, де пройшов коридорною кімнатою будинку до спальної кімнати, де побачив на ліжку ОСОБА_9 , яка перебувала у стані сну й, скориставшись її безпорадним станом, пройшов до кухонної кімнати, де всередині дерев`яного кошика знайшов гаманець, звідки таємно викрав грошові кошти у сумі 600 гривень, завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму. За наведених обставин ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням у житло.

Відповідно до вироку, обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні надав показання про те, що минулого року, влітку, коли саме не пригадує, приблизно о 10 годині 00 хвилин пішов до будинку, в якому проживає ОСОБА_9 , що знаходиться не в селі Пийтерфолво, на території якого він проживає, а в іншому селі, для того, щоб викрасти гроші, тому що не мав чим годувати дітей. Зайшов на подвір`я будинку через незачинені ворота, на подвір`ї була потерпіла, яка його не бачила, та пішов до будинку, двері якого були відчинені, всередині нікого не було, звідки пройшов на кухню, де побачив кошик, а в ньому гаманець, з якого взяв гроші в сумі 600 гривень, вийшов з будинку та з подвір`я. Виходячи з подвір`я, розмовляв із потерпілою, якій не казав про те, що забрав гроші, проте вона про це знала. Аналіз показань обвинуваченого свідчить про те, що він не підтвердив дату, час та місце вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також обставину щодо перебування потерпілої в будинку в стані сну, які вказані в обвинувальному акті. Інші докази у підтвердження обставин, за яких скоєно кримінально-карні дії, суду не надано.

В апеляційній скарзі прокурор Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , вказує на те, що суд першої інстанції не повно з`ясував обставини, встановлені під час досудового розслідування кримінального провадження, не перевірив докази і не дав їм належну оцінку, відповідно до положень ст. 94 КПК України, відтак безпідставно виправдав ОСОБА_6 . На переконання апелянта, судом не дотримані вимоги ст. 370 КПК України, відповідно до якої вирок повинен бути законним, обґрунтованим, умотивованим. Також, прокурор стверджує, що суд обґрунтовує вирок лише тими доказами, які були розглянуті та досліджені у судовому засіданні. Вважає, що суд, при ухваленні вироку, за своєю ініціативою вказав, що обвинувачений фактично не повідомив про обставини вчинення ним злочину, що на думку прокурора, не відповідає дійсності та суперечить доказам, які були досліджені у суді. При цьому, судом не взято до уваги письмові докази, які підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Просить вирок скасувати, ухвалити новий, яким ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового провадження : прокурорки ОСОБА_5 , яка просила апеляційну скаргу задовольнити частково, вирок скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції ; захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Так, відповідно до ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України судове рішення (вирок), який ухвалюється іменем України, є найважливішим актом правосуддя в кримінальних справах, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, у тому числі ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням, передбачених цим Кодексом, вимог щодо кримінального провадження, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням у ньому належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. У мотивувальній частині вироку в разі визнання особи винуватою зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви не врахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованим, якщо судом приймалися такі рішення; обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання; мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання, застосування примусових заходів медичного характеру при встановленні стану обмеженої осудності обвинуваченого, застосування примусового лікування відповідно до статті 96 Кримінального кодексу України, мотиви призначення громадського вихователя неповнолітньому; підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Відповідно до ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що:
1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа;
2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим;
3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого (крім випадків, коли здійснювалося спеціальне досудове розслідування), прокурора, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.
Однак, у порушення положень вказаної норми процесуального права, підготовче судове засідання у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 проведено без участі потерпілої ОСОБА_9 . При цьому, заява потерпілої ОСОБА_9 про проведення підготовчого судового засідання без участі потерпілої ОСОБА_9 у матеріалах кримінального провадження відсутня. Окрім того, у матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про те, що потерпіла ОСОБА_9 належним чином була повідомлена про час та місце проведення підготовчого судового засідання, що мало місце 13.01.2020 (а. к. п. 38-41).
Відповідно до ч. 2 ст. 318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що судовий розгляд кримінального провадження (справи) проведено за відсутності потерпілої ОСОБА_9 .
Між тим, з журналів судових засідань убачається, що 30.01.2020 (а. к. п. 49-52), 20.02.2020 (а. к. п. 68-69), 26.02.2020 (а. к. п. 75-76), 10.03.2020 (а. к. п. 80-81), 18.03.2020 (а. к. п. 88), 24.03.2020 (а. к. п. 96-97), 25.03.2020 (а. к. п. 102-103), 14.04.2020 (а. к. п. 116) судовий розгляд кримінального провадження відкладався, у тому числі й у зв`язку з неявкою потерпілої у судові засідання.
Проте, суд першої інстанції, 23.04.2020, продовжуючи розгляд кримінального провадження, не з`ясовував причини неявки потерпілої ОСОБА_10 у судові засідання. Матеріали кримінального провадження також не містять відомостей про те, що судом з`ясовувались причини неявки потерпілої ОСОБА_10 у судові засідання, що потерпіла ОСОБА_9 належним чином була повідомлена про час та місце проведення судових засідань, що мали місце у вищевказані дні.
При цьому, з журналів судових засідань убачається, що 20.02.2020 та 26.02.2020, судом приймалось рішення про обов`язковість явки потерпілої на розгляд кримінального провадження, однак 10.03.2020, 18.03.2020, 24.03.2020, 25.03.2020, 14.04.2020 та 23.04.2020 судові засідання проведено за відсутності потерпілої та даних про причини її неявки на розгляд кримінального провадження. У матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що захворювання потерпілої перешкоджали її явці на розгляд кримінального провадження.
Окрім того, у вироку містяться суперечності, зокрема у мотивувальній частині вироку вказується на те, що не доведеною є вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а у резолютивній частині що ОСОБА_6 виправдано у зв`язку з недоведеністю того, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується.
Між тим, виправдовуючи ОСОБА_6 за недоведеністю того, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується, суд у мотивувальній частині належним чином не вмотивував висновок про те, що на підставі чого дійшов до такого переконання.
У порушення вимог ст. 374 КПК України та роз`яснень, які Пленум Верховного Суду України дав у п. 17 постанови від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку« (зі змінами, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 4 червня 1993 року № 3 та від 3 грудня 1997 року №12), суд у мотивувальній частині вироку не вмотивував висновки про прийняття одних і відхилення інших доказів, а лише формально послався на зміст цих доказів, у тому числі, не вказав на мотиви не врахування окремих доказів, а саме, на підстави, з яких відхилив показання обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що «минулого року, влітку, коли саме не пригадує, приблизно о 10 годині 00 хвилин пішов до будинку, в якому проживає ОСОБА_9 , що знаходиться не в селі Пийтерфолво, на території якого він проживає, а в іншому селі, для того, щоб викрасти гроші, тому що не мав чим годувати дітей. Зайшов на подвір`я будинку через незачинені ворота, на подвір`ї була потерпіла, яка його не бачила, та пішов до будинку, двері якого були відчинені, всередині нікого не було, звідки пройшов на кухню, де побачив кошик, а в ньому гаманець, з якого взяв гроші в сумі 600 гривень, вийшов з будинку та з подвір`я. Виходячи з подвір`я, розмовляв із потерпілою, якій не казав про те, що забрав гроші, проте вона про це знала«.
Колегія суддів вважає, що аналіз показань обвинуваченого свідчить про те, що ним визнається факт викрадення майна у потерплої ОСОБА_9 , обставини, за яких викрадено кошти, та їх розмір, однак у показаннях ОСОБА_6 містяться окремі розбіжності зі встановленими органом досудового розслідування фактичними обставинами, за яких скоєно кримінально-карні дії.
Зазначивши у мотивувальній частині вироку про те, що інші докази у підтвердження обставин, за яких скоєно кримінально-карні дії, суду не надано, суд у вироку не послався на те, які саме докази не були надані суду першої інстанції, чи містяться у цих доказах дані у підтвердження висновку про вчинення кримінально-карних дій, у тому числі про скоєння їх обвинуваченим ОСОБА_6 .
Відповідно до ст. ст. 412, 415 КПК України судове рішення будь-якому разі підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
Колегія суддів вважає, що вищенаведені обставини щодо проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду кримінального провадження без участі потерпілої є істотними порушенням вимог КПК України, що призвели до неповноти та поверховості при дослідженні фактичних обставин справи, невідповідності висновків, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, і тягнуть скасування оскаржуваного вироку з призначенням нового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 у суді першої інстанції в іншому складі.
Під час нового розгляду кримінального провадження підлягають до ретельної перевірки та відповідної оцінки доводи апеляційної скарги прокурора щодо неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду першої інстанції викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження.
Також під час нового розгляду кримінального провадження, суду першої інстанції необхідно усунути вказані вище недоліки, повно та всебічно дослідити зібрані у кримінальному провадженні докази, дати належну оцінку пред`явленим сторонами обвинувачення та захисту доказам у їх сукупності і прийняти рішення з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального законів.
Отже, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке, відповідно до ст. ст. 412, 415 КПК України, є підставою для скасування вироку із призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі, а також допущена неповнота та поверховість при дослідженні фактичних обставин кримінального провадження, які призвели до постановлення вироку, який не можна визнати законним та обґрунтованим.
З огляду на наведені вище обставини, вимоги п. 5 ч. 2 ст. 412, ст. 415 КПК України, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про ухвалення нового вироку щодо ОСОБА_6 .
Оскільки прокурором клопотання щодо запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 не заявлялось, тому апеляційним судом рішення у цій частині не приймалось.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав прокурор Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , задовольнити частково.
Вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23 квітня 2020 року щодо обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_6 , скасувати, призначивши новий розгляд обвинувального акту підготовчому судовому засіданні Виноградівського районного суду в іншому складі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: