Справа № 202/7236/21
провадження № 1-кс/202/6877/2021
УХВАЛА
про повернення клопотання

17 грудня 2021 року слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , ознайомившись з клопотанням старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 000014 від 12 січня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 361 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 000014 від 12 січня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 361 КК України.
17 грудня 2021 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна.
Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна, підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Разом з тим, слідчим у клопотанні зазначено лише загальні положення КПК України щодо застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, при цьому, не конкретизовано мету накладення арешту на майно, не зазначено підстави накладення арешту, відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту зазначеного у клопотанні майна.
Також, слідчий у клопотанні зазначечає, що 16 грудня 2021 року майно на яке він просить накласти арешт, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 000014, однак до клопотання не долучено доказів на підтвердження того, що зазначене у клопотанні майно, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Таким чином, слідчим не виконано вимоги ч. 2 ст. 171 КПК України, щодо необхідності долучення до клопотання оригіналів або копій документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.
Крім того, у своєму клопотанні, слідчий просить накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку, однак останнім не вказано чи входять ці речі і документи до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, чи дане майно є тимчасово вилученим.
Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Враховуючи те, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність його повернення прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин.
Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-175, 309, КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 000014 від 12 січня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 361 КК України- повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1