Справа № 283/2044/21
Номер провадження 1-кс/289/260/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2021 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_4 ,-
ВСТАНОВИВ :
05.10.2021 року ОСОБА_3 подав заяву до Радомишльського районного суду Житомирської області про відвід головуючого судді ОСОБА_4 , який розглядає кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 2 ст. 127 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 127 та ч. 2 ст. 127 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за ч. 1 ст. 384 КК України.
Заявник мотивує відвід судді тим, що він упереджено ставиться до нього, як сторони кримінального провадження при вирішення питання щодо вирішення запобіжного заходу по справі № 289/2044/21.
З зазначених підстав просить заяву задовольнити.
В судове засідання заявник та прокурор не з`явилися, про час та дату засідання повідомлені належним чином.
Частиною 3 ст. 81 КПК України визначено, що при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів.
З аналізу ст. 81 КПК України вбачається, що остання не містить норми, яка б унеможливлювала розгляд заяви про відвід чи самовідвід судді у зв`язку з нез`явленням в судове засідання судді, слідчого судді, яким заявлено відвід, заявника чи інших учасників кримінального провадження.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що можливо проводити розгляд справи у відсутність осіб, які не з`явилися.
Статтею 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Таким чином, правове регулювання відводу судді визначається статтями 75, 76 КПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу.

Частини 1, 2 статті 80 КПК України передбачають, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до частини першої статті 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, зазначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Мироненко і Мартенко проти України», «Білуха проти України», «Рудніченко проти України» вказав на те, що наявність безсторонності (неупередженості) суду має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайн проти Швейцарії).
Таким чином, неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді, але простої заяви недостатньо, необхідно навести достовірні докази.

Особиста думка або незгода обвинуваченого з конкретними рішеннями судді під час судового провадження не може свідчити про упередженість та необ`єктивність судді та бути підставою для відводу.

Процесуальне законодавство, з метою захисту прав учасників, надає обвинуваченому право на апеляційне оскарження рішення суду, у разі наявності підстав для сумніву в його законності чи об`єктивності.

Подана обвинуваченим ОСОБА_3 заява про відвід не містить жодного обгрунтування чи доказу і відповідно жодна із вищезазначених підстав не знайшла свого підтвердження в ході розгляду заяви про відвід головуючого судді ОСОБА_4 .
Керуючись статтями 75, 81 КПК України, суддя ,-
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_4 , який здійснює розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 2 ст. 127 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 127 та ч. 2 ст. 127 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за ч. 1 ст. 384 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1