Справа № 456/6074/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1393/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на ухвалу слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 грудня 2021 року про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваногоОСОБА_7 ,

його захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою задоволено клопотання слідчого Слідчого відділення Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_8 та обрано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» без можливості застосування та визначення йому розміру застави.

Строк дії ухвали слідчого судді становить шістдесят днів.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 постановлено рахувати з часу його затримання, тобто з 01.12.2021 року.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 грудня 2021 року скасувати та постановити нову ухвалу про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави є порушенням прав людини, адже позбавляє особу надії на те, що може скористатися правом на внесення застави. Обираючи даний запобіжний захід суд без посилання на докази, зазначив, що у слідства є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового слідства і суду, може впливати на потерпілих, свідків, експерта, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Як зазначає апелянт, відмовляючи підозрюваному у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, за наявності постійного місця проживання, відсутності наміру ухилятися від слідства та суду, слідчий суддя жодним чином таку відмову не обґрунтував.
Заслухавши доповідача, підозрюваного та його захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно зі ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону були дотримані у повному обсязі.

Згідно з матеріалами клопотання, 01 грудня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000881, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Органом досудового розслідування підозрюється ОСОБА_7 у тому, що він, будучи раніше неодноразово судимим, у тому числі й за корисливі злочини, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив нове умисне кримінальне правопорушення. Зокрема, 30.11.2021 року близько 22:05 год. ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 , перебуваючи навпроти житлового будинку АДРЕСА_1 , побачили ОСОБА_11 , який йшов по тротуару та у цей час у них виник умисел, який був спільний та взаємоузгоджений на протиправне відкрите заволодіння майном потерпілого, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Надалі, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне, відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 підійшли до потерпілого ОСОБА_11 , та, діючи як співвиконавці, з метою повторного відкритого заволодіння майном потерпілого, ОСОБА_10 наніс один удар кулаком в область обличчя потерпілого ОСОБА_12 , внаслідок чого останньому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна на червоній каймі нижньої губи майже посередині, яке частково поширювалося і на слизову оболонку нижньої губи, що згідно з висновком судово-медичного експерта відноситься до легкого тілесного ушкодження. Після цього ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_7 повалили потерпілого на aсфальтне покриття проїжджої частини дороги, для полегшення доступу до барсетки потерпілого, яку він утримував на плечі. У той час коли ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_10 застосовували насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, ОСОБА_10 притиснув силою потерпілого ОСОБА_11 до асфальтного покриття, а ОСОБА_7 , шляхом ривка, умисно, повторно, відкрито викрав із плеча чоловічу сумку шкіряну чорного кольору вартістю 300 грн., всередині котрої був гаманець шкiряний чорного кольору вартістю 200 грн., у котрому були кошти в сумі 6 000 грн. купюрами номіналом по 500 грн., після чого зникли з місця події, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Внаслідок вчиненого ОСОБА_7 та ОСОБА_10 кримінального правопорушення, потерпілому ОСОБА_11 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 6 500 грн.. Слідчий зазначає, що таким чином ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у відкритому викрадені чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерплого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, про що йому 01.12.2021 року було повідомлено, однак він від отримання відповідного повідомлення про підозру відмовився. Слідчий також вказує, що причетність підозрюваного ОСОБА_7 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності та вважає, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування, може незаконно впливати на потерпілого чи іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, продовжити вчиняти правопорушення щодо потерпілого чи інших осіб, а також втекти, так як не має міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення корисливих злочинів, за що відбував покарання у місцях позбавлення волі. Щодо нього також свого часу застосовувалися положення ст. 75 КК України та надавався іспитовий строк, під час котрого ним було вчинено новий злочин з корисливих мотивів. Крім того, він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Перевіркою встановлено, що дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя перевірив законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст.193 КПК України, ст.194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскільки відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (п.55 Рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального провадження.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, долучені до клопотання докази свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, така причетність є вірогідною та достатньою для застосування до підозрюваного заходу забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Є обґрунтованими і висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відтак у разі доведеності його вини, існує ризик того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, обставини вчинення кримінального правопорушення, що в свою чергу вказує на наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, зокрема корисливого, за умов неперебування його ізольованим від суспільства в межах запобіжного заходу, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема впливати на потерпілого та іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Колегія суддів апеляційного суду вважає вірним висновок слідчого судді, що зазначені ризики є реальними і їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_7 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщенням підозрюваного, не можуть їм запобігти.

Доводи апеляційної скарги захисника були предметом оцінки слідчим суддею першої інстанції, з якою погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування оскаржуваного рішення, апеляційним переглядом не встановлено.

Ураховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог немає.

Керуючись ст. ст. 404. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :
ухвалу слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 грудня 2021 року, якою підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в його інтересах без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3