Номер провадження 1-кп/754/1000/21
26 серпня 2021 року Деснянський районний суд м. Києва
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності,
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,
Кримінальний проступок вчинено обвинуваченим ОСОБА_3 за наступних обставин.
Так, 16.06.2007, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_3 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_1 , познайомився із ОСОБА_5 , яка попросила виготовити меблі для кухні.
Не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, ОСОБА_3 переслідуючи корисливий мотив та мету незаконно збагатитись, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи їх настання, користуючись довірою із знайомством ОСОБА_6 , надав останній неправдиву інформацію щодо своїх дійсних можливостей та намірів про виготовлення меблів для кухні, та домовився про завдаток в сумі 6 100,00 грн.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою ОСОБА_3 , 17.06.2007 у невстановлений досудовим розслідуванням час отримав передплату у сумі 6 100,00 грн., які належать ОСОБА_6 .
Продовжуючи свої злочинні наміри, 18.06.2007 приблизно об 11:00 год., ОСОБА_3 перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1 , повідомив ОСОБА_6 про закупівлю додаткових матеріалів та попросив надати йому грошові кошти в сумі 1 200,00 грн., в свою чергу ОСОБА_6 передала ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 1 200,00 грн. та отримала від останнього розписку про отримання завдатку в сумі 7 300,00 грн. для виготовлення меблів для кухні.
В подальшому отримавши у такий спосіб вказану суму грошових коштів ОСОБА_3 меблі не виготовив та грошові кошти в сумі 7 300,00 грн. власниці не повернув, завдавши ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 7 300,00 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України, оскілки обставини кримінального проступку, який йому інкримінують, мали місце 16 червня 2007 року, а тому на момент розгляду кримінального провадження стосовно нього в суді сплинув передбачений законом строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 190 ч.1 КК України. Просить звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження. Суть обвинувачення та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави йому зрозуміло.
Прокурор не заперечувала проти клопотання обвинуваченого та звільнення останнього від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані документи, суд приходить до наступного висновку.
Так, відповідно до положень ст. 314 ч.3 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною другою статті 284 КПК України, де в частині другій зазначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно ст. 286 ч.4 КПК, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Статтею 49 КК України передбачені строки застосування інституту давності, де в частині першій пункті другому вказано, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, до набрання вироком законної сили минуло три роки.
Відповідно до класифікації кримінальних правопорушень (ст.12 ч.2 КК України) кримінальним проступком є передбачене КК України діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Санкцією ст.190 ч.1 КК України, передбачені альтернативні види покарання у виді: штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, громадських робіт на строк від двохсот до двохсот сорока годин, виправні роботи на строк до двох років, обмеження волі на строк до трьох років.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинялось, у зв`язку із невстановленням місцезнаходження ОСОБА_3 здійснювався розшук останнього.
Відповідно до ст. 49 ч.2 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.
Однак, в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 не ухилявся від досудового розслідування кримінального провадження стосовно нього за ст. 190 ч.1 Кк України.
В даному випадку діяння, передбачене ст. 190 ч.1 КК України, і яке інкримінують обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до класифікації кримінальних правопорушень, є кримінальним проступком, з дня вчинення якого - 16 червня 2007 року, минуло більше трьох років.
Аналізуючи зазначене, суд приходить до висновку, що виконані три умови застосування інституту давності притягнення до кримінальної відповідальності, а саме:
- закінчився зазначений у законі строк;
- обвинувачений ОСОБА_3 не вчинив протягом трирічного строку нового кримінального правопорушення;
- не ухилився від досудового розслідування та суду.
Крім того, сам обвинувачений ОСОБА_3 просить застосувати до нього вказаний судом інститут давності.
Згідно з положеннями ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Нормою ст. 284 ч.2 п.1 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно ст. 288 ч. 3 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та звільнення його від кримінальної відповідальності згідно ст. 49 КК України і закриття кримінального провадження стосовно нього.
В обґрунтування висновків про наявність підстав для застосування норм ст. 49 КК України, про безумовний характер інституту звільнення від кримінальної відповідальності за спливом строків давності, судом враховано правові висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 26.03.2020 (ЄУНС730/67/16-к) та від 17.06.2020 (ЄУНС 598/1781/17), відповідно до яких звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування шкоди потерпілому, щирого каяття, невизнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, за наявності згоди обвинуваченого на звільнення від кримінальної відповідальності.
Таким чином, визначені ст. 49 ч.1 п.2 КК України умови при розгляді клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 дотримано, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання і звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ст. 190 ч.1 КК України на підставі ст. 49 ч.2 п.1 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Речові докази, витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.
Під час досудового розслідування та судового розгляду стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.
Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284, 376 ч.2 КПК України, суд
клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.
ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, на підставі ст. 49 ч.1 п.2 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 27.08.2021 о 14:00 год.

Суддя: ОСОБА_1