Справа № 645/7507/21
Провадження № 1-кп/645/355/22
УХВАЛА
Іменем України

21 січня 2022 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

За участю:

Секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

Прокурора ОСОБА_3

Обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

Захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 ,

Захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в:
В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебуває вищевказане кримінальне провадження.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження застосування до обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обґрунтування продовження строку застосування останньому вказаного запобіжного заходу зазначив наявність обґрунтованої підозри та сукупність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не перестали існувати, зокрема, ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, які були залучені під час складання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину за його участю, ризик вчинення ним інших кримінальних правопорушень. Тому прокурор вважав доцільним продовжити ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Також прокурором заявлене клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 21.00 години до 06.00 години наступної доби за місцем її реєстрації та проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , на 60 днів, обґрунтовуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, та продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_6 заперечували проти клопотання прокурора стосовно продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 спираючись на те, що на даний час продовження запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_4 не є виправданим та просили змінити на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі.
Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник, адвокат ОСОБА_7 стосовно клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечували.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що обрані обвинуваченим ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту необхідно продовжити з наступних підстав.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України,за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.06.2021 стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Згідно матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_4 в ході досудового розслідування був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.06.2021 року.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Продовжуючи строк тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Судом вивчалась можливість застосування обвинуваченому ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що ОСОБА_4 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому злочинів може вдатися до відповідних дій.
ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, законних джерел доходу не має, відсутні міцні соціальні звязки. Вказане свідчить, що обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе залишити місце проживання та ймовірніше за все прийняти спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Отже, враховуючи існування вищезазначених ризиків, оцінюючи сукупність обставин, та враховуючи, що повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який, відповідно до санкції статті передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 9 до 12 років, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим.
Також суд враховує відсутність міцних соціальних зв`язків, що у сукупності з іншими обставинами справи дають підстави вважати, що лише тримання під вартою зможе дієво запобігти ризикам та, з урахуванням положень ст. 183 КПК України, виключає можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо даної особи.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на термін, який не може перевищувати 60 (шістдесят) днів.
Разом з тим, виходячи з принципів, закріплених в ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, продовжуючи ОСОБА_4 запобіжний захід, обраний в ході досудового розслідування, суд вважає за необхідне періодично, але не рідше, ніж раз на два місяці, переглядати питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Вирішуючи питання стосовно клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд зазначає наступне.
На підставі ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.06.2021 обвинуваченій ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який в подальшому продовжувався.
Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
На виконання вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризиків, на які посилався прокурор.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи існування доведених прокурором ризиків, з метою забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків, з урахуванням сукупності обставин, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею особливо тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує їй в разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, застосування більш м`яких запобіжних заходів не є можливим.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання прокурора та продовження застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21:00 год. до 06.00 год. наступної доби з покладенням обов`язків, визначених ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.06.2021.
Керуючись 131-132, 177, 183, 331, 369-372, 484-496 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строк тримання під вартою, який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 21 березня 2022 року.
Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у період часу з 21.00 год. до 06.00 год. наступної доби, на 60 днів, тобто до 21 березня 2022 року.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 7 днів, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя - ОСОБА_1