Справа № 524/9998/21
Провадження № 1-кп/524/652/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2021 року. Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілої ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0001723 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, громадянина України, українця, освіта середньо-спеціальна, одруженого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, працюючого ПрАТ «Кременчуцький колісний завод» - токар, зареєстрованого та фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

У С Т А Н О В И В:
13.10.2021 року близько 22 години 00 хвилин у приміщенні кв. АДРЕСА_2 , за місцем свого проживання, між чоловіком ОСОБА_6 та дружиною ОСОБА_5 , виникла сварка, на ґрунті якої у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_5 один удар правою рукою стиснутою в кулак в область обличчя зліва, після чого остання втративши рівновагу упала спиною на диван. Продовжуючи свої дії, ОСОБА_6 сів на ноги потерпілої та наніс 3-4 удари правою рукою стиснутою в кулак в область обличчя зліва, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді: синця навколо лівого ока і лівої щоки, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Свою вину у скоєні інкримінованого йому кримінального проступку ОСОБА_6 визнав повністю та не заперечував викладені в обвинувальному акті фактичні обставини вчинення злочину. Показання по суті обвинувачення відмовився давати, посилаючись на ст. 63 Конституції України. Цивільний позов потерпілої обвинувачений ОСОБА_6 визнав повністю.
Потерпіла ОСОБА_5 будучи допитаною в судовому засіданні повідомила суду, що вона проживала спільно зі своїм чоловіком ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 . 13.10.2021 року між нею та чоловіком ОСОБА_6 виникла сварка, в ході якої останній заподіяв їй тілесні ушкодження. Моральну шкоду оцінює на суму 10 000 грн.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, за згодою учасників судового розгляду, суд розглянув справу щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом потерпілої та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку ті обставини, які не досліджувалися судом першої інстанції.
При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального проступку в судовому засіданні доведена повністю.
Умисні дії ОСОБА_6 , які виразились в умисному заподіянні потерпілій ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України.
Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке віднесено до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується як особа на яку не надходило скарг, працює, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей. Враховується також сімейний стан, стан здоров`я та вік обвинуваченого.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає повне визнання вини та щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 , попередження нових кримінальних правопорушень, йому має бути призначене необхідне й достатнє покарання у виді штрафу, в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.
Потерпіла ОСОБА_5 звернулася до суду з цивільним позовом про стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.
Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з такого

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Ч.3 ст.23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно п.9 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, які зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має право виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що внаслідок злочину, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_5 була спричинена моральна шкода, яка полягає в моральних та душевних стражданнях, пов`язаних із тим, що тілесні ушкодження обвинуваченим їй були нанесені у присутності їх спільної малолітньої дитини. Від нанесених побоїв у потерпілої утворилися синці на обличчі, що спричинило їй страждання.

Такі обставини свідчать про завдання потерпілій моральної шкоди в розумінні положень ст.23 ЦК України та згідно до вказаної норми матеріального права і ст.1168 ЦК України така шкода підлягає відшкодуванню грішми за рахунок обвинуваченого.

Враховуючи вимоги розумності, справедливості і співмірності завданої моральної шкоди, з огляду на ступінь та глибину моральних страждань потерпілої ОСОБА_5 , яких вона зазнала внаслідок вчиненого по відношенню до неї кримінального правопорушення, конкретних обставин справи, порушення нормального укладу життя, суд вважає, що еквівалентною завданим моральним стражданням буде сума, що складає 10 000 грн.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити повністю, стягнувши з обвинуваченого ОСОБА_6 на її користь 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Оксана ПАЛЬЧИК