Справа № 131/959/21
Провадження № 1-кп/131/205/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2021м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Іллінці обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 серпня 2021 р. за № 0000215 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України,

встановив:

У провадженні Іллінецького районного суду Вінницької області перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 мотивуючи його тим, що ризики, передбачені статею 177 КПК України, які існували на час застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 на даний час не зменшились, а саме, вчинення обвинуваченим дій пов`язаних із переховуванням від суду, перешкоджанням кримінальному провадженню іншим чином та вчиненням інших кримінальних правопорушень.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, востаннє 25 травня 2017 р. Бершадським районним судом Вінницької області за частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 289 КК України до покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі, маючи незняту і непогашену судимість на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний тяжкий злочин, пов`язаний із незаконним заволодінням транспортного засобу, передбачений частиною 2 статті 289 КК України.
Вказане свідчить про відсутність у обвинуваченого будь-яких стримуючих бар`єрів, щодо вчинення кримінальних правопорушень, окрім того може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тому є висока ймовірність того, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі усвідомлюючи в подальшому призначення йому покарання, яке він може понести, свідомо може ухилятися від суду, а також те, що розгляд справи не може бути завершено до закінчення дії ухвали слідчого судді Немиріського районного суду Вінницької області від 05 серпня 2021 р. про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 03.10.2021 р., прокурор звертається до суду із даним клопотання про необхідність у продовженні раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, вказуючи, що інший більш м`який запобіжний захід не спроможний забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив суд обрати йому більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного, мотивуючи зазначене тим, що ризики визначені змістом статті 177 КПК України станом на поточний момент зменшились.
Потерпілий ОСОБА_6 пояснив суду, що буд-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого він не має та просить суд застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши зміст обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, клопотання про продовження раніше обраного запобіжного засобу у вигляді тримання під вартою, дійшов наступного висновку.
З матеріалів доданих до клопотання прокурора вбачається, що ухвалою слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 05 серпня 2021 р. щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб до 03.10.2021 року.
Згідно статті 331 КПК України під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
При вирішенні питання про продовження терміну дії обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги статті 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Крім того, суд враховує вимоги статті 177 КПК України, а саме, те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Також суд, враховує зміст статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі.
Так, обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 10.08.2021 р. було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03.10.2021 р. з урахуванням ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, жодного доказу про зникнення цих ризиків суду не надано, тому на даний час підстав для зміни запобіжного заходу даному обвинуваченому, суд не вбачає.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив обставини його неодноразового притягнення до кримінальної відповідальності в тому рахунку із призначенням покарання у вигляді позбавлення волі за вчинення умисного тяжкого злочину, пов`язаного із незаконним заволодінням транспортним засобам.
Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід розглядати у кожній справі окремо з урахуванням її особливостей (рішення ЄСПЛ «Jecius проти Литви» заява № 34578/97 від 31.07.2000).
У правовій позиції Європейського суду з прав людини в рішенні у справі «Харченко проти України» висловлено наступне «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення.
Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості» (пункт 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).
Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених статтею 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень.
Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом, але за наявності чітких ознак, що цього вимагає справжній суспільний інтерес, який не зважаючи на наявність презумпції невинуватості переважає інтереси забезпечення права на свободу.
Суд не вправі на даному етапі судового розгляду оцінювати докази, які прокурором не долучалися до матеріалів кримінального провадження. На даному етапі суд тільки встановлює наявність чи відсутність ризиків передбачених статтею 177 КПК України для вирішення підставності продовження чи не продовження обвинуваченому запобіжного заходу і не вправі досліджувати докази по справі.
З вказаного слідує, що рішення суду про продовження строку тримання під вартою буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає вимогам КПК України, але й постановлено з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.
З урахування вищенаведеного, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, з метою забезпечення його належної поведінки під час розгляду справи, запобіганню уникнення правосуддя, вчинення інших кримінальних правопорушень, що буде відповідати змісту КПК України та приписам статті 5 Конвенції про захист основоположних прав та свобод людини.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 331, 370-372 КПК України, суд -
постановив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянинові України, продовжити на 60 діб, починаючи з 29.09.2021 р. до 27.11.2021 р. включно.
Строк дії ухвали суду, в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу на 60 діб, тобто до 27.11.2021 р. включно.
Копію ухвали направити до Державної установи «Вінницька установа виконання покарань № 1» для виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: