ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового засіданняОСОБА_5
прокурораОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянувши в режимі відеоконференції, у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001683 від 06 листопада 2021 року відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого 27 вересня 2021 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.ч. 1,2 ст. 190, ст. 70, ст. 76 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки

за апеляційною скаргою прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 18 грудня 2021 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погодженого прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001683 від 06 листопада 2021 року задоволено частково. Застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на нього відповідних обов`язків строком до 17 лютого 2022 року.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що слідчим не доведено, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, та з урахуванням всіх обставин передбачених ст. 178 КПК України, не доведено що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти доведеним ризикам.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду міста Кременчука від 18 грудня 2021 року скасувати та постановити нову ухвалу якою, клопотання слідчого задовольнити, та застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

З рішенням районного суду не погоджується, так як вважає, що останнє не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, є необґрунтованим та таким, що не в змозі належним чином виконати покладені на підозрюваного обов`язки.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що слідчому судді було надано докази (додатки до клопотання) для підтвердження необхідності обрання саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного, які органом досудового розслідування здобуті у передбачений законом спосіб та підтверджують законність та обґрунтованість складеної та врученої ОСОБА_7 підозри, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Застосування до ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним в даному випадку, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам зазначеними в клопотанні які належним чином обґрунтовані.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, позицію учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали додані до клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, згідно з ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.

Норми ст.177КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається з матеріалів провадження, у провадженні слідчого відділу СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області, перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001683 від 06 листопада 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В ході проведення досудового розслідування, було встановлено, що 05листопада 2021 року о 11 год 42 хв ОСОБА_7 прибув до приміщення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області, розташованого за адресою: м. Кременчук, вул. Першотравнева б. 29/5, де залишив у пакеті з продуктами для харчування призначеного для передачі обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , два поліетиленові пакетики із особливо небезпечним наркотичним «канабіс», масою, в перерахунку на суху речовину відповідно 3, 274 г та 4,462 г, що були виявлені та вилучені працівниками правоохоронних органів.

17 грудня 2021 року, в період часу з 06 год 15 хв до 07 год 30 хв, на підставі ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 працівниками Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області проведено обшук під час якого виявлено та вилучено: поліетиленовий пакет, в якому зберігався особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», загальною масою 21,119 г, яку ОСОБА_7 зберігав за місцем фактичного мешкання з метою збуту, внаслідок чого протиправна діяльність ОСОБА_7 була припинена.

17 грудня 2021 року старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурором Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 матеріали кримінальних проваджень № 0001683 від 06 листопада 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та № 001890 від 17 грудня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК У країни було об`єднано в одне провадження під єдиним реєстраційним номером №0001683.

17 грудня 2021 року о 07 год. 30 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.

За вказаним фактом 17 грудня 2021 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 на даному етапі провадження підтверджується зібраними по кримінальному провадженню в їх сукупності доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 05 листопада 2021 року; висновком експерта Полтавського НДЕКЦ №СЕ-19/117-21/13573- НЗПРАП від 10 листопада 2021року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 16 листопада 2021 року; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_12 від 16 листопада 2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 16 листопада 2021 року; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_13 від 16 листопада 2021 року; Рапортом о/у ВКП КРУП ОСОБА_14 від 15 листопада 2021 року; протоколом огляду відеозапису від 16 листопада 2021 року; протоколом обшуку від 17 грудня 2021 року; Протоколом затримання особи підозрюваної у скоєнні злочину в порядку ст. 208 КПК України від 17.12.2021; речовими доказами та іншими доказами здобутими під час досудового розслідування.

Отже, перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, колегія суддів повністю погоджується з висновками слідчого судді, що наведені у клопотанні обставини, на даному етапі розгляду справи, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочинів передбачених ч.2 ст. 307 КК України.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненими інкримінованими злочинами підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого злочину є обґрунтованою, що дає підстави для застосування щодо нього одного з запобіжних заходів передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою здійснення подальшого розслідування..

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Перевіряючи доведеність ризиків передбачених ст. 177 КК України колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що існує лише ризики передбачені п.1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо доводів прокурора, що слідчим суддею не враховано наявність усіх ризиків, зазначених у клопотанні, є безпідставними, оскільки в ухвалі слідчого вказані обставини досліджувались, надано їм належна оцінка. Також, колегія суддів звертає увагу прокурора, що у клопотанні слідчого та безпосередньо в апеляційній скарзі хоча і міститься перерахунок ризиків передбачених ст. 177 КПК України, однак посилання на п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК носить сугубо формальний характер, оскільки навіть прокурором в судовому засіданні належним чином не обґрунтовано наявності зазначеного ризику та безпосередньо ним зазначено, що підозрюваний всі обов`язки покладені на нього судом першої інстанції виконує, та будь яких порушень зі сторони ОСОБА_7 не зафіксовано.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відомостей щодо перешкоджання кримінальному провадженню ні слідчим, ні прокурором, суду надано не було.

Також апеляційний суд звертає увагу, що підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, контроль виконання якого, у відповідності до вимог ст.181 КПК України, покладається на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, який має відповідні повноваження по здійсненню контролю за поведінкою підозрюваної. Саме належне дотримання умов застосованого запобіжного заходу дозволить уникнути заявлених у клопотанні ризиків.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Апеляційний суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Так, на переконання апеляційного суду, органом досудового розслідування не було доведено неможливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленому вище ризику та забезпечення належної процесуальної поведінки останнього впродовж досудового розслідування кримінального провадження.

Більш того, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не було встановлено порушень умов домашнього арешту з боку ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні з моменту його застосування, що свідчить про те, що застосований запобіжний захід в повній мірі забезпечує виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Оскільки на даній стадії досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_15 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбачених ч.2 ст.345 КК України, суд апеляційної інстанції вважає що рішення слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є обґрунтованим, оскільки даний вид запобіжного заходу зможе запобігти ризикам п.1 та п. 5 ч.1 ст. 177 КПК.

Доводи прокурора про наявність підстав для застосування до підозрюваної найсуворішого запобіжного заходу (тримання під вартою) апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на беззаперечних доказах.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 18 грудня 2021 року без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4