Справа № 165/4061/21
Провадження № 1-кс/165/1493/21
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2021 року м. Нововолинськ

Слідчий суддя Нововолинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу представника скаржника, адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого дізнавача СД ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 02.09.2021 про закриття кримінального провадження №0000293 від 15.05.2021, за ч. 1 ст. 197-1 КК України, -
встановив:
До суду надійшла скарга представника скаржника, адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого дізнавача СД ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 02.09.2021 про закриття кримінального провадження №0000293 від 15.05.2021, за ч. 1 ст. 197-1 КК України.
Скаржник в обґрунтування своєї скарги вказує на те, що 02.09.2021 старшим дізнавачем СД ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття кримінального провадження № №0000293 від 15.05.2021, за ч. 1 ст. 197-1 КК України у зв`язку з відсутністю в діях особи ознак складу кримінального правопорушення.
Вважає, що органом дізнання не вжито всіх можливих заходів для повного та всебічного розслідування, проведено не всі можливі слідчі дії та зроблено не об`єктивний висновок щодо відсутності умислу та складу кримінального правопорушення з огляду на наступне.
19 травня 2021 року СД ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області на виконання ухвали слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області, внесено відомості до ЄРДР за №0000293 за ч.1 ст.197-1 КК України.
Частина 1 ст.197 КК України передбачає відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.
Представник скаржника адвокат ОСОБА_3 вказує, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки 07:107:000:00:02:001:0005, на якій розташований його житловий будинок, що побудований в 20-х роках ХХ століття, який фактично знаходиться в охоронюваній зоні, оскільки відстань від будинку до лінії електропередач менша десяти метрів.
Зазначає, що 01.11.2007 між ОСОБА_4 та ВФ ДП «Укренерговугілля» підписано договір №32 на встановлення сервітуту за адресою АДРЕСА_1 . Згідно даного договору, він, як власник земельної ділянки, надав право земельного сервітуту ВФ ДП «Укренерговугілля» на проходження через його ділянку інженерних мереж, зокрема високовольтних електричних ліній передач.
Вказує, що за наявною у представника ОСОБА_4 , інформацією, на даний час ЛЕП, які проходять через земельну ділянку останнього, знаходяться на балансі Волинської філії ДП «Регіональні електричні мережі», яке у свою чергу є правонаступником ВФ ДП «Укренерговугілля» та є стороною зазначеного договору.
Посилається на ч.1,5 ст.16 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів», підприємства, які будують чи експлуатують об`єкти енергетики та передачі електричної енергії мають право використовувати земельні ділянки за договором про встановлення земельного сервітуту з власником чи користувачем земельної ділянки для розміщення об`єктів, зазначених у частині четвертій цієї статті. На праві постійних або строкових земельних сервітутів.
Відповідно до ч.11 ст.16 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об?єктів», право земельного сервітуту виникає після його державної реєстрації.
Адвокат також вказує, що відповідно до п.2 ч.2 ст. 100 Земельного Кодексу України, земельний сервітут підлягає державній реєстрації.
Зазначає, що 27.08.2019 він звернувся до Господарського суду Київської області в інтересах ОСОБА_4 з позовною заявою до ДП «Регіональні електричні мережі» про визнання договору № 32 від 01.11.2007 на встановлення земельного сервітуту недійсним.
Рішенням Господарського суду Київської області від 08.01.2020 у даній справі встановлено, що державної реєстрації вказаного договору здійснено не було.
З огляду на встановлені судом обставини, вказує, що договір сервітуту відсутній, наміру його укладати представники ВФ ДП «Регіональні електричні мережі» не мають, а натомість самовільно зайняли належну ОСОБА_4 земельну ділянку і користуються нею, отримуючи прибутки.
Заявник наголошує, що в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження, старший дізнавач лише констатує, що сторони уклали договір земельного сервітуту, однак з невідомих причин його не зареєстрували.
Зазначає, що у постанові не наведено аналізу здобутих під час досудового розслідування доказів, не вказано чи допитувались з питань, які підлягають обов`язковому з?ясуванню, посадові особи ВФ ДП «Регіональні електричні мережі», не перевірялись підстави будівництва ЛЕП, не витребувані у встановленому КПК України порядку, матеріали технічної документації на її побудову, з метою встановлення фактичних даних, що стосуються обставин, які підлягають доказуванню.
Вважає, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні проведено однобічно та неповно, старший дізнавач не провів усіх необхідних дій, передбачених законом, на підставі яких з достовірністю можна зробити висновок про наявність чи відсутність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.
Просить скасувати постанову старшого дізнавача СД ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 02.09.2021 про закриття кримінального провадження №0000293 від 15.05.2021, за ч. 1 ст. 197-1 КК України.
У судове засідання скаржник ОСОБА_4 не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд за його відсутності та відсутності представника скаржника ОСОБА_3 , скаргу підтримав з підстав, викладених у ній, просив її задоволити.
Старший дізнавач СД ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській областіОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, заперечив у задоволенні скарги з підстав, викладених у оскаржуваній постанові.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Частиною 1 ст.303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Постановою старшого дізнавача СД ВП №1(м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 02.09.2021 закрито кримінальне провадження №0000293 від 15.05.2021, за ч. 1 ст. 197-1 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Проте, зазначена постанова про закриття кримінального провадження не містить належного обґрунтування прийняття такого рішення.
У судовому засіданні встановлено, що дізнавачем під час досудового розслідування не допитано посадових осіб Волинської філії ДП «Регіональні електричні мережі», не витребувано у встановленому КПК України порядку технічну документацію на побудову ЛЕП, не вжито заходів до отримання з Управління з контролю за використанням та охороною земель інформації чи завдано власнику земельної ділянки збитків внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, якщо таке мало місце. Під час перевірки звернення ОСОБА_6 не перевірено спроможності доводів, наведених у письмовій відповіді, адресованій заявнику директором Волинської філії ДП «Регіональні електричні мережі» від 21.01.2021 № 11/62 стосовно правомірності дій вказаного підприємства.
З огляду на викладене, прийнята у кримінальному провадженні постанова не відповідає вимогам КПК України, оскільки під час досудового розслідування не були з`ясовані усі обставини, які підлягають доказуванню та мають значення для кримінального провадження (ст.91 КПК України).
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність скасування постанови про закриття кримінального провадження з метою усунення вищезазначених порушень та перевірки усіх доводів, викладені представником ОСОБА_4 у скарзі.
Керуючись ст.7, ст.9, ст.ст.303-307, ст.309, ст.372, ст.392, ст.395 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Скаргу задоволити.

Скасувати постанову старшого дізнавача СД ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 02.09.2021 про закриття кримінального провадження №0000293 від 15.05.2021, за ч. 1 ст. 197-1 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили та підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_7 -Піжук