ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3228/21 Справа № 191/2769/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
в режимі відеоконференції:
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.
Обґрунтовуючи свої висновки суд першої інстанції зазначив, що суд не вбачає підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 , оскільки ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 грудня 2019 року питання стосовно зарахування строку попереднього ув`язнення відповідно до вимоги ч. 5 ст. 72 КК України, з урахуванням змін, внесених Законом №838-VIII від 26 листопада 2015 року, є вирішеним та на момент розгляду даного клопотання засудженого фактичні обставини не змінились, а тому у задоволенні даного клопотання слід відмовити.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу зазначає, що суд на підставі ст. 5 КК України, ст. 22 Конституції України та з урахуванням правового висновку Верховного Суду від 29 серпня 2018 року мав зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 наполягали на задоволенні апеляційної скарги засудженого за викладених в ній підстав.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без зміни.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Із матеріалів провадження слідує, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув клопотання засудженого, дослідив необхідні матеріали провадження та особової справи і прийшов до обґрунтованого висновку.
За змістом ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII) у разі засудження до позбавлення волі зарахуванню підлягає строк попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення.
Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України Про попереднє ув`язнення з наступними змінами та доповненнями, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.
В той же час апеляційний суд керується ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 29 серпня 2018 року № 13-31кс18 зробила правовий висновок про те, що суди, призначаючи покарання, мають враховувати, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII), а якщо злочини вчинені особою починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
Як слідує з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 засуджений вироком Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 березня 2018 року за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць. Строк відбування покарання ухвалено обраховувати з часу приведення вироку до виконання.
По даному кримінальному провадженню кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 вчинено 15 грудня 2017 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2018 року апеляційну скаргу обвинуваченого залишено без задоволення, а вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 березня 2018 року залишено без змін.
Вирок Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 березня 2018 року набрав законної сили 11 червня 2018 року.
З протоколу про затримання особи від 27 вересня 2018 року слідує, що затримання ОСОБА_7 відбулося 27 вересня 2018 року в порядку виконання вироку Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 березня 2018 року.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 жовтня 2018 року було ухвалено тимчасово залишити ОСОБА_7 у державній установі Криворізька установа виконання покарань (№3) на весь час розгляду кримінального провадження №212/2562/16 щодо ОСОБА_7
19 листопада 2018 року у кримінальному провадженні №212/2562/16 Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області було ухвалено вирок, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено обраховувати з 19 листопада 2018 року, зарахувавши за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 10 жовтня 2018 року по 19 листопада 2018 року.
По даному кримінальному провадженню кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_7 вчинено в липні 2018 року.
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню ОСОБА_7 не обирався.
Вирок набрав законної сили 19 грудня 2018 року.
Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 грудня 2018 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.
По даному провадженню було застосовано запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді особистого зобов`язання, який вироком було скасовано.
Початок строку покарання рахувати з 27 вересня 2018 року.
Вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 грудня 2018 року набрав законної сили 27 грудня 2019 року.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 грудня 2019 року вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 грудня 2019 року залишено без змін. Предметом апеляційного перегляду були, зокрема, доводи ОСОБА_7 про необхідність зарахування йому в строк відбування покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строку його попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі до постановлення рішення апеляційною інстанцією. У вказані ухвалі апеляційний суд вказав, що оскільки злочин скоєно після закінчення дії Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року та до 20 червня 2017 року ОСОБА_7 за скоєння інкримінованих злочинів не було затримано, строк відбування покарання ОСОБА_7 необхідно обраховувати як до дня винесення вироку, так і після 14 грудня 2018 року до теперішнього часу із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Ухвала Дніпровського апеляційного суду від 27 грудня 2019 року набрала законної сили та в касаційному порядку не оскаржувалась.
Крім того ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2020 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього положення ч. 5 ст. 72 КК України про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відмовлено.
Враховуючи зазначені обставини та положення ч.ч. 1, 4 ст. 5 КК України, а також те, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 грудня 2019 року, яка набрала законної сили, вже було вирішено питання зарахування ОСОБА_7 строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання та на момент розгляду клопотання засудженого фактичні обставини не змінились, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зарахування ОСОБА_7 строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII).
Аналізуючи наведені обставини, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання.
Таким чином, апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції є законною і обгрунтованою та скасуванню не підлягає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку судом не виявлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 412, 415 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4