Ухвала
іменем України

21 жовтня 2021 року

м. Київ
справа № 216/4738/21
провадження № 51-4566ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 серпня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 6 вересня 2021 року.
Встановлені обставини
Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалою від 16 серпня 2021 року відмовив ОСОБА_4 у задоволенні скарги на постанову від 24 червня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання щодо вчинення процесуальних дій прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000784

від 21 травня 2019 року.
Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 6 вересня 2021 року відповідно до

ч. 4 ст. 399 КПК відмовив ОСОБА_4 у відкритті провадження за його апеляційною скаргою на зазначене рішення слідчого судді з підстав того, що згідно з ч. 3 ст. 309 КПК це рішення оскарженню не підлягає.

Верховний Суд ухвалою від 21 вересня 2021 року на підставі пунктів 1 і 2 ч. 2

ст. 428 КПК відмовив ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження на вказані судові рішення, оскільки постанова прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні

№ 0000784 від 21 травня 2019 року та ухвала слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 серпня 2021 року не є предметом касаційного оскарження, а суд апеляційної інстанції відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано відмовив

у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді.

Суть питання
У касаційній скарзі ОСОБА_4 не погоджується з указаними рішеннями і повторно просить їх скасувати та визнати протиправною постанову від 27 квітня

2021 року прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_6 .
Мотиви Верховного Суду
Згідно з ч. 2 ст. 19 Основного Закону України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі,

в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та іншими законами України.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 8 січня 2008 року щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження

не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, якої намагаються досягнути.

Частиною 1 ст. 1 КПК встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.
Положення статей 424, 425 КПК не передбачають можливості повторного оскарження в касаційному порядку особою судових рішень, які вже були предметом перегляду суду касаційної інстанції за касаційною скаргою цієї особи. Конституційний Суд України Рішенням від 11 березня 2010 року № 8-рп/2010 встановив, що визначення в положенні п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України як однієї з основних засад судочинства «забезпечення … касаційного оскарження рішення суду» у системному зв`язку з положеннями ч.1 ст. 8, ст. 125 Основного Закону означає лише одноразове касаційне оскарження та перегляд рішення суду.
Так, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 серпня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 6 вересня 2021 року судом касаційної інстанції постановлено остаточне рішення.
Оскільки Верховний Суд уже прийняв рішення по суті вимог касаційної скаргиОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду

м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 серпня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 6 вересня 2021 року, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_4 реалізував своє право на касаційне оскарження, а тому вони не можуть бути предметом касаційного перегляду вдруге.
Крім того, суд касаційної інстанції звертає увагу скаржника на те, що згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, у справі № 216/4738/21 відсутні судові рішення стосовно постанови від 27 квітня 2021 року прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_6 .
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Враховуючи наведене, оскільки оскаржувані судові рішення вдруге не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, а ухвала суду касаційної інстанції

від 21 вересня 2021 року є остаточною і оскарженню не підлягає, Верховний Суд вважає за необхідне відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити у відкритті касаційного провадження.

На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 серпня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 6 вересня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3