Справа № 522/5282/19
Провадження № 1-кп/522/1039/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання заставодавця ОСОБА_3 , про повернення застави, під час розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0000184 від 11.05.2018 р. відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Білгород-Дністровський, Одеської області, громадянки України, українки, не заміжньої, колишнього заступника начальника відділу поліції начальника СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - Щур,
захисника - ОСОБА_5 ,
обвинуваченої - ОСОБА_4 ,
встановив:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Під час судового розгляду справи до суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про повернення застави, в якій остання просить повернути ОСОБА_3 заставу в розмірі 451 072 гривень.
В обґрунтування клопотання ОСОБА_3 посилається на те, що ухвалою слідчого суді Приморського районного суду м. Одеси відносно ОСОБА_4 було обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 451 072 грн.. На виконання зазначеної ухвали ОСОБА_3 на депозитний рахунок було внесено вищезазначену заставу.
Таким чином, з моменту внесення застави, обвинувачена ОСОБА_4 почала вважатися такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави та почали діяти покладені на останню обов`язки.
За відсутності клопотань прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу або покладених на обвинувачену обов`язків після спливу двомісячного строку з моменту внесення застави, запобіжний захід у вигляді застави припинив свою дію, а процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, що були покладені на обвинувачену, скасовані.
З огляду на вищевикладене, ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним клопотанням про повернення застави.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_4 підтримали доводи та вимоги клопотання про повернення застави.
Прокурор Щур заперечував проти клопотання про повернення застави. Просив відмовити у його задоволенні.
Від заставодавця ОСОБА_3 надійшло клопотання щодо вирішення питання про повернення застави за її відсутності.
Дослідивши клопотання про повернення застави, докази, на які посилається заявник в обґрунтування вищевказаних вимог клопотання, заслухавши учасників кримінального провадження, які з`явились у судове засідання, суд приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частинами 1-3 ст. 182 КПК України передбачено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України.
Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Так, вимоги вищевказаного клопотання про повернення застави є такими, які суперечать меті застосування запобіжного заходу, а на даний час меті застави. Задоволення вимог вищевказаного клопотання про повернення застави фактично унеможливлює забезпечення запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Крім того, суд приймає до уваги, що чинні положення кримінального процесуального закону не визначають конкретного строку дії запобіжного заходу у вигляді застави.
Припинення строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного/обвинуваченого внаслідок застосування положень ст. 194 КПК України, не є підставою вважати відсутність в ОСОБА_4 будь-яких зобов`язань наявних при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави, а так само бути підставою для припинення дії цього запобіжного заходу.
Так, ч. 3 ст. 182 КПК України, чітко визначено, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
Аналіз положень зазначеної ч. 3 ст. 182 КПК України, вказує, що на підозрюваного при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави автоматично в обов`язковому порядку покладаються обов`язки із забезпечення його належної поведінки та його явки за викликом. Таким чином, обов`язки визначені в порядку ч. 5 ст. 194 КПК України є додатковими, а тому їх припинення, не припиняє дію обов`язків визначених в порядку ч. 3 ст. 182 КПК України та не впливає на продовження дії запобіжного заходу у вигляді застави в кримінальному провадженні.
Вбачаючи вищевказане клопотання ОСОБА_3 про повернення застави не підлягає до задоволення, а тому в його задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 178, 182, 194, 203, 372, 376КПК України, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання заставодавця ОСОБА_3 , про повернення застави відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: