печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника особи, яка звернулась зі скаргою адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 11 жовтня 2021 року про видачу (екстрадицію) особи,-

В С Т А Н О В И В :

18.11.2021 захисник ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 11 жовтня 2021 року про видачу (екстрадицію) особи.
На думку захисника, дана постанова є незаконною, оскільки наявні обставини, які виключають можливість видачі ОСОБА_5 запитуючій стороні.
29.10.2021 ОСОБА_5 було отримано постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 11 жовтня 2021 року про видачу (екстрадицію) особи.
Разом з цим, 07.10.2021 ОСОБА_7 звернувся до відповідного структурного підрозділу ДМС із відповідною заявою про визнання його біженцем (отримання статусу біженця), що підтверджується довідкою про звернення за захистом в Україні №012861 від 07.10.2021.
Таким чином, на даний час ОСОБА_7 є особою, яка подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, яка станом на 05.11.2021 не розглянута, остаточне рішення за заявою ОСОБА_7 не прийняте, а відтак, у відповідності до ч. 4 ст. 590 КПК України, щодо нього не може бути прийнято рішення про видачу особи (екстрадицію), оскільки це суперечить приписам п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав вимоги та просив скаргу задовольнити з наведених у ній підстав.
Прокурор ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення скарги, посилаючись на те, що станом на день прийняття оскаржуваного рішення не існувало обставин, які перешкоджали його прийняттю.
Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін, дослідивши надані ними матеріали, дійшов висновку про таке.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 541 КПК України процедура видачі (екстрадиції) особи включає перелік дій уповноважених органів, зокрема:
- офіційне звернення про встановлення місця перебування на території запитуваної держави особи, яку необхідно видати, та про видачу цієї особи;
- перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі;
- прийняття рішення за запитом;
- фактична передача такої особи під юрисдикцію запитуючої держави.
Аналіз наведених складових свідчить, що вказані дії повинні бути послідовними, тобто позитивне вирішення попереднього питання дозволяє перейти до вирішення наступного.
Виконання передбаченого вказаною процесуальною нормою алгоритму покликане забезпечити прийняття рішень, що відповідають міжнародним зобов`язанням України та її національному законодавству, а також гарантують дотримання прав особи, видача якої ініційована заінтересованою стороною.
Отже, фактичній передачі особи мають передувати отримання запиту іноземної держави, перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі та прийняття рішення за відповідним запитом.
Встановлення певних обставин, що унеможливлюють видачу особи, виключають прийняття позитивного рішення за запитом про видачу.
Частиною 2 статті 589 КПК визначені обставини, за наявності яких приймається рішення про відмову у видачі особи іноземній державі, до таких обставин з-поміж іншого віднесено надання особі статусу біженця або статусу особи, яка потребує додаткового захисту.
У розвиток гарантій забезпечення захисту осіб, які є шукачами притулку, частиною 4 статті 590 КПК прямо заборонено прийняття рішення про видачу особи, якщо вона подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, а також у випадку оскарження нею рішення про відмову у наданні їй такого статусу.
Постановою начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 11 жовтня 2021 року прийнято рішення про видачу (екстрадицію) ОСОБА_5 .
Постанова мотивована, тим, що за повідомленням уповноважених органів України, ОСОБА_5 не є громадянином України, статусу біженця немає, до кримінальної відповідальності на території України не притягується, може утримуватись під вартою та етапуватися без шкоди для здоров`я, не брав участі у захисті незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України у складі Збройних сил України, не приймав участі у антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпеченням національної безпеки і оборони.
Водночас, ОСОБА_5 07.10.2021 отримав Довідку № 012561 про звернення за захистом в Україні.
Враховуючи викладені вище норми, слідчий суддя зазначає, що фактичній видачі особи, відповідно якої надійшов запит від іншої держави, передує вчинення ряду процесуальних дій.
Набуття особою, відносно якої надійшов запит іноземної держави про видачу, статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту виключає її видачу.
Не дивлячись на те, що ОСОБА_5 звернувся до ДМС до прийняття начальником Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 рішення про видачу, однак зазначена обставина унеможливлює фактичну передачу ОСОБА_5 до прийняття ДМС у відповідного рішення, оскільки у протилежному випадку буде допущено порушення прав на звернення за зверненням за захистом в Україні.
Таким чином, до розгляду питання про надання ОСОБА_5 статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, та прийняття остаточного рішення, виключається можливість його фактичної передачі під юрисдикцію запитуючої держави.
Наведене покладає на слідчого суддю обов`язок прийняти рішення, яке забезпечить права ОСОБА_5 та виконання міжнародних зобов`язань.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 541, 589, 590, 591 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 11 жовтня 2021 року про видачу (екстрадицію) особи задовольнити.
Скасувати постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 11 жовтня 2021 року про видачу (екстрадицію) особи громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 до Російської Федерації.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1