Справа №574/559/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1242/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами в стані сп`яніння
УХВАЛА
Іменем України

06 грудня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми заяву захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про відвід колегії суддів Сумського апеляційного суду у кримінальному провадженні № 574/559/21 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу судді Буринського районного суду Сумської області від 24.09.2021 про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_9 ,

установила:

У провадженні Сумського апеляційного суду знаходиться кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Буринський районний суд Сумської області від 24.09.2021 про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні 06.12.2021 захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 підтримала свою письмову заяву, подану нею 18.11.2021 в інтересах ОСОБА_7 , про відвід колегії суддів Сумського апеляційного суду, який обґрунтувала тим, що за результатами автоматизованого розподілу справи 29.09.2021 була визначена колегія суддів у складі: судді-доповідача ОСОБА_2 , суддів-членів колегії ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а за результатами повторного автоматизованого розподілу цієї ж справи 11.11.2021 склад колегії суддів був змінений шляхом заміни суддів-членів колегії ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на суддів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , оскільки судді ОСОБА_10 та ОСОБА_11 знаходились у відпустці, чим були порушені вимоги ч. 3, 6 ст. 35 КПК, Положення про автоматизовану систему документообігу суду, Засад використання автоматизованої системи документообігу, і суд продовжував здійснювати розгляд кримінального провадження незаконним складом колегії суддів, порушений принцип незмінності складу суду.

Вислухавши суддю-доповідача щодо обставини заявленого відводу, доводи захисників ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали заявлений відвід суддям апеляційного суду, доводи прокурора ОСОБА_8 про відсутність підстав для задоволення відводу колегії суддів, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи відводу, колегія суддів вважає, що заявлений захисником відвід суддям апеляційного суду задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства, а згідно ч. 1 ст. 7 цього Закону гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону, що також закріплено і в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, а підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів викладені у рішеннях ЄСПЛ (зокрема, справи «Салов проти України» (Salov v. Ukraine), заява № 65518/01, 06.09.2005, п. 88); «Мироненко та Мартиненко проти України» (Mironenko and Martenko v. Ukraine), заява № 4785/02, 10.12.2009, п. 66, 69, 70), згідно яких наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою об`єктивного та суб`єктивного критеріїв. У кожній окремій справі необхідно визначити, чи мають стосунки, які розглядаються, такі природу і ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об`єктивний критерій, необхідно з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в безсторонності судді. У справі «Білуха проти України» (рішення від 09.11.2006, заява № 33949/02) ЄСПЛ констатував, що «наявність безсторонності відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49). При вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною». «Безсторонність (неупередженість) суду означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді» (справа ЄСПЛ «Хаушильд проти Данії»).

Згідно Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, а у п. 2.5 цих принципів визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням РСУ від 04.02.2016 № 1, роз`яснено, що суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але повинен бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. Довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється у ефективному відправленні судочинства і виступає мірою реалізації завдань справедливого суду (ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013). При цьому, здійснюючи розгляд справ ЄСПЛ констатував, що «…сумнів є легітимним, навіть якщо він не призводить до суттєвих наслідків; сумніви можуть бути фактично необґрунтованими; достатньо того, що в розумної людини, на її погляд, вони викликають побоювання стосовно упередженості суду, що має підґрунтя на певних обставинах» (рішення ЄСПЛ від 26.09.2019 у справі «Іліє проти Румунії» (Ilie v. Romania), заява № 26220/10), тому суд може бути справедливим, але породжувати легітимні сумніви щодо своєї безсторонності.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти можливій упередженості судді (суддів) під час розгляду конкретної справи, запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (суддів), оскільки кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (ст. 6 Конвенції). При цьому незалежність судів є прерогативою (привілеєм), що надається на користь забезпечення верховенства закону та в інтересах тих осіб, що покладають надію на правосуддя (Висновок № 1 (2001) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів).

Пунктом 1.5 Європейської хартії про закон «Про статус суддів» (Лісабон, 10.07.1998) встановлено, що суддя зобов`язаний підтримувати високий рівень компетентності, необхідний для вирішення справ у кожному конкретному випадку, оскільки від рішення судді залежать гарантії та права особи, а згідно ч. 5 ст. 80 КПК відвід повинен бути мотивованим.

Що стосується доводів захисника ОСОБА_9 про порушення правил ч. 3, 6 ст. 35 КПК, нібито допущених у суді апеляційної інстанції під час автоматичного розподілу справи, то вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду кримінального провадження, автоматизований розподіл між суддями, які мають на момент автоматизованого розподілу судових справ повноваження для здійснення процесуальних дій, проведений правильно відповідно вимог закону.

Таким чином, проаналізувавши зазначені вище вимоги законодавства України, колегія суддів вважає, що наведені захисником у своїй письмовій заяві підстави для відводу суддів апеляційного суду не свідчать про будь-яку упередженість чи небезсторонність цих суддів, їх побічну чи пряму зацікавленість або ж наперед сформовану правову позицію щодо майбутніх результатів розгляду зазначеного кримінального провадження, наявність у суддів певних виключно суб`єктивних внутрішніх переконань щодо наведених захисником питань, неможливість ухвалення суддями об`єктивного рішення у справі, сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості визначеного у порядку автоматизованого розподілу складу суду та забезпечення суддями довіри до судової влади України, збереження та підвищення її авторитету.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне відмовити захиснику ОСОБА_9 в задоволенні її письмової заяви про відвід суддів апеляційного суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 75-76, 81 КПК України,

постановила:

Відмовити захиснику ОСОБА_9 у задоволенні її заяви про відвід колегії суддів Сумського апеляційного суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4