Справа №613/3/22 Провадження № 1-кс/613/13/22
УХВАЛА
5 січня 2022 року м.Богодухів
27.12.2021 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою Харківська область, Богодухівський район, с. Уди, вул. Гагаріна на дорозі виявлено труп ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 12/130-зл/21 від 28.12.2021 року причиною смерті ОСОБА_4 є закрита тупа травма тіла, також було встановлено травматичний шок, лівобічний гемоторакс та множинні переломи ребер.
Враховуючи вище викладене, прокурор вважає, що є підстави вважати, що зазначені травми були отримані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю ОСОБА_4 .
В ході допиту свідка ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було встановлено, що вони 28.12.2021 року близько 16 годин 30 хвилин разом вийшли на прогулянку, так як вони це роблять кожен день в такий час, вийшовши на вулицю Гагаріна, с.Уди, Богодухівського району, Харківської області, вони направилися в сторону виїзду з с.Уди до смт.Золочів, де пройшовши невелику відстань, а саме в районі місцевого фельдшерського пункту вони розвернулися і направились додому, де назустріч їм йшов місцевий мешканець ОСОБА_7 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння і який не доходячи до них не втримався на ногах і впав на обочину дороги, з лівої сторони, ближче до трансформатору, який розташований на перехресті вулиць Гагаріна та Кладбищенської с.Уди, Богодухівського району, Харківської області. Підійшовши до нього вони зробили йому зауваження з приводу його стану, але він ніяк не відреагував і намагався піднятися. Потім вони пішли і дійшли до місцевого храму, де розвернулися і направилися знову в сторону виїзду з с.Уди, і через деякий час вони побачили світло фар автомобіля, який рухався в їхньому напрямку і світло фар різко потухли і вони вирішили підійти до того місця, де залишався лежати ОСОБА_4 . Коли вони підійшли до місця, то помітили, що ОСОБА_4 лежить на другій стороні дороги , підійшовши до нього вони помітили, що ознак життя він не подавав, а рядом з ним, на маленькій відстані від нього, стояв автомобіль, темного кольору, марки вони не знали, а рядом з автомобілем знаходився місцевий мешканець ОСОБА_3 , який розмовляв по телефону, про що саме, вони не чули, коли він підійшов до них, то почав цікавився особою ОСОБА_4 і запропонував надати йому допомогу, на що вони відмовилися, так як були не в приязних відносинах з ОСОБА_4 .
В період часу з 20 години 20 хвилин 29 грудня 2021 року до 21 години 00 хвилин 29 грудня 2021 року проведено огляд місця події, - яким стала відкрита ділянка місцевості, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено: 1) транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «2109» червоного кольору з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », номер шасі НОМЕР_4 .
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 власником транспортного засобу марки «ВАЗ» моделі «2109» червоного кольору з реєстраційним номером « НОМЕР_6 » є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон НОМЕР_3 .
Метою накладання арешту на вищезазначене майно, як зазначає прокурор, є забезпеченням кримінального провадження, зокрема необхідність їх використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення всіх необхідних судових експертиз.
На підставі викладеного, на думку прокурора, є достатні підстави вважати, що вилучене майно - може бути предметом вчинення кримінального правопорушення, в свою чергу зберегло на собі його сліди, тому в подальшому може бути використане як доказ вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання з додатками, приходить до висновку про необхідність повернути клопотання прокурору, виходячи з наступного.
За правилами п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до вимог ч.1 ст.132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Статтею 171 КПК України передбачено вимоги щодо змісту клопотання про накладення арешту на майно. Серед всього іншого зазначено, що у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути вказано підстави і мету відповідно до положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Тобто, у клопотанні про арешт майна, прокурор повинен чітко вказати мету зазначену в законі та довести необхідність арешту саме з цією метою.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Даних вимог закону прокурором не дотримано.
Крім того, на виконання вимог ч.2 ст.171 КПК України, прокурором не надано жодних доказів на підтвердження даних щодо визнання вказаного в клопотанні майна речовим доказом у кримінальному провадженні, хоча саме клопотання містить посилання на положення ст.98 КПК України.
Також, обгрунтовуючи клопотання, відповідно до п.1 ч.2 ст.171 КПК України, прокурор посилається на вилучення 11 квітня 2021 року майна, яке може бути предметом вчинення кримінального правопорушення, в свою чергу зберегти на собі його сліди, що більш ніж на пів року передує подіям, викладеним у клопотанні та не відповідає наявним матеріалам.
Частиною 3 ст.172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора, про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 КПК України, у зв`язку з чим воно підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
Керуючись ст.ст. 170-172, 309, 372 КПК України,-
Встановити строк для усунення зазначених у клопотанні недоліків протягом 72 годин, з моменту отримання копії даної ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя