Справа № 686/1093/22
Провадження № 1-кс/686/644/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 від 04 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000728 від 06.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

В обґрунтування доводів скарги зазначив, що слідчий не вжив всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного досудового розслідування; не допитав заявлених ОСОБА_3 свідків, не провів його допиту.

ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги скарги підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити.

Слідчий та прокурор, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явилися, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку скаржника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження № 0000728, вважаю, що скарга підлягає задоволенню, а постанову про закриття кримінального провадження слід скасувати з наступних підстав.

Першим слідчим відділом (Відділом з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000728 від 06.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

Слідчим суддею встановлено, оскаржувана постанова слідчого була ухвалена 04 вересня 2020 року. Вказану постанову ОСОБА_3 отримав 04 січня 2022 року, зі скаргою до суду звернувся 12.01.2022, про що свідчить відмітка на конверті про відправлення поштового відправлення. За таких обставин вважаю, що строк на оскарження вищевказаної постанови слідчого скаржником не пропущений, оскільки після фактичного отримання ним її копії ОСОБА_3 зі скаргою до суду звернувся у встановлені законом строки.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Ст. 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.

Цих вимог Закону слідчий не виконав та передчасно прийняв постанову про закриття кримінального провадження.

Виходячи зі змісту ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР послугувала ухвала слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.08.2019 року, якою було зобов`язано внести відомості до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_3 від 15.07.2019.

У заяві про вчинення кримінального правопорушення від 15.07.2019 ОСОБА_3 повідомляв, що СУ ГУНП у Рівненській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 14 січня 2019 року за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Уважав, що працівники правоохоронних органів, а саме працівники Управління служби безпеки в Рівненській області в групі із працівниками прокуратури Рівненської області вчинили підбурювання до вчинення злочину з метою його викриття та штучно створили передумови для незаконного підштовхування ОСОБА_5 до надання неправомірної вигоди.

На фактичне підбурювання та провокаційні дії вказують характер, спосіб дій та особа пособника - провокатора ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначав, що 19 лютого 2018 року ОСОБА_6 начебто надав грошові кошти в сумі 8500 грн. заступнику начальника штабу з комплектування та проходження служби 03-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , як неправомірну вигоду за вплив на прийняття посадовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави - командира військової частини НОМЕР_1 рішення щодо призову на військову службу за контрактом ОСОБА_6 та підписання контракту про проходження військової служби. ОСОБА_6 на військову службу у військову частину НОМЕР_1 не призивався.

В подальшому 11 лютого 2019 року ОСОБА_6 надав неправомірну вигоду ОСОБА_3 - командиру взводу військової частини НОМЕР_2 за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, і саме командира військової частини НОМЕР_2 щодо працевлаштування ОСОБА_6 за контрактом до військової частини НОМЕР_2 .

Вважав, що вказані обставини вказують на те, що ОСОБА_6 працює із працівниками УСБУ у Рівненській області з метою провокації надання неправомірної вигоди службовим особам.

Також повідомляв, що проведення обшуку у кв. АДРЕСА_1 підкинув грошові кошти в сумі 150 грн., які начебто були вручені 16.01.2019 ОСОБА_6 .

Встановлено, що постановою слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 від 04 вересня 2020 року вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

Однак, дослідженням матеріалів кримінального провадження №0000728 установлено, що слідчим Третього слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому не були належним чином досліджені всі обставини кримінального провадження та не зібрані докази відповідно до ст. 93 КПК України, на підставі яких слідчий мав би встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, у межах кримінального провадження фактично досліджувалися лише обставини можливого вчинення кримінального правопорушення, яке полягало у підкиданні грошових коштів одним із працівників УСБУ у Рівненській області у ході проведення обшуку у кв. АДРЕСА_1 .

Саме з приводу указаних обставин допитувався як свідки: ОСОБА_3 , ст. оперуповноважений УСБУ у Рівненській області ОСОБА_7 , ст. оперуповноважений УСБУ у Рівненській області ОСОБА_8 , оперуповноважений УСБУ у Рівненській області ОСОБА_9 , ст. оперуповноважений УСБУ у Рівненській області ОСОБА_10 .

Однак, обставини підбурення ОСОБА_6 на надання неправомірної вигоди, щоб потім викрити того, хто одержав таку вигоду взагалі, про заявляв ОСОБА_3 у заяві про вчинення кримінального правопорушення, не були предметом досудового розслідування.

При цьому із змісту постанови про закриття кримінального провадження слідує, що висновок про відсутність складу злочину, передбаченого ст. 370 КК України слідчим зроблено не за результатами дослідження всіх обставин справи у сукупності та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів, а за наслідком дослідження заяви ОСОБА_3 .

Зокрема висновок слідчого ґрунтується на тому, що заява ОСОБА_3 складена формально та суб`єктивно, її текст ґрунтується виключно на припущеннях, які не підтверджуються жодними фактами (наприклад, ухвалою суду про скасування підозри ОСОБА_3 ; прийняття слідчими суддями рішення про необґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину та викладенні такої позиції у відповідних ухвалах; визнання дій слідчого/прокурора у такому кримінальному провадженні протиправними, тощо) або документами, які надані в обґрунтування викладеного у ній тексту. Також зазначає, що резолютивній частині заяви ОСОБА_3 про вчинення злочину зазначено прохання внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за ознаками кримінальних правопорушень і вказано персональні таких осіб, що також свідчить про надуманість викладених ОСОБА_3 обставин.

Будь-яких слідчих та процесуальних дій для встановлення обставин кримінального правопорушення, яке, на думку заявника, полягало у провокації підкупу, проведено не було.

Також слідчим зазначено, що з метою проведення додаткового допиту ОСОБА_3 останнього було викликано, однак заявник для проведення слідчої дії не прибув.

Проте, у матеріалах кримінального провадження є лист ОСОБА_3 , де останній указує, що повідомляв слідчого про неможливість з`явитися і жодних доказів повторного виклику заявника матеріали не містять.

Не допитано з приводу обставин можливої провокації хабара працівників Управління служби безпеки в Рівненській області та працівників прокуратури Рівненської області, на яких вказує заявник.

Також не допитувався ОСОБА_6 з приводу того, ким саме було ініційовано поведінку ОСОБА_3 , яку орган досудового розслідування розцінив як протиправну, чи викликав він намір ОСОБА_3 вчинити злочин з метою його подальшого викриття, чи був він вільним від будь-якого впливу з боку працівників правоохоронних органів.

А тому потрібно дослідити, чи мали органи влади вагомі підстави для початку кримінального провадження відносно ОСОБА_3 та чи володіли вони конкретними, об`єктивними та перевіреними доказами, що злочинні дії були вже вчинено під час втручання поліції (Шеннон проти Сполученого Королівства рішення у справі № 67537/01; Eurofinacom проти Франції рішення у справі № 58753/00; Фурхт проти Німеччини рішення у справі № 54648/09).

Також підлягає дослідженню чи дійсно ОСОБА_6 попередньо надав неправомірну вигоду заступнику начальника штабу з комплектування та проходження служби 03-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 за вплив на прийняття посадовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави - командира військової частини НОМЕР_1 рішення щодо призову на військову службу за контрактом ОСОБА_6 та підписання контракту про проходження військової служби.

Окрім того, у судовому засіданні ОСОБА_3 повідомив, що у нього є інформація щодо того, що ОСОБА_6 є заявником ще у інших кримінальних провадженнях, у яких розслідуються обставини одержання неправомірної вигоди службовою особою.

Необхідність з`ясування даних обставин, на думку слідчого, є вагомою при оцінки наявності складу злочину, передбаченого ст. 370 КК України. Так, у п. 45 рішення у справі № 31536/07 «Чохонелідзе проти Грузії» указано, що існує ризик, що співробітник або інформатор виконує роль agents provocateurs, що ймовірно порушує статтю 6 § 1 Конвенції, якщо вони повинні були взяти участь в операції під наглядом поліції. Тому в кожній окремій справі важливо встановити, чи була кримінальна дія вже вжита на той час, коли джерело розпочало співпрацю з поліцією. Під час оцінювання заяви про провокацію вчинення злочину також важливо проаналізувати, чи приватна особа, яка повідомила органи влади про стверджувану незаконну діяльність заявника, могла мати будь-які приховані мотиви.

Вказані факти підлягають дослідженню на предмет того, чи свідчить указане (у випадку підтвердження наведених фактів) про певну активність та ініціативність правоохоронних органів до спонукання особи до вчинення злочину, чи були у правоохоронних органів об`єктивні дані про те, що ОСОБА_3 був схильний до вчинення злочину і ймовірність вчинення ним злочину була суттєвою.

Відповідно до ч. 3 ст.271 КПК України під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона би не вчинила, якби слідчий цьому не сприяв, або з цією самою метою впливати на її поведінку насильством, погрозами, шантажем.

У п. 48 рішення у справі «Чохонелідзе проти Грузії» ЄСПЛ зазначив, що основне питання, яке повинне бути розглянуте Судом, полягає в тому, чи дії правоохоронних органів влади залишилися в рамках негласної діяльності та не складали підбурювання заявника до отримання хабаря. Іншими словами, Суд повинен з`ясувати, чи обмежилося розслідування злочинної діяльності в переважно пасивний спосіб.

Відповідно до кримінального процесуального закону (ст.223 КПК України) слідчі дії регламентовані законом процесуальні дії, спрямовані на отримання (збирання) або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Значення слідчих дій полягає в тому, що вони є основним способом збирання доказів і звідси основним засобом повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

При цьому, приймаючи процесуальне рішення, зокрема постанову про закриття кримінального провадження, слідчий зобов`язаний мотивувати прийняте ним рішення, дати правову оцінку зібраним та дослідженим обставинам справи.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у п.67 рішення від 4 квітня 2006 року у справі «Шевченко проти України» розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть детально вивчені, а висновки не будуть обґрунтовані.

Слідчим вищевказаних вимог закону не було дотримано. Отже, відсутні підстави вважати, що досудове розслідування проведене всебічно і повно.

Досліджені у судовому засіданні матеріали кримінального провадження свідчать про те, що слідчий формально підійшов до проведення досудового розслідування, не дослідив повно та всебічно всі обставини справи і дійшов помилкового висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

ЄСПЛ неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

За таких обставин, прихожу до переконання, що постанова слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_11 від 04 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000728 від 06.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, є такою, що винесена передчасно, без з`ясування та перевірки всіх обставин кримінального провадження, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

В ході досудового розслідування належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події та складу кримінального правопорушення та, в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення, яке у будь-якому випадку має бути належним чином мотивованим.

Керуючись ст.ст.2, 9, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_11 від 04 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000728 від 06.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 03.02.2022.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1