Пр-ня по справі № 1-кп/521/1699/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ВСТУПНА ЧАСТИНА:

Дата і місце постановлення вироку:
28 грудня 2021 року, м. Одеса.
Назва та склад суду, секретар судового засідання:
Малиновський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2
Найменування (номер) кримінального провадження:
Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000752 від 21.07.2021 року.
Прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання, заняття, освіта, сімейний стан та інші відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеса, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючий, з середньою освітою, не одружений.

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа:
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 307 КК.
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
Прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення:
ОСОБА_3 , у невстановлений час та місці, діючи умисно, з мотивів придбання наркотичних засобів з метою збуту, у невстановлений спосіб, незаконно придбав 14 полімерних згортків, з наркотичним засобом метадон, загальною вагою 4,711 г., з кількісним вмістом метадону 2,279 г. та став незаконно зберігати з метою збуту.
Після чого, ОСОБА_3 , в невстановлений час, діючи умисно, з мотивів збуту наркотичних засобів, залишив «закладки» з метадоном, біля під`їзду №1, будинку №11 по вул. Радісній в м. Одесі, загальною вагою 0,286 г., з кількісним вмістом метадону 0,175 г.; біля під`їзду №2 будинку №11 по вул. Радісній в м. Одесі, загальною вагою 0,369 г., з кількісним вмістом метадону 0,123 г.; біля під`їзду №3 будинку №11 по вул. Радісній в м. Одесі, загальною вагою 0,440 г., з кількісним вмістом метадону 0,110 г.; навпроти під`їзду №3 будинку №11 по вул. Радісній в м. Одесі, загальною вагою 0,332 г., з кількісним вмістом метадону 0,182 г., після чого за допомогою свого мобільного телефону «Huawei P smart», синього кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , поінформував у месенджері «WhatsApp» невстановлену особу на ім`я ОСОБА_5 про здійснені ним «закладки» з метадоном, які в подальшому 21.07.2021 року, в період часу з 16 години 33 хвилини по 16 годину 56 хвилин, було виявлено та вилучено під час огляду місця події.
Після чого, 21.07.2021 року, в період часу з 16 години 22 хвилини по 16 годину 31 хвилину, за адресою: м. Одеса, вул. Радісна, 11, працівниками поліції проведено обшук ОСОБА_3 , який добровільно видав 10 полімерних згортків з наркотичною речовиною метадон, загальною вагою 3,284 г., з кількісним вмістом метадону 1,689 г., що є великим розміром.
Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений:
частина 2 ст. 307 КК України незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, з метою збуту у великих розмірах та збут наркотичного засобу.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів:
Суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, шляхом дослідження допиту осіб, документів, наданих сторонами, відповідно до яких:
- допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 провину у скоєнні злочину визнав та відмовився надавати покази;
- до матеріалів кримінального провадження долучено речові докази, а саме метадон, загальним кількісним вмістом 2,279 г., на які накладено арешт (постанова про долучення речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 14.09.2021 року; ухвала слідчого судді від 31.08.2021 року);
- мобільний телефон «Huawei P smart», синього кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 визнаний речовим доказом (постанова про приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 30.10.2021 року);
- 03.11.2021 року у відношенні ОСОБА_3 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (ухвала слідчого судді від 03.11.2021 року);
- судові витрати за кримінальним провадженням становлять 9267 гривень 48 копійок (довідки);
- обвинувачений раніше не судимий (вимоги від 20.09.2021 року та 26.10.2021 року); на обліку в КУ «ООМЦПЗ» не значиться (запит, відповідь).
Крім того, прокурором у судовому засіданні було надано витяг з ЄРДР за №0000752; постанова про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення від 17.08.2021 року; витяг з ЄРДР за №0000752; постанова про визначення органу, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні від 22.10.2021 року; постанова про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення від 29.10.2021 року; витяг з ЄРДР за №0000752; постанова про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 29.10.2021 року.
Суд вважає за необхідне зазначити, що вказані обставини, а саме внесення обставин скоєння кримінального правопорушення до ЄРДР, перекваліфікацію кримінального правопорушення, об`єднання матеріалів досудових розслідувань, визначення органу, що здійснює досудове розслідування сторона захисту не оспорює. Взагалі, обвинувачений визнав свою провину та вказане кримінальне провадження розглядалося за ч.3 ст. 349 КПК України. Напевно, сторона обвинувачення мала сумнів щодо вказаних обставин та доводила їх сама для себе.
Інших доказів сторони не надавали.
При цьому суд керується рішенням ВС (справа №521/11693/16-к провадження №51-380 км 17), в якому у мотивувальній частині вироку зазначено Висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме «Відповідно до ч 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Однак дана норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадження та визначені ст. 91 КПК України. Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК України лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин».

Вказаний висновок був зроблений в зв`язку з тим, що на думку ВС місцевий суд при формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним, допустив невиправдане спрощення, усупереч ст. 374 КПК України не зазначив чіткого місця вчинення злочину (м. Одеса), а також спосіб проникнення до житла та перелік викраденого майна, тобто, не зазначив обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та які, незважаючи на розгляд кримінального провадження у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, мають бути встановлені в рішенні суду.

В даному випадку у формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним суд на підставі наданих сторонами доказів встановив всі можливі відомості відповідно до вимог ст. 374 КПК України та в такому випадку ані законодавець, ані позиція ВС, ані загальні засади кримінального провадження не зобов`язує суд вимагати від прокурора надання додаткових доказів на підтвердження правової позиції.

Принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.15 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України) та диспозитивності (п.19 ч.1 ст. 7 та ст. 26 КПК України), а також ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини забороняє вимагати від сторін подання доказів на підтвердження правової позиції та вимагає від суду прийняття рішення на підставі наданих доказів. Під час розгляду кримінального провадження це рішення про визнання особи виправданою або винуватою.

Таким чином, суд, дослідивши обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що вони є достатніми для прийняття рішення про винуватістьОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК.
Суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено наявності в діях ОСОБА_3 такої кваліфікуючої ознаки злочину, як повторність. Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті обставини, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 окремо придбав 10 полімерних згортків та 4 полімерних згортка, а судовий розгляд проводиться тільки відповідно до висунутого обвинувачення.
Таким чином, суд вважає встановленим ту обставину, що ОСОБА_3 придбав 14 полімерних згортків з наркотичною речовиною метадон з метою збуту, зберігав їх з метою збуту та частину збув.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання:
Відповідно до ст. 66 КК, суд встановлює обставин, які пом`якшує покарання щире каяття.
В обвинувальному акті зазначено обставину, яка відповідно до ст. 67 КК , що обтяжує покарання обвинуваченому рецидив.
Суд вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_3 в останній раз був засуджений 29.04.2016 року до покарання у вигляді 3 місяців арешту та відбув його 02.06.2016 року.
Відповідно до п.5 ч.1 ст. 89 КК такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до арешту, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання не вчинять нового кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 34 КК рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення.
З викладеного вбачається, що наявність рецидиву в діянні особи необхідно враховувати за умови наявності у такої особи судимості за умисне кримінальне правопорушення та як вбачається з п.5 ч.1 ст. 89 КК, ОСОБА_3 відповідно до ст. 89 КК визнається особою, що не має судимості, тож в даному випадку, рецидив відсутній.
Мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання:
Призначаючи покарання суд керується вимогами ч.2 ст. 65 КК, якою встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі N 298/95/16-к провадження N 51-2501км18).
При визначенні виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину; особу винного, а саме те, що він раніше судимий;його вік 39 років та соціальне положення не одружений; характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, які встановлені в ході судового розгляду справи та викладені вище, а також наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає можливим призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст. 307 КК у вигляді позбавленняволі з конфіскацією майна.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд:
Суд вважає за необхідне, з урахуванням призначеного покарання, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.
Суд вважає за необхідне, відповідно до ст. 100 КПК України частину речових доказів піддати спеціальній конфіскації, а частину речових доказів знищити.
Відповідно до ст. 126 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

Прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК.
Покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом:
Призначити за ч.2 ст. 307 КК покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Початок строку відбування покарання:

Строк відбування покарання рахувати з дати оголошення вироку.

Рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації:
Речові докази мобільний телефон «Huawei P smart», синього кольору піддати спеціальній конфіскації, інші речові докази, а саме: метадон, загальним кількісним вмістом 2,279 г знищити.
Рішення щодо процесуальних витрат:
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 9267 гривень 48 копійок.
Рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження:
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважати продовженим до набрання вироком законної сили.
Рішення про залік досудового тримання під вартою:
Зарахувати у строк відбування покарання, відповідно до ч.5 ст. 72 КК, строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а саме з 03.11.2021 року по набрання вироком законної сили.
Строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження:
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його отримання.
Порядок отримання копій вироку та інші відомості:
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1