Справа № 367/606/21
Провадження №1-кп/367/420/2021
УХВАЛА
Іменем України
02 грудня 2021 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора: ОСОБА_3 ,
захисників: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
обвинувачених: ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002095 від 15.10.2020 року по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Копилів Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ірпінь Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочинів передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадження Ірпінського міського суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0002095 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України.
У підготовчому судовому засіданні, прокурор висловив думку про те, що дане кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, підстав для закриття провадження немає, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства, а тому можливо призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні у строки, визначені КПК України, з викликом в судове засідання обвинувачених, потерпілого та свідків.
Потерпілий в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.
В підготовчому судовому засіданні захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , яких підтримали обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , не заперечував щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду.
Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, додані до нього додатки, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Обвинувачення, відповідно до ч. 1 ст. 3 КПК України це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Так, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором.
Втім, в даному обвинувальному акті в порушення вимог п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України відсутні дати складання та затвердження обвинувального акту, зазначено лише: ««__» січня 2021 року».
Крім того, як вбачається з обвинувального акта, який надійшов до суду у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України, складеного слідчим Другого СВ ТУ ДБР розташованого у м. Києві ОСОБА_8 та затверджений прокурором відділу прокуратури Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , ними не було дотримано вищевказаних вимог закону, оскільки направлений обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення.
Так, в даному обвинувальному акті, при викладі фактичних обставин справи та при формулюванні обвинувачення кожному з обвинувачених, зазначено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 діяли за попередньою змовою реалізовуючи спільний злочинний умисел направлений на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 ..
Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.
Таким чином, в даному обвинувальному акті як при викладі фактичних обставин справи так і при формулюванні обвинувачення відсутні відомості про обставини, спосіб, дату, час, та місце вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 дій щодо попередньої змови між собою та плануванням єдиного спільного умислу, які утворюють склад інкримінованих їм дій.
З такого викладу, фактичних обставин справи та формулювання обвинувачення не зрозуміло де, коли, за яких обставин та яким чином обвинувачені вступили в попередню змову та які ролі були визначені кожному з них.
Крім того, як вбачається з обвинувального акту, обвинувачення не було сформульоване належним чином, оскільки воно є повністю ідентичним (скопійованим) фактичним обставинам справи встановлених прокурором. При цьому, органом досудового слідства не персоніфіковані дії вчинені обвинуваченими, для кожного окремо, в яких вони обвинувачуються, що позбавляє суд можливості встановити ступінь вини кожного обвинуваченого у вчиненому злочині. Крім того, в обвинувальному акті не вказано як між обвинуваченими були розподілені ролі для виконання спільних, за попередньою змовою, умисних протиправних дій.
Таким чином, суд дійшов висновку, що в обвинувальному акті не відображено усі фактичні обставини вчинення, за версією органу досудового слідства, обвинуваченими злочинів, у яких вони обвинувачуються, а також викликають не зрозумілість у послідовності їх дій, часу і місця, що тягне за собою й незрозумілість та неконкретність формулювання обвинувачення щодо кожного обвинуваченого.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.10.2012 № 223-1430/0/4-12, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному, до нього не долучено передбачені законом додатки.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати,беручи до уваги розгляд справи в цілому(рішення від.01.03.2001р., справа «Даллос проти Угорщини, п. 47). Крім того право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54).
Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступень тяжкості кримінального правопорушення, тощо.
Статтею 338 КПК України передбачена можливість зміни обвинувачення, однак це є правом прокурора, а не обов`язком, а відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що внесені на його розгляд сторонами та віднесені до його компетенції цим Кодексом. Тому, з урахуванням того, що в силу ст. 22 КПК України підтримання державного обвинувачення в суді здійснюється лише прокурором, і без дотримання останнім загальних засад кримінального провадження, суд буде позбавлений можливості виконати вимоги ст. 337 КПК України щодо меж судового розгляду.
При цьому, зміна прокурором обвинувачення стосується лише суті обвинувачення, а не приведення обвинувального акту у відповідність до вимог закону за його формою та змістом та таке право прокурору надане на стадії судового розгляду кримінального провадження, а суд зобов`язаний перевірити обвинувальний акт на його відповідність вимогам закону на стадії підготовчого провадження.
Враховуючи викладене, суд вважає, що слідчим та прокурором не було дотримано вимог закону, оскільки направлений обвинувальний акт містить у собі не зрозумілий та неконкретний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які не відображають усі фактичні обставини скоєння обвинуваченими злочинів, у яких вони обвинувачуються, що тягне за собою й незрозумілість та неконкретність сформульованого обвинувачення.
Судом, також, звертається увага на те, що статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування або розписки про отримання копії обвинувального акту після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні.
Такі недоліки як відсутність в обвинувальному акті викладу усіх фактичних обставин злочину, які прокурор вважає встановленими та неконкретність сформульованого обвинувачення, свідчать про оформлення обвинувального акту з недотриманням вимог ч. 2 ст. 291 КПК України, та такі недоліки не можуть бути усунуті у іншому порядку, аніж шляхом повернення обвинувального акту прокурору.
Вищеописані порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, дають підстави дійти висновку, що складений обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та порушує гарантовані законом процесуальні права обвинувачених, в тому числі і право на захист, а тому обвинувальний акт, з доданими до нього документами підлягає поверненню прокурору, для усунення допущених недоліків та приведення його у відповідність до вимог статті 291 КПК України, впродовж розумного строку.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 29, 110, 291, 293, 314, 315, 376 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0002095 від 15.10.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України, повернути прокурору Київської міської прокуратури, який направив акт до суду, для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог Кримінального процесуального кодексу України, впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків.
Повний текст ухвали буде складено, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошено 06 грудня 2021 року.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1