У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, -

В С Т А Н О В И В:
У провадженні слідчого судді знаходиться скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у місті Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові - ОСОБА_4 , про відмову у визнанні потерпілим, в якій особа, що звернулась зі скаргою, просить скасувати постанову про відмову у визнанні потерпілим від 09.12.2021 у відкритому кримінальному провадженні №0000317 від 03.09.2021, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, винесену слідчим П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у місті Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові - ОСОБА_4 . За результатами розгляду скарги скаржник просить постановити ухвалу, якою зобов`язати вказаного слідчого невідкладно розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання та залучення в якості потерпілого від 29.11.2021 та прийняти належним чином мотивоване рішення.
Скарга мотивована наступним.
ОСОБА_3 зазначає, що згідно з ст. 55 КПК України, він є потерпілим, як особа, яка подала заяву про скоєння стосовно нього злочину, у відкритому кримінальному провадженні №0000317 від 03.09.2021, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України. Разом з тим, протягом тривалого проміжку часу слідчим не виконано вимоги КПК України та не ознайомлено заявника з його процесуальними правами та обов`язками як потерпілого.
З огляду на що, 29.12.2021 заявником додатково була подана/надіслана заява про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000317, яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.09.2021 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст.382 КК України.
28.12.2021 на поштову адресу скаржника ОСОБА_3 надійшла постанова про відмову у визнанні потерпілим від 09.12.2021 за матеріалами досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, підписана слідчим п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м.Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 , з огляду на що, на думку скаржника, строк на оскарження постанови про відмову у визнанні потерпілим, ним не пропущений.
Як вказує скаржник, у межах кримінального провадження за № 0000317 саме він є заявником про скоєне кримінальне правопорушення. Внаслідок вищевказаного кримінального правопорушення зі сторони посадових та службових осіб Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області були грубо порушені його особисті громадянські та Конституційні права. Також посилається на ст. 55 КПК України, в якій вказано, з якого часу в особи, яка подала заяву про вчинене кримінальне правопорушення, виникають права потерпілого.
На думку особи, що подала скаргу, через умисне невиконання та/або перешкоджання виконання ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_5 у справі №308/11745/20 від 28.04.2021 зі сторони посадових та службових осіб підрозділу дізнання Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області в рамках кримінального провадження за № 0000313 йому завдано моральну шкоду.
Саму постанову слідчого заявник вважає невмотивованою, оскільки така не містить жодної підстави вважати його особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій статті 55 КПК України, а тому звернувся до суду зі скаргою, яку просить задовольнити.
У судове засідання скаржник не з`явився, при цьому при зверненні до слідчого судді зі скаргою просив розглядати таку у його відсутності на підставі поданих і наявних матеріалів, викладених у скарзі.
Представник суб`єкта оскарження - слідчий П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явився, при цьому подав до суду клопотання, в якому просить розглянути скаргу без його участі. Окрім того слідчий подав до суду заперечення на скаргу, в яких просить відмовити у задоволенні скарги з тих підстав, що під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження за № 0000317 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, не встановлено обставин, які б свідчили, що ОСОБА_3 завдано будь-яку моральну, фізичну або майнову шкоду. Окрім того, слідчий вказує на той факт, що органом досудового розслідування неодноразово здійснювались спроби виклику заявника ОСОБА_3 для встановлення завданої йому шкоди, проте останній не з`являвся.
Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, з врахуванням клопотання скаржника, слідчий суддя вважає, що скаргу слід розглянути у відсутності скаржника на підставі наявних матеріалів.
У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України.
Дослідивши матеріали скарги вважаю, що в задоволенні такої слід відмовити виходячи з наступних підстав.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне (ч. 3 ст. 110 КПК).
Необхідно визначити, у яких випадках особа може набувати статусу потерпілого відповідно до норм кримінального процесуального закону. Так, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди (ч. 1 ст. 55 КПК України). Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 ст. 55 КПК України). Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 3 ст. 55 КПК України).
З урахуванням цих положень, потерпілим може бути 1) особа, якій завдано шкоди (моральної, фізичної або майнової), яка 2) подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або 3) яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода, і тому вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Слід враховувати, що слідчий має право відмовити особі у визнанні її потерпілим. Зокрема, така відмова (у формі постанови) є обґрунтованою за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди (ч. 5 ст. 55 КПК України). Це єдиний випадок, коли можна відмовити особі у визнанні її потерпілим. Так, процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.
Проаналізувавши постанову слідчого, останній вважає, що в ході кримінального провадження не встановлено достатніх відомостей, які б свідчили про завдання ОСОБА_3 моральної, фізичної або майнової шкоди.
Разом з тим, скаржник у заяві (клопотанні) зазначає, що йому внаслідок кримінального правопорушення, яке розслідується, завдано моральну шкоду, однак, не обґрунтовує належним чином ці доводи, не надає доказів на підтвердження, а лише констатує ст. 55 КПК України.
Згідно з ч. 3 ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до правил оцінки доказів.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, суд повинен виносити вмотивовані рішення (Рішення Великої Палати у справі Moreira Ferreira проти Португалії (no. 2) від 11 липня 2007 року, Заява № 19867/12, параграф 84). Вмотивованість вимагає від суду чітко вказати на підстави тієї чи іншої аргументації. При вирішенні питання про встановлення процесуального статусу осіб, таким чином, необхідно чітко вказати, на підставі яких доказів в осіб виникає такий процесуальний статус.
Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу на те, що процесуальний статус потерпілого виникає саме з моменту, коли встановлено, що цій особі було завдано шкоди. У цьому випадку скаржник не надає будь якого підтвердження завдання йому будь-якої шкоди кримінальним правопорушенням.
Натомість слідчий суддя критично оцінює доводи скаржника з приводу того, що постанова є невмотивованою. У постанові слідчого є мотивувальна частина з посиланням на положення КПК, яка містить мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування.
Таким чином, у задоволенні скарги слід відмовити, оскільки скаржником не доведено будь-якими доказами розміру шкоди, що була завдана, або могла бути завдана кримінальним правопорушенням. Разом з тим, звертаю увагу на те, що таким чином права скаржника не обмежуються, оскільки визнання потерпілим може відбутися на будь-якій стадії кримінального провадження, щойно буде встановлено (або належним чином доведено) вид і розмір шкоди, що була завдана кримінальним правопорушенням.
Керуючись вимогами ст.ст.55, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1