Житомирський апеляційний суд

Справа №283/460/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 4 ст. 296 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_8
потерпілої: ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000014 за апеляційною скаргою прокурора Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_10 на вирок Малинського районного суду Житомирської області від 23 квітня 2021 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, працюючого касиром торгівельного залу ТОВ «Новус Україна», раніше не судимого, засуджено

- за ч. 4 ст. 296 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід застосований до ОСОБА_7 ухвалою суду від 23.03.2021 у виді домашнього арешту скасовано.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави (р/р UA0006797, отримувач УК у м. Житомир/Житомирська міська отг 24060300; банк отримувача: Казначейство України; МФО 899998, ; код класифікації доходів: 24060300) 1307 (одну тисячу триста сім) гривень 60 копійок процесуальних витрат на залучення експерта.
Речові докази по справі, а саме: пневматичний газобалонний пістолет моделі «Borner ПМ49», калібру .177 (4,5 мм), номер екземпляра « НОМЕР_1 », який переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУ НП в Житомирській області - знищено; джинси жіночі з написом на бирці «28, CN 165/72A, SKINNY, Low/waist, DENIM, made in Pakistan», які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУ НП в Житомирській області повернуто власнику, ОСОБА_9 .
встановила:

Згідно вироку, 07 січня 2021 року приблизно о 22 годині 20 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись неподалік садиби № 11 по вул. Некрасова в м. Малин Житомирської області, ОСОБА_7 побачив раніше незнайому йому ОСОБА_9 та у нього виник злочинний умисел, направлений на скоєння хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , тримаючи у правій руці пневматичний газобалоний пістолет моделі «Borner GV49» калібру .177 (4,5 мм) номер « НОМЕР_2 » наблизився до ОСОБА_9 . Без будь-яких на те причин, ОСОБА_7 , діючи з хуліганських спонукань, грубо і умисно порушуючи громадський порядок в частині умов відпочинку і спокою громадян, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, прагнучи показати свою зневагу до існуючих загальноприйнятих правил і норм поведінки у суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, з особливою зухвалістю, схопив ззаду лівою рукою ОСОБА_9 за верхній одяг та почав тягнути її в напрямку вул. Суворова м. Малин Житомирської області. В процесі вчинення хуліганських дій, ОСОБА_7 лівою рукою схопив ОСОБА_9 за шию, а пневматичний газобалонний пістолет моделі «Borner GV49» каліб .177 (4,5 мм) номер « НОМЕР_1 » правою рукою приставив до правої скроні голови ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що потерпіла за вказаних обстановки та обставин реально сприймає погрозу застосування предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто, вчинив активні дії з використання такого предмета під час вчинення хуліганських дій і своїми діями створив реальну загрозу для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_9 . Під час вчинення хуліганських дій ОСОБА_7 умисно спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синців нижньої та верхньої губи, травматичного розлому 2.1 зуба, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеня тяжкості. У вказаний період часу по вул. Суворова в м. Малині Житомирської області проїздив ОСОБА_11 на автомобілі марки «Citroen» реєстраційний номер НОМЕР_3 , зупинився та припинив хуліганські дії ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_10 не оспорюючи фактичних обставини справи, які суд визнав доведеними і кваліфікацію дій засудженого, вважає, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що покарання, призначене ОСОБА_7 , за своєю м`якістю не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого.

На думку прокурора, рішення суду в частині застосування до ОСОБА_7 положень ст. ст. 75, 76 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням - належним чином не мотивоване, є необґрунтованим та безпідставним, а призначене покарання таким, що очевидно не відповідає особі засудженого та тяжкості скоєного злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України

Зазначає, що оскільки ОСОБА_7 визнано винним у вчинення кримінального правопорушення проти громадського порядку, думка потерпілої щодо виду та міри покарання сама по собі не є вирішальною в цій частині.

Вчинений обвинуваченим злочин віднесено до категорії тяжких злочинів. Він є одним із поширених та небезпечних злочинів, що посягає на правовідносини, які регулюють громадський порядок, тобто комплексу суспільних відносин, які забезпечують нормальні умови життя людей, спокійного відпочинку і дотримання правил поведінки в суспільному життя.

Судом не надано належної оцінки особі обвинуваченого в тій частині, що ним вчинено особливо злісне хуліганство із використанням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень. Зокрема, судом встановлено, що після розлиття алкогольних напоїв, обвинувачений вчинив конфлікт із своєю матір`ю, після чого дома взяв пневматичний пістолет з яким пішов спочатку до магазину, а потім по вулицях міста. Такі обставини вказують на те, що ОСОБА_7 заздалегідь готувався до вчинення хуліганських дій із використанням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Також судом першої інстанції не враховано поведінку ОСОБА_7 його зухвалість і не припинення вчинення кримінального правопорушення, тобто те що його дії були зупинені іншою особою, яка не була байдужою до суспільно небезпечного посягання, не враховано і те що небезпечність наслідків могла бути, ще більшою.

Незважаючи на позицію потерпілої, судом встановлено, що психічний стан тривоги, розгубленості, відчаю на момент посягання був у потерпілої реальний, оскільки потерпіла чітко усвідомлювала та відчувала загрозу своєму життю після наведення до скроні предметом схожим на пістолет та імітування пострілів їй в голову. Такі дії ОСОБА_7 не можуть свідчити про безпеку особи у суспільстві та є реальною загрозою громадському порядку в майбутньому.

Просить вирок суду в частині призначеного ОСОБА_7 покарання скасувати та постановити в цій частині новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання без застосування ст. 75 КК України у виді 3 років позбавлення волі. В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення потерпілої, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, пояснення захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованими і законними та апелянтом не оспорюються.

Не оспорюється в апеляційній скарзі також правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 296 КК України.

Що стосується призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, то воно на думку колегії суддів є явно несправедливим через його м`якість.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Як випливає зі змісту ст. 75 КК України, застосування закріплених у ній правил допустиме лише за наявності обґрунтованих підстав для висновку, що виходячи з тяжкості злочину, особи винного та інших обставин кримінального провадження виправлення засудженого є можливим без ізоляції від суспільства.

Суд першої інстанції звільняючи ОСОБА_7 на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання на думку колегії суддів не врахував вказані вимоги закону.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_7 , судом першої інстанції було зазначено, що ним враховується, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, суспільна небезпека скоєного кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття обвинуваченого та добровільне відшкодування ним завданого збитку потерпілій та обставини, що обтяжують покарання - вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, відсутність претензій з боку потерпілої та її думку щодо покарання, відшкодування завданого потерпілій збитку, у зв`язку з чим прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 зосередився виключно на оцінці пом`якшуючих обставин і враховуючи їх на підставі ст. 75 КК України звільнив обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Проте, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції не в повній мірі врахував тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, вчинений ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння, обставини та характер вчиненого злочину, а зокрема погрози застосування під час хуліганства предмету схожого на вогнепальну зброю - пневматичного газобалонного пістолету, який з врахуванням обстановки та обставин події сприймався потерпілою як реальна загроза для її здоров`я та життя.

Також, суд апеляційної інстанції зважає і на думку потерпілої, яка в суді апеляційної інстанції пояснила, що під час розгляду справи судом першої інстанції знаходилась під впливом вмовлянь родичів обвинуваченого, тому просила суворо його не карати.
Разом з тим зазначила, що з моменту вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення та до теперішнього часу перебуває в стані сильного душевного хвилювання та побоювання за своє життя, через що погіршився стан її здоров`я, вона змушена постійно вживати заспокійливі ліки, тому підтримує апеляційну скаргу прокурора та вважає, що обвинуваченому необхідно призначити реальне покарання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції, в частині призначеного покарання підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості, неправильного застосування судом положень ст. 75 КК України.

Разом з тим, постановляючи новий вирок, колегія суддів враховує пом`якшуючі покарання обставини щире каяття в скоєному та добровільне відшкодування заподіяної шкоди (а.с.200), дані про особу обвинуваченого який за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно працевлаштований, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має молодий вік та вважає за можливе застосувати положення ст. 69 КК України та призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 296 КК України перейшовши до іншого більш м`якого покарання не зазначеного в санкції статті у виді обмеження волі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів,-
ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Малинського районного суду Житомирської області від 23 квітня 2021 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок за яким ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 296 КК України призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України 3 (три) роки обмеження волі.

В решті вирок залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який перебуває під вартою - в той самий строк з моменту отримання копії вироку.

Судді: