Справа № 487/7751/21
Провадження № 1-і/487/1/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2022 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст. 307 КК України.

24.01.2022 прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб.
Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 09.02.2022 розгляді клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою передано судді ОСОБА_1 .
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, з посиланням на тяжкість злочину у вчиненні якого він обвинувачуються та відсутність підстав, передбачених кримінально-процесуальним кодексом для обрання більш м`якого запобіжного заходу, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень одне з яких є особливо тяжким, не має стійких соціальних зв`язків, які б могли його стримувати; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у незаконному зберіганні наркотичних засобів з метою збуту, що передбачає наявність корисливого умислу в його діях та свідчить про можливість продовження злочинної діяльності з метою незаконного збагачення.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та заявив клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт або зменшити розмір застави до 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99240 грн.
В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що клопотання прокурора є необґрунтованим, оскільки не зазначені докази, які підтверджують існування ризиків, не обґрунтовано неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, але ж в ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було визначено розмір застави, в клопотання відсутнє посилання на ст. 331 КПК України. Також захисник зазначив, що ОСОБА_3 тривалий час тримається під вартою та відповідно до практики Європейського Суду , з плином часу тримання під вартою вимагає додаткового обґрунтування ризиків, проте прокурором цього не наведено, та не наведено конкретних фактів, які б доводили, що стверджуванні ризики переважали на принципом поваги до особистої свободи, а тяжкість злочину може бути достатнім для виправдання позбавленні волі на початку цих доводі, тобто при обранні запобіжного заходу. Захисник посилається на те, що ОСОБА_3 має у власті нерухоме майно, має постійне місце проживання, де проживає все своє життя разом із бабусею, якій на теперішній час виповнилося 82 роки та вона потребує стороннього догляду. Крім того взагалі відсутні будь-які наслідки вчиненого кримінального правопорушення, нікому не заподіяно шкоди як матеріальної так і моральної. Вказані обставин на думку захисника є достатніми для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт за місцем його реєстрації та проживання.
Обґрунтовуючи зменшення розміру застави захисник посилається на те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Сума застави, яка визначена судом у розмірі 475800 грн. є завідомо непомірним для обвинуваченого, забезпечити внесення коштів в якості застави можливе лише родичами обвинуваченого. Тому з урахуванням положень ст.. 178 КПК України є підстави для зменшення розміру застави до 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99240 грн. та вказаний розмір застави забезпечить дотримання належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, підтримав клопотання захисника. Пояснив, що тривалий час перебуває під вартою, чітко усвідомив свою відповідальність та розкаявся. У нього не має наміру переховуватися від суду та продовжити злочинну діяльність або вчинити інші кримінальні правопорушення. Вину визнає частково, не визнає кваліфікацію його дій, оскільки наркотичні засоби зберігав вдома для власного вживання, без мети збуту. За час перебування в слідчому ізоляторі зрозумів, що більше не буде вчиняти злочини, бажає змінити своє життя. Він має постійне місце проживання, до арешту не офіційно працював, з рідних у нього одна старенька бабуся, яка похилого віку, хворіє, тому потребує його допомоги по господарству. Просив змінити запобіжний захід.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала, що вона проживає на теперішній час одна, хворіє, тому потребує допомоги свого онука ОСОБА_3 , з яким проживає з його народження та опікувалась після смерті його батьків, тому просила змінити йому запобіжний захід.
В судовому засіданні прокурор заперечувала проти зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт та зменшення розміру застави, вважала, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти існуючим ризикам. Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, свідка ОСОБА_6 , дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного:

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності та обґрунтованість підстав для продовження запобіжного заходу.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.07.2021 до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 475800 грн., який було продовжено під час досудового слідства та під час судового розгляду справи.
Судовий розгляд кримінального провадження триває, але у обвинуваченого закінчується строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 19.02.2022.
Положеннями статті 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Виходячи з положень статті 199 КПК України, яка визначає порядок продовження строку тримання під вартою, суд, при розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою в ході судового розгляду, крім обставин зазначених у ст.. 194 КПК України, повинен встановити: чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; - чи наявні обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали.

Відповідно до ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

В судовому засіданні встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_3 перевірялась під час вирішення слідчими суддями питання про застосування запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою.
Прокурором в судовому засіданні доведено, що заявлені при обранні запобіжних заходів ризики, передбачені п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшилися, а саме: переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечних психотропних речовин з метою збуту в особливо великих розмірах, що є особливо тяжким злочином (ч.3 ст. 307 КК України) та у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту, що є тяжким злочином (ч.2 ст. 307 КК України), тому будучи обізнаним про покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може виїхати за межі України або на непідконтрольні Україні території, враховуючи, що не має стійких соціальних зв`язків за місцем проживання, оскільки в зареєстрованому шлюбі не перебуває та на утриманні дітей не має.
Крім того, інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_3 не має офіційного джерела доходів, обвинувачується у незаконному зберіганні наркотичних засобів з метою збуту, що передбачає наявність корисливого умислу в його діях з метою незаконного збагачення.
Доводи захисника щодо не надання прокурором доказів на підтвердження існування ризиків суд оцінюються критично, оскільки стаття 199 КПК України зобов`язує прокурора довести обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, та ці вимоги, щодо не зменшення заявлених ризиків, прокурором дотримано.
Посилання сторони захисту щодо не зазначення прокурором можливості застосування до обвинуваченого застави, суд вважає необґрунтованим, оскільки ухвалою слідчого судді від 08.07.2021 одночасно із застосуванням до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було визначено розмір застави та обов`язки, які покладаються на нього у разі внесення застави. Положеннями КПК України не передбачено строк дії запобіжного заходу у вигляді застави, а тому вище вказана ухвала слідчого судді в цій частині діє до теперішнього часу.
Не вбачає суд підстав для зменшення розміру застави до 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99240 грн., виходячи з того, що застава у меншому розмірі, ніж було визначено слідчим суддею, не буде забезпечувати виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки при визначенні розміру застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею були враховані обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, та визначений розмір застави не суперечить вимогам ст. 182 ч.5 п. 3 КПК України.
Суд бере до уваги посилання сторони захисту та покази ОСОБА_6 , що обвинувачений проживав до його затримання разом із бабусею, яка є особою похилого віку та потребує сторонній допомоги, проте вказана обставина не може бути стримуючим фактором для забезпечення належної процесуальної поведінки, оскільки факт спільного проживання з бабусею не перешкоджав ОСОБА_7 вести такий спосіб життя, який в подальшому призвів до його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.
Суд погоджується з доводами прокурора щодо неможливості забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів.
На підставі викладеного, з урахуванням того, що до завершення строку дії попередньої ухвали про тримання обвинуваченого під вартою судовий розгляд не може бути завершений, наведені ризики є дійсними та триваючими, суд приходить до переконання про наявність підстав для продовження ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу із тримання під вартою на більш м`який (нічний домашній арешт) та зменшення розміру раніше визначеної застави не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 177, 201, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб - до 11.04.2022 року включно, з утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор», з можливістю звільнення під заставу на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.07.2021.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу та зменшення розміру застави відмовити.
Копію ухвали направити до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва, протягом 7 днів з дня її проголошення,а обвинуваченим з дня отримання копії ухвали.

Суддя : ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено 17.02.2022 о 11:20 годин.