Дата документу 21.02.2022 Справа № 333/248/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 333/248/22 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/197/22 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянула 21 лютого 2022 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, 19.01.2022 року слідчий СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000091, відомості про яке внесені до ЄРДР 17.01.2022 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , будучи особою раніше засудженою за вчинення кримінальних правопорушень, судимість за які у встановлено порядку не знята та не погашена, будучи звільненим від відбування покарання із застосуванням відносно нього іспитового строку, на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та скоїв тяжкий злочин за наступних обставин: 17.01.2022 року приблизно об 11-00 год., ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , маючи прямий умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, знаходячись на території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_3 , почали наносити удари руками по обличчю та тулубу потерпілого ОСОБА_11 , та крім цього, в цей момент ОСОБА_10 дістав предмет, схожий на ніж, та почав ним погрожувати потерпілому, здійснюючи різкі рухи в його бік, після чого вказані особи, з метою особистого збагачення заволоділи мобільним телефоном потерпілого - Xiaomi Redmi 4A, в корпусі чорного кольору, вартістю 3000 гривень, в чохлі-книжці чорного кольору, з сім-картою НОМЕР_1 , банківською карткою «МоноБанк», які матеріальної цінності для потерпілого не представляють.

Злочинними діями ОСОБА_10 та ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_11 спричинено майнову шкоду на суму на суму 3000 гривень.

Дії ОСОБА_8 слідчий кваліфікував за ч.2 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій.

Під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 16 березня 2022 року включно без застосування електронного засобу контролю.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки: не залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово; відлучатися за межі м. Запоріжжя, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_11 .

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовуючи до вказаної особи запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя врахував наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення та дійшов висновку про необхідність застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що на думку слідчого судді забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна.
В обґрунтування доводів зазначає, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, при цьому, це не є єдиною підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та невідворотності покарання за його вчинення, існують ризики, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Крім того, підозрюваний постійного джерела доходів не має, будучи звільненим від відбування покарання за попереднім вироком із застосуванням іспитового строку тривалістю 1 рік та відносно якого перебуває на розгляді обвинувальний акт у Шевченківському районному суді м. Запоріжжя за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.199, ч.3 ст.199 КК України, знову підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, що свідчить про схильність до вчинення злочинів та небажання ставати на шлях виправлення, та є ризиком, передбаченим п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Також кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 територіально вчинено за місцем роботи потерпілого ОСОБА_11 , яке було заздалегідь відомо підозрюваним у зазначеному кримінальному провадженні. Крім того, під час досудового розслідування підозрюваному стали відомі анкетні дані потерпілого та свідка, що не виключає можливості незаконного впливу на цих осіб з його боку.
Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та обрати стосовноОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Підозрюваний та його захисник висловили свої заперечення вимогам апеляційної скарги прокурора.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК України, судове рішення переглядається в межах апеляційної скарги.

Відповідаючи на доводи прокурора, судова колегія констатує, що слідчим суддею дотриманий порядок застосування запобіжного заходу, передбачений ст.194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинні враховуватися при вирішенні цього питання.

Так, відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно вимог ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Доводи прокурора про те, що слідчим суддею не у повній мірі виконані вимоги ст.178 КПК України при обранні запобіжного заходу не ґрунтуються на змісті ухвали. Слідчим суддею наведені достатні мотиви для відмови у задоволені клопотання слідчого і обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що надані сторонами докази та встановлені у ході розгляду клопотання обставини, доводять лише наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість вчинення іншого кримінального правопорушення. З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції, оскільки ОСОБА_8 був засуджений вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.02.2021 року за ч.1 ст.309, ч.2 ст.302 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік. Також під час апеляційного розгляду було встановлено, що на розгляді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст.199, ч.3 ст.199 КК України, яке вже тривалий час розглядається та в рамках якого запобіжний захід не обирався. При цьому будь-які дані про те, що ОСОБА_8 ухиляється від явки до суду в матеріалах справи відсутні, не надав таких даних і прокурор в судовому засіданні.

Разом з цим, застосовуючи до вказаної особи альтернативний запобіжний захід, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про можливість досягти дієвості даного кримінального провадження та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Зазначений висновок слідчого судді, з огляду на явки ОСОБА_8 до суду, відсутність даних про порушення останнім покладених обов`язків, слід визнати аргументованим та таким, що знайшов своє підтвердження і одночасно цими обставинами спростовуються доводи прокурора про неможливість забезпечити дотримання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків через застосування іншого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу.

Колегія суддів наголошує, що відомостей про порушення ОСОБА_8 умов обраного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту чи ухилення від проведення слідчих, процесуальних дій після застосування відносно нього даного запобіжного заходу, при апеляційному розгляді прокурором не надано.

Апеляційний суд, з урахуванням даних щодо особи підозрюваного, який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та є особою раніше судимою, погоджується з ймовірною можливістю існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливістю вчинення іншого кримінального правопорушення, але при цьому погоджується і з тим, що під час розгляду клопотання, та під час апеляційного розгляду провадження, стороною обвинувачення не було доведено, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти заявленому ризику.

При цьому, під час розгляду клопотання, слідчий суддя також врахував, що ОСОБА_8 хоча раніше і судимий, проте має постійне місце реєстрації та проживання, має на утриманні неповнолітню дитину 2011 року народження, працює, але неофіційно та дійшов висновку, що сукупність зазначених обставин істотно зменшують ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, та з метою запобігання вказаного ризику можливо застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою (про який клопотав слідчий), у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, що може в достатній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На переконання колегії суддів, такий висновок в повній мірі відповідає меті забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Що стосується існування ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості переховування від органів досудового розслідування і суду, незаконного впливу на потерпілого та світка, то слідчим та прокурором у судовому засіданні не було доведено наявності зазначених ризиків, що підозрюваний переховувався від органів досудового розслідування та суду, здійснював спроби впливу на потерпілого та свідка.

Крім того, позитивна процесуальна поведінка ОСОБА_8 вказує на вкрай малоймовірний ризик втечі підозрюваного, а також ризик впливу на потерпілого та свідка, який до того ж додатково нівелюється покладенням на ОСОБА_8 передбачених ч.5 ст.194 КПК України обов`язків, зокрема утримуватись від спілкування з потерпілим ОСОБА_11 . А обізнаність підозрюваного про адресу проживання свідка також не можуть свідчити про наявність ризику впливу на нього збоку підозрюваного. Більш того, надані суду матеріали містять відомості про допит потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_12 . Інших свідків, яких є необхідність допитати, слідчий не зазначив, як не зазначив і з приводу яких обставин, що мають значення по цьому кримінальному провадженню їх необхідно допитати.

Отже, посилання прокурора в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді на те, що ОСОБА_8 перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом може переховуватись від органів досудового розслідування та незаконно впливати на потерпілого та свідка, не заслуговують на увагу, оскільки ґрунтуються лише на припущеннях прокурора щодо можливості такої поведінки підозрюваного в майбутньому і нічим об`єктивно не підтверджені.

З огляду на доводи апеляційної скарги, що слідчим суддею не вивчено обставин щодо наявності усіх заявлених у клопотанні ризиків, то вивчення змісту оскаржуваного рішення, схиляє судову колегія до висновку про необґрунтованість таких тверджень апелянта. Посилання прокурора в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді на те, що відносно ОСОБА_8 неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж запропоновано ініціатором клопотання, не заслуговують на увагу, оскільки такі твердження нічим об`єктивно не підтверджені, а тому слід визнати припущеннями.

Одночасно, колегія суддів зауважує на вимогах ч.5 ст.132, ч.3 ст.184 КПК України щодо обов`язку слідчого, прокурора надати докази на підтвердження обставин, на які посилаються.

Натомість, ініціатором клопотання та прокурором до відповідного клопотання, при його розгляді слідчим суддею і у апеляційній інстанції такі докази не надані.

Посилання прокурора щодо вчинення тяжкого злочину, не можуть слугувати єдиною підставою для обрання ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу.

З цього приводу слід зазначити, що наявність підозри у вчиненні тяжкого злочину, відповідно до вимог ст.178 КПК України та усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка згідно ст.8 КПК України, є частиною національного законодавства, сама по собі не може слугувати підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, як на це посилається прокурор в апеляційній скарзі, не є виключними і достатніми обставинами для підтвердження неможливості застосування до ОСОБА_8 при вказаних обставинах більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання прокурор не доведе обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

На думку колегії суддів, з урахуванням даних про особистість підозрюваного та його процесуальну поведінку, прокурор не довів наявність обставин, які б свідчили про неможливість застосування до ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу.

Також, апеляційний суд не може погодитись з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що домашній арешт є занадто м`яким для підозрюваного, оскільки запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту також обмежує свободу особи та змушує підозрюваного відчувати на собі певний тягар заборон.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Крім того, матеріали провадження не містять відомостей, що підозрюваний після застосування запобіжного заходу порушував його умови. Навпаки, після застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, умов вказаного запобіжного заходу не порушував і дотримувався покладених на нього обов`язків, прибув в судове засідання під час апеляційного перегляду провадження. Доказів протилежного суду апеляційної інстанції прокурором не надано. Отже вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного, рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованим, оскільки ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 строком до 16 березня 2022 року включно без застосування електронного засобу контролю, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4