У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.11.2021 Справа №607/21468/21
провадження № 1-кс/607/7000/2021

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

встановила:

ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 липня 2021 року на автомобіль марки «Peugeot 207», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 вона являється, у частині позбавлення права на користування даним майном. Передати їй на відповідальне зберігання транспортний засіб марки «Peugeot 207», державний номерний знак НОМЕР_1 , з правом користування ним.

Клопотання вмотивовано тим, що на даний момент зникли обставини, котрі стали підставою для накладення арешту на це майно, оскільки з ним проведено усі необхідні слідчі /розшукові/ дії, зокрема експертизи. Відсутність автомобіля приносить їй дискомфорт, а також зберігання його відкритому повітрі призводить до його пошкодження.
Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 , в судовому засіданні вказані вимоги підтримав та просив задовольнити з мотивів, викладених у клопотанні.
Прокурор ОСОБА_5 за клопотанням якого було накладено арешт, у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій також зазначає, що заперечує проти скасування арешту зазначеного автомобіля, оскільки він є речовим доказом у справі /знаряддям вчинення злочину/.
Заслухавши пояснення, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, за необхідне зазначити наступне:
в рамках кримінального провадження № 0000454 від 14 лютого 2020 року, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 липня 2021 року /справа № 607/13045/21/, накладено арешт на автомобіль «Peugeot 207», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .
Як вбачається зі змісту цієї ухвали, арешт накладений з метою збереження цього майна як речового доказу.
Частиною 1 ст. 26 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Ця норма у комплексному зв`язку із іншими положеннями КПК /параграфом 2 гл. 3 КПК України/ дає підстави для висновку, що сторона обвинувачення вільна у застосуванні заходів та прийомів проведення досудового розслідування, які дозволені законом.
Таке розслідування у даному провадженні не завершено. Прокурор, як і раніше, вважає вказаний автомобіль речовим доказом у справі і заперечує проти скасування його арешту.
Частиною 1 ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, саме на ініціатора клопотання про скасування арешту, поданого під час досудового розслідування, покладено обов`язок довести, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, або що його накладено необґрунтовано.
Як уже частково зазначено вище, ОСОБА_4 посилається на те, що необхідності у подальшому існуванні арешту немає.
Однак на підтвердження таких своїх посилань ні вона, ні її представник, не надали жодного доказу.
З огляду на це, зазначені обставини є недоведеними, що свідчить про відсутність підстав для скасування даного арешту.
З наведеного, керуючись ст.ст. 26, 132, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановила:
у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, відмовити.
Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого судового засідання.
Слідчий суддя ОСОБА_1