Провадження № 1-кп/947/205/22
УХВАЛА
18.01.2022 року

Київський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000756 від 08.05.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000756 від 08.05.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні, захисник ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_8 заявив письмове клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Вважає, що ризики відповідно до ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_8 в даному кримінальному провадженні відсутні, а застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, оскільки в даному кримінальному провадженні істинні вимоги публічного інтересу з урахуванням презумпції невинуватості не переважують правило поваги до особистої свободи, та з огляду на те, що ОСОБА_8 є єдиним годувальником у сім`ї, має дружину та малолітню дитину. Також, ОСОБА_8 не визнає вини за пред`явленим обвинуваченням за ч.2 ст.187 КК України та має намір зібрати докази своєї невинуватості не порушуючи норми законодавства, тому просить змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити.
Також, в судовому засіданні захисник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_9 заявила клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 з тримання під вартою на домашній арешт. В обґрунтування клопотання, вважає, що на сьогоднішній день ризики відповідно до ст.177 КПК України, щодо ОСОБА_9 в данному кримінальному провадженні відсутні, а застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених нього обов`язків. ОСОБА_9 має постійне місце проживання, а суспільного інтересу дана справа не представляє, а тому немає обґрунтованих підстав для подальшого застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити.
Прокурор заперечував проти клопотаннь заявлених захисниками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки вказані клопотання не обґрунтовані та повідомив, що застосування до обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів, не може усунути існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і не забезпечить їх належної процесуальної поведінки.
Вислухавши думку учасників процесу, оцінивши надані докази у сукупності, суд приходить до наступного.
Так, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, санкцією якої передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років із конфіскацією майна.
Стороною захисту не доведенно, що застосування до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів, не усуне існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України і не забезпечить їх належної процесуальної поведінки.

Обвинувачений ОСОБА_8 знаходячись на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити сховати, або спотворити речі і документи, що мають суттєве значення для встановлення важливих обставин, у кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_9 знаходячись на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити сховати, або спотворити речі і документи, що мають суттєве значення для встановлення важливих обставин, у кримінальному провадженні.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_4 , в своєму клопотанні захисник зазначає підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому, однак не надає ніяких конкретних підтверджень, щодо зміни або зменшення ризиків, посилаючись на загальні засади, які на його думку є підставою для задоволення клопотання.
Також суд зауважує, що доведеність обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК) суд вирішує в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, а тому посилання захисника ОСОБА_4 на недоведеність пред`явленого обвинувачення, як на підставу зміни запобіжного заходу, при розгляді клопотання судом до уваги не приймається та підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає.
Враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з урахуванням відомостей про осіб обвинувачених, а саме відсутності міцних соціальних зв`язків та тяжкості покарання, яке їм загрожує у разі визнання винними у скоєнні особливо тяжких злочинів, суд приходить до висновку, що існує реальний ризик, що обвинувачені, кожний окремо, можуть здійснити спробу переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити сховати, або спотворити речі і документи, що мають суттєве значення для встановлення важливих обставин, у кримінальному провадженні.
Разом з тим Європейський суд з прав людини в рішенні «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року зазначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Всі обставини у сукупності свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, у зв`язку із чим суд вважає, що підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відсутні
Також, суд зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований до обвинувачених та обмеження їх прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 178, 183, 184, 194, 196, 197, 331, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 - відмовити.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1