ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/736/21
провадження № 1-кп/691/312/21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

сторони кримінального провадження:

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Городище угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженн №0000013 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Воронівка Городищенського району Черкаської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 , не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України,-

встановив:

Наказом тимчасово виконуючого обов`язки начальника Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області від 06 січня 2021 року №13о/с, майора поліції ОСОБА_4 призначено на посаду старшого інспектора сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області. Відповідно до ч.1 посадової інструкції старшого інспектора сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, затвердженої тимчасово виконуючого обов`язки начальника Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, посада старшого інспектора сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області відноситься до категорії посад середнього складу поліції. У своїй роботі старший інспектор керується Конституцією, Законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами Міністерства Внутрішніх Справ, Національної поліції України, а також Положенням про відділ поліції №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області та посадовою інструкцією. Згідно з ч. 2 посадової інструкції до посадових обов`язків старшого інспектора входить: надання методичної та практичної допомоги працівникам поліції у вдосконаленні правової роботи з метою недопущення порушень законних прав та інтересів осіб; організація правової роботи спрямованої на правильне застосування, неухильне дотримання в практичній діяльності вимог законодавства та інших нормативно правових актів Національної поліції керівниками та працівниками під час виконання покладених на них завдань і функцій; звітування перед керівництвом про виконання планів роботи підпорядкованого підрозділу поліції та покладених на нього завдань, про усунення порушень і недоліків, виявлених під час проведення перевірок його діяльності та підпорядкованих підрозділів в зоні обслуговування; організація та контроль, порядок введення єдиного обліку реєстрації, своєчасний та якісний розгляд особовим складом заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, а також здійснення контролю за його дотриманням, надання методичної і практичної допомоги в усуненні виявлених недоліків. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23 грудня 1993 року №3781-XII, органи Національної поліції є правоохоронними органами України. Згідно із ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; та інші. Таким чином, ОСОБА_4 , займаючи вказану посаду, маючи спеціальне звання майора поліції, з моменту призначення на зазначену посаду, є працівником правоохоронного органу. Згідно з положеннями ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VII поліцейські є особами, уповноваженими на виконання функцій держави. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» поліцейським забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах. Згідно із ст. 23 цього Закону поліцейським забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб у зв`язку із здійсненням такими особами діяльності, пов`язаної із виконанням функцій держави. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції» особа, уповноважена на виконання функцій держави, у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язана невідкладно вжити заходів щодо: відмови від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції. При цьому ОСОБА_4 у період з листопада 2016 року по січень 2021 року перебував на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції №2 Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, якому підпорядковувалися працівники зазначеного сектору, у зв`язку з чим він користувався авторитетом серед колег сектору та відділу поліції, а тому мав можливість протиправно впливати на прийняття ними відповідних рішень. Водночас, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді старшого інспектора, незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вищезазначених норм, здійснюючи функції представника влади, будучи працівником правоохоронного органу, тобто являючись службовою особою органів Національної поліції України, відповідно до вимог зазначеного законодавства та ч. 2 ст. 19 Конституції України, зобов`язаним діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, знехтував вимогами законодавства і одержав неправомірну вигоду для себе за вплив на прийняття службовими особами сектору поліцейської діяльності відповідного рішення, за таких обставин.

Так, жителя м. Городище Черкаської області ОСОБА_6 , на підставі рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 06.08.2020 року, позбавлено права керувати транспортним засобом. При цьому, після позбавлення права керувати транспортним засобом, ОСОБА_6 систематично притягувався до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 126 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Достовірно знаючи про те, що ОСОБА_6 позбавлений права керувати транспортним засобом та враховуючи, що він систематично притягується до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП, наприкінці листопада 2020 року у ОСОБА_4 виник умисел на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 , у зв`язку із чим він висунув останньому пропозицію, відповідно до якої той повинен щомісячно передавати ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 8000 грн.. У свою чергу ОСОБА_4 , використовуючи свої особисті відносини з працівниками поліції, буде здійснювати вплив на прийняття рішення службовими особами сектору поліцейської діяльності щодо надання ОСОБА_6 можливості безперешкодно керувати транспортним засобом без дозвільних документів, не притягнення його до встановленої відповідальності, а також щодо надання можливості вилову риби та раків у водоймищах Городищенського району Черкаської області, у тому числі у заборонений період. При цьому ОСОБА_4 мав реальний намір та можливість здійснювати такий вплив. В свою чергу ОСОБА_6 , погодився на пропозицію ОСОБА_4 , але повідомив, що сума для нього завелика, на що ОСОБА_4 погодився знизити суму неправомірної вигоди до 6000 грн.. У подальшому реалізуючи умови домовленостей ОСОБА_4 , 29 березня 2021 року приблизно о 10 год. 30 хв., перебуваючи на подвір`ї власного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , з метою реалізації свого злочинного умислу, умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, отримав від ОСОБА_6 неправомірну грошову вигоду у сумі 6000 грн. за здійснення впливу на прийняття рішення службовими особами сектору поліцейської діяльності щодо надання ОСОБА_6 можливості безперешкодно керувати транспортним засобом без дозвільних документів, не притягнення його до встановленої відповідальності, а також щодо надання можливості вилову риби та раків у водоймищах Городищенського району Черкаської області, у тому числі у заборонений період.

Він же, 15 квітня 2021 року приблизно о 15 год. 45 хв. перебуваючи поблизу сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, розташованого за адресою Черкаська область м. Городище, вул. Миру, №77, з метою реалізації свого єдиного злочинного умислу, умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, отримав від ОСОБА_6 частину неправомірної грошової вигоди у сумі 3000 грн.. Враховуючи систематичну сплату ОСОБА_4 неправомірної вигоди за забезпечення не притягнення його до встановленої відповідальності, ОСОБА_6 17 квітня 2021 року близько 12 год. з власного мобільного телефону здійснив дзвінок на мобільний телефон ОСОБА_4 та повідомив, що працівники поліції намагаються притягнути його до відповідальності за керування транспортним засобом без відповідних документів, на що ОСОБА_4 підтвердив свої протиправні зобов`язання перед ОСОБА_6 щодо забезпечення не притягнення його до встановленої законом відповідальності. Після чого ОСОБА_4 зателефонував з власного мобільного телефону на мобільний телефон одного з працівників поліції та переслідуючи мету незаконного збагачення, здійснюючи протиправний вплив на службову особу, надав вказівку не притягувати ОСОБА_6 до встановленої законом відповідальності, яка працівниками поліції була виконана. У той же день ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, розташованого за адресою Черкаська область м. Городище вул. Миру, №77, при особистій зустрічі із ОСОБА_6 , висунув останньому пропозицію передати йому грошові кошти в сумі 11000 грн. за вплив на прийняття рішення службовою особою сектору поліцейської діяльності щодо не притягнення останнього до встановленої законом відповідальності, після чого ОСОБА_6 погодився із пропозицією ОСОБА_4 .

Так, 20 квітня 2021 року близько 15 год. ОСОБА_4 перебуваючи на подвір`ї власного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , з метою реалізації свого єдиного злочинного умислу, умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, отримав від ОСОБА_6 неправомірну грошову вигоду у сумі 5000 грн.

Він же, 05 травня 2021 року близько 18 год. та 12 травня 2021 року близько 13 год., перебуваючи поблизу сектору поліцейської діяльності, розташованого за адресою Черкаська область м. Городище вул. Миру, №77, з метою реалізації свого єдиного злочинного умислу, умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, отримав від ОСОБА_6 неправомірну грошову вигоду у сумі 3000 грн та 7000 грн, відповідно.

За період з 29 березня 2021 року по 12 травня 2021 року, старший інспектор сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області майор поліції ОСОБА_4 , отримав від ОСОБА_6 неправомірну грошову вигоду на загальну суму 24000 грн. за його вплив на прийняття службовими особами сектору поліцейської діяльності щодо надання ОСОБА_6 можливості безперешкодно керувати транспортним засобом без дозвільних документів, не притягнення його до встановленої відповідальності, а також щодо надання можливості вилову риби та раків у водоймищах Городищенського району Черкаської області, у тому числі у заборонений період.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а також пропозиція здійснити вплив за надання такої вигоди.

12 липня 2021 року між заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 05 січня 2021 року, в приміщенні службового кабінету №401 третього слідчого відділу за адресою м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, №17, зі сторони обвинувачення, та зі сторони обвинуваченого, ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні, діючи добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок, у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , у відповідності до ст. ст. 468-470, 472, 473 КПК України, - уклали угоду про визнання ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даних кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 369-2 КК України.

Враховуючи беззастережне та у повному обсязі визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, сторони узгодили покарання, яке слід призначити за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 грн..У відповідності до ч. 4 ст. 53 КК України, з урахуванням майнового стану обвинуваченого ОСОБА_4 призначити штраф в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 грн із розстрочкою виплати десятьма рівними частинами, тобто по 5 100 грн, строком 10 місяців, з виплатою першої частини штрафу в сумі 5 100 грн упродовж 1 місяця з моменту вступу вироку в законну силу. Обвинувачений ОСОБА_7 із узгодженим видом та мірою покарання згідний, заперечень не має.

16 липня 2021 року до Городищенського районного суду Черкаської області від Черкаської обласної прокуратури Прокуратури України надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесений 15 січня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, з угодою про визнання винуватості від 12 липня 2021 року.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 16 липня 2021 року призначено підготовче судове засідання з викликом сторін кримінального провадження.

У підготовчому судовому засіданні прокурор угоду про визнання винуватості щодо обвинуваченого підтримав, вказавши про її відповідність вимогам чинного законодавства, добровільність укладення, належність даного кримінального правопорушення до числа тих, щодо яких законом передбачена можливість укладення угоди про визнання винуватості, а також, що існують достатні фактичні дані для визнання обвинуваченим своєї винуватості у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, яка підтверджується сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів. Зазначив, що умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а також повідомив про відсутність потерпілих та шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Обвинувачений пояснив, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в угоді, беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та щиро розкаюється, просив суд затвердити угоду. При цьому обвинувачений зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення, і що при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь і це не міняє його права на затвердження укладеної угоди. Вказав, що повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження. Крім того, пояснив, що укладення угоди про визнання винуватості між сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання, виконання якого гарантує.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити укладену угоду, повідомивши, що її умови відповідають вимогам законодавства, а її укладення є добровільним.

Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просили затвердити угоду про визнання винуватості; вивчивши обвинувальний акт; перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України; з`ясувавши в обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд приходить до висновку про необхідність затвердити угоду про визнання винуватості, в силу наступного.

Згідно з вимогами ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду. Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно ч.1 ст.472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначається, в тому числі і беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням.

Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст.369-2 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до ч.ч.6, 7 ст.474 КПК України, суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди у разі необхідності суд має право витребовувати документи, у тому числі скарги підозрюваного чи обвинуваченого, подані ним під час кримінального провадження, та рішення за наслідками їх розгляду, а також викликати в судове засідання осіб та опитувати їх. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27 лютого 1980 року (скарга №6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

В судовому засіданні, із змісту письмових доказів, встановлено, що у кримінальному провадженні №0000013, внесеному 05 січня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, 12 липня 2021 року між заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , старшим групи прокурорів, в приміщенні службового кабінету №401 третього слідчого відділу за адресою м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, №17, зі сторони обвинувачення, та зі сторони обвинуваченого, ОСОБА_4 , діючи добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок, у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , у відповідності до ст. ст. 468-470, 472, 473 КПК України, укладено угоду про визнання ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України. Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості, судом встановлено, що прокурор та обвинувачений, захисник дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч. 2 ст. 369-2 КК України. За угодою про визнання винуватості, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 369-2 КК України - у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Крім того, прокурор та обвинувачений, визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України. Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 369-2 КК України, є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні. Обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України. Укладення сторонами угоди про визнання винуватості від 12 липня 2021 року є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді. Не встановлено обставин, які б могли свідчити, що умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Крім того, укладена угода не має преюдиціального значення для кримінальних проваджень щодо будь-яких інших осіб. Також, умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у своєчасному розкритті злочинів, а тому затвердження угоди у даному провадженні забезпечить справедливе та в розумні строки вирішення кримінальної справи при мінімальних витратах державних ресурсів, а також зменшить навантаження на органи прокуратури і суд.

Суд, переконаний, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не вбачає необхідності витребовувати додаткові документи та викликати в судове засідання інших осіб і опитувати їх, обмежуючись наданими суду доказами у кримінальному провадженні прокурором та захисником.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним Кодексом України.

У кримінальному провадженні відсутні потерпілі, а кримінальним правопорушенням не завдано шкоди правам та інтересам громадян або інтересам юридичних осіб, матеріальні збитки обвинуваченим ОСОБА_4 не завдані. Сторонам угоди відомо та зрозуміло, що у відповідності до вимог статті 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і підозрюваного є обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями частини 4 статті 394 та частини 3 статті 424 КПК України, а для підозрюваного - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК України. В угоді сторонами обумовлено також і наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України, а саме у разі невиконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, визначених цією угодою, прокурор згідно ст. 476 КПК України має право звернутися до суду, який затвердив дану угоду, з клопотанням про скасування вироку. Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суд вважає, що укладена угода відповідає нормам КК України та інтересам суспільства і в частині узгодженого покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, є пропорційним та достатнім, сторони узгодили покарання у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Згідно з частиною 5 статті 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Питання призначення покарання суд вирішує з врахуванням мети покарання, як такої, що включає не лише кару, а й виправлення засудженого, та запобігання вчиненню злочинів як засудженим, так і іншими особами, відповідно до норм статті 50 КК України.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд, враховує, що йому 45 років, фізично здоровий, одружений, працюючий, не має на утриманні неповнолітніх дітей, але має на утриманні особу похилого віку матір ОСОБА_8 , до кримінальної відповідальності не притягувався згідно інформації у вимозі УІАП ГУНП в Черкаській області від 07 червня 2021 року, за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра згідно довідки №01-03-06/980 від 16 червня 2021 року Комунального некомерційного підприємства "Городищенське медичне об"єднання" Городищенської міської ради Черкаської області не звертався, за місцем проживання характеризується позитивно, неодноразово нагороджений грамотами за сумлінну працю та добросовісне виконання службових обов`язків за місцем проходження служби, які надані для огляду суду, свою вину в скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючу обставину, а саме щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, злочин не набув значного суспільного резонансу та суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України та затвердження угоди про визнання винуватості.

При вирішенні питання затвердження угоди про визнання винуватості, суд вирішує питання пов`язані і з дією заходів забезпечення кримінального провадження, які вживались під час досудового розслідування кримінального провадження.

Так, накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси Черкаської області від 21 травня 2021 року арешт на майно у виді купюр номіналом: 500 (п`ятсот) гривень за серіями та номерами: БВ0906357, АД1249187, АГ8522597, ХЖ5472834, ХЄ6880223, ФЗ6081734, ВЕ6092550; 200 (двісті) гривень за серіями та номерами: ВЄ9298026, ГВ8939180, ГГ5448339, ГГ5597341, ВИ1174654, ХА8393547, ЗЗ2294382, СГ0280086, СЖ5008693, ТЖ2922726, ТД1136836, ТД1546591, КЛ6261088, ТЕ4329673, ЕА4879324, КЛ4426371, УЗ0300165; 100 (сто) гривень за серією та номерам КФ6179057; грошові кошти у сумі 355 грн.; мобільний телефон «Iphone 7» чорного кольору, слід скасувати, у зв`язку із закінченням розгляду кримінального провадження.

Речові докази у кримінальному провадженні у виді:

- грошових коштів у сумі 7000 грн. з номіналом купюр 500 (п`ятсот) гривень за серіями та номерами: БВ0906357, АД1249187, АГ8522597, ХЖ5472834, ХЄ6880223, ФЗ6081734, ВЕ6092550; 200 (двісті) гривень за серіями та номерами: ВЄ9298026, ГВ8939180, ГГ5448339, ГГ5597341, ВИ1174654, ХА8393547, ЗЗ2294382, СГ0280086, СЖ5008693, ТЖ2922726, ТД1136836, ТД1546591, КЛ6261088, ТЕ4329673, ЕА4879324, КЛ4426371, УЗ0300165; 100 (сто) гривень за серією та номерам КФ6179057, які вилучено, поміщено та опечатано у сейф-пакет ДБР №В1020618, слід повернути за належністю до Управління Служби Безпеки України у Черкаській області;

- грошові кошти у сумі 355 грн., мобільний телефон «Iphone 7» чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Mitsubishi Outlander серії НОМЕР_1 , службове посвідчення Серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , дві банківські картки № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , шкіряна обкладинка з флеш носієм, які передані на зберігання ОСОБА_4 , згідно зберігальної розписки від 01 червня 2021 року, до вирішення питання судом, слід повернути за належністю, звільнивши від зобов`язання за зберігальною розпискою;

- компакт-диск із відеозаписами з камер відео спостереження, наданий Черкаським районним управлінням поліції ГУНП в Черкаській області, слід залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000013.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 394, 475, 476, КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити у кримінальному провадженні №0000013, внесеному 05 січня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, угоду про визнання винуватості, укладену 12 липня 2021 року, між заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , у відповідності до ст. ст. 468-470, 472, 473 КПК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 369-2 Кримінального Кодексу України, і призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 12 липня 2021 року, покарання у виді штрафу в розмірі три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 грн..

У відповідності до ч. 4 ст. 53 КК України, з урахуванням майнового стану обвинуваченого ОСОБА_4 , призначений штраф в розмірі три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 грн. розстрочити з виплатою десятьма рівними частинами по 5 100 грн., строком 10 місяців, з виплатою першої частини штрафу в сумі 5 100 грн. упродовж 1 місяця з моменту вступу вироку в законну силу.

Роз`яснити, ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди про визнання винуватості є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності, встановленої законом.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили, не обирався.

У кримінальному провадженні №0000013 арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси Черкаської області від 21 травня 2021 року: купюри номіналом 500 (п`ятсот) гривень за серіями та номерами БВ0906357, АД1249187, АГ8522597, ХЖ5472834, ХЄ6880223, ФЗ6081734, ВЕ6092550; 200 (двісті) гривень за серіями та номерами ВЄ9298026, ГВ8939180, ГГ5448339, ГГ5597341, ВИ1174654, ХА8393547, ЗЗ2294382, СГ0280086, СЖ5008693, ТЖ2922726, ТД1136836, ТД1546591, КЛ6261088, ТЕ4329673, ЕА4879324, КЛ4426371, УЗ0300165; 100 (сто) гривень за серією та номерам КФ6179057; грошові кошти у сумі 355 грн.; мобільний телефон «Iphone 7» чорного кольору скасувати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні у виді:

- грошових коштів у сумі 7000 грн. з номіналом купюр 500 (п`ятсот) гривень за серіями та номерами: БВ0906357, АД1249187, АГ8522597, ХЖ5472834, ХЄ6880223, ФЗ6081734, ВЕ6092550; 200 (двісті) гривень за серіями та номерами: ВЄ9298026, ГВ8939180, ГГ5448339, ГГ5597341, ВИ1174654, ХА8393547, ЗЗ2294382, СГ0280086, СЖ5008693, ТЖ2922726, ТД1136836, ТД1546591, КЛ6261088, ТЕ4329673, ЕА4879324, КЛ4426371, УЗ0300165; 100 (сто) гривень за серією та номерам КФ6179057, які вилучено, поміщено та опечатано у сейф-пакет ДБР №В1020618, повернути за належністю до Управління Служби Безпеки України у Черкаській області;

- грошові кошти у сумі 355 грн., мобільний телефон «Iphone 7» чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Mitsubishi Outlander серії НОМЕР_1 , службове посвідчення Серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , дві банківські картки № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , шкіряна обкладинка з флеш носієм, які передані на зберігання ОСОБА_4 , згідно зберігальної розписки від 01 червня 2021 року, до вирішення питання судом, повернути за належністю, звільнивши від зобов`язання за зберігальною розпискою;

- компакт-диск із відеозаписами з камер відео спостереження, наданий Черкаським районним управлінням поліції ГУНП в Черкаській області, залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000013.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу, угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Суддя ОСОБА_1