КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/7188/21
Провадження № 1-кс/552/1943/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчої ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
розглянув у м. Полтаві в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Севаківка, Приморський край, громадянин України, освіта середня, не працюючий, не одружений, інвалід ІІІ групи (по зору), фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий

який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ відділення № 1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 звернулася з клопотанням погодженим з прокурором про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні СВ ВП №1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України. Зібрані в ході досудового розслідування докази підтверджують обґрунтовану підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 18.12.2021, близько 22 год. 10 хв,. усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, використовуючи особистий мобільний телефон з абонентським номером НОМЕР_1 , здійснив дзвінок на телефон спецлінії «102» Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Полтавській області, в ході якого достовірно знаючи, що інформація, яку він збирається повідомити, є неправдивою, та розуміючи, що таке повідомлення створить обстановку загального страху і невпевненості у населення, порушить громадську безпеку та нормальну роботу залізничного транспорту, повідомив оператору спецлінії «102» про підготовку вибуху на залізничному вокзалі «Полтава Київська».

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.
З огляду на встановлені обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення стороною обвинувачення констатовано існування ризиків передбачених статтею 177 КПК України, а саме останній може перешкоджати встановленню істини у справі, впливати на свідків з метою зміни раніше наданих пояснень чи відмови від їх надання; може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні слідчий підтримала клопотання, просила його задовольнити з підстав, що в ньому викладені.
Прокурор підтримала клопотання та вважає доведеним висновок про існування ризиків, зазначених у клопотанні про застосування запобіжного заходу та наявність підстав для тримання особи під вартою, оскільки жоден з інших запобіжних заходів не зможе усунути ризики визначених ст. 177 КПК України. У липні 2021 року ОСОБА_5 притягався до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП.
Підозрюваний ОСОБА_5 заперечує проти задоволення клопотання.
Захисник ОСОБА_6 заперечує щодо задоволення клопотання, посилання на ризики вважає недоведеними, ОСОБА_5 визнає, що вчинив та розкаюється. Просила відмовити в задоволенні клопотання та затосувати домашній арешт.
Заслухавши осіб, які приймали участь у розгляді клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від двох до шести років.
ОСОБА_5 19 грудня 2021 року повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 259 КК України.
Вина даної особи у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема:
1.Протоколом огляду місця події від 18.12.2021;

2.Актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 18.12.2021 №345;

3.Протокол допита свідка ОСОБА_7 від 19.12.2021, яка підтвердила дзвінки ОСОБА_5 щодо замінування.

4.Протоколом затримання ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України від 19.12.2021;

5.Протокол допита свідка ОСОБА_8 від 19.12.2021, яка підтвердила проведення евакуації та обстеження вокзалу на наявність небезпечних речовин;

6.Протоколом огляду мобільного телефону марки «Самсунг» від 20.12.2021;

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Як ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, варто розцінювати ту обставину, що ОСОБА_5 раніше судимий, не одружений, не має утриманців, офіційно не працевлаштований, що свідчить про слабкість його соціальних зв`язків. Таким чином, у разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, останній може залишити місце проживання, що унеможливить виконання процесуальних рішень. Крім того, перебуваючи на волі, підозрюваний може перешкодити встановленню істини у справі, впливати на свідків з метою спонукання останніх до зміни раніше наданих показань або до відмови від їх надання. Підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

За місцем реєстрації ОСОБА_5 не проживає.

Разом з цим, при обранні запобіжного заходу, необхідно врахувати тяжкість вчиненого злочину, що свідчить про наявні ризики можливого переховування підозрюваного від слідчого, прокурора та суду з метою уникнення від відбуття покарання.

Враховуючи вище зазначені ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Крім того, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Тому, з метою забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкодити встановленню істини в справі, є всі підстави для обрання особі запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суду не надано доказів, що стан здоров`я ОСОБА_5 унеможливлює його утримання під вартою.
Враховуючи вище зазначені ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним.
Ч.3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті .

Частиною 5 ст. 182 КПК України визначено розміри застави залежного від тяжкості вчиненого злочину.
При визначенні розміру застави, слідчий суддя наряду з положеннями ст. 182 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.
Приймаючи до уваги вищевикладене, слідчий суддя приходить до переконання, що розмір застави має складати 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 118 950 грн.
Строк трмання під вартою рахувати з часу затримання, а саме 19 грудня 2021 року 00 год. 57 хв.
Керуючись ст. ст. 177-178, 193-194 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб.
Строк тримання під вартою рахувати з 00 годин 57 хвилин 19 грудня 2021 року.

Визначити заставу у розмірі 118 950грн.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі негайно повідомити слідчого, слідчого суддю та звільнити з під-варти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та роботи;
3)обмежити спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні.
Термін дії ухвали не може перевищувати шістдесят днів, та діє до 00 годин 57 хвилин 11 лютого 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1