Справа № 468/52/22-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

20.01.2022 року слідчий суддя Баштанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову дізнавача про відмову в задоволенні клопотання в кримінальному провадженні №40000169,

ВСТАНОВИВ:

18.01.2022 року до Баштанського районного суду Миколаївської області надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову дізнавача про відмову в задоволенні клопотання в кримінальному провадженні №40000169.

Зі скарги вбачається, що 04.01.2022 року ОСОБА_2 в кримінальному провадженні №40000169 звернувся до дізнавача Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області із клопотанням про оголошення в розшук ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце знаходження якої невідоме.

17.01.2022 року скаржник отримав постанову дізнавача від 06.01.2022 року про відмову в задоволенні клопотання.

Виходячи із диспозитивності, як загальної засади кримінального провадження, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом (ч.3 ст. 26 КПК України).

Ст. 303 КПК України передбачає вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого дізнавача, прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, серед них: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Крім того, аналіз положень ст. 303 КПК України через призму положень ст. 307 КПК України вказує на те, що чинним КПК визначено не тільки вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а і способи такого оскарження, а саме: рішення слідчого можуть бути оскарженні шляхом їх скасування, дії шляхом зобов`язання їх припинити, бездіяльність шляхом зобов`язання вчинити певну дію.

Отже, предметом перегляду слідчим суддею в порядку п. 7 ч.1 ст. 303 КПК України рішення дізнавача є лише питання відмови в проведенні слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, а не будь-яких інших процесуальних дій, що проводяться, чи підлягають проведенню в кримінальному провадженні.

Перелік слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій визначений в Главах 20 та 21 Розділу ІІІ КПК України.

Натомість з матеріалів скарги слідує, що скаржник оскаржує постанову про відмову в оголошенні особи в розшук. Розшук підозрюваного регламентований ст. 281 КПК України Глави 23 Розділу ІІІ КПК України.

Отже дії щодо оголошення особи в розшук не відносяться до слідчих дій, є процесуальними діями і можливість оскарження відмови дізнавача в проведенні таких дій до слідчого судді не передбачена ст. 303 КПК України.

З описаного вище слідує, що вказана в скарзі постанова дізнавача не підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України, як наслідок цього, і питання правомірності чи неправомірності такої постанови дізнавача не підлягає вирішенню слідчим суддею.

Проаналізувавши вище викладене, слідчий суддя вважає, що відсутні законні підстави для відкриття провадження за даною скаргою на постанову дізнавача щодо відмови в розшуку особи, яка не підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України, тому слід відмовити у відкритті провадження за скаргою.

На підставі викладеного та керуючись ст.303-304 КПК України слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на на постанову дізнавача про відмову в задоволенні клопотання в кримінальному провадженні №40000169 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя