Провадження №1-кп/127/851/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , раніше не судимого:
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000109 від 20.07.2021,

ВСТАНОВИВ:

Старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 , який дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи на посаді старшого стрільця групи охорони та патрульно-постової служби взводу охорони та патрульно-постової служби роти, діючи в порушення вимог ст.ст. 3, 21, 28, 29, 68 Конституції України, вимог ст.ст. 49, 50 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 19.06.2021, у період часу з 06 години 20 хвилин до 06 години 45 хвилин, перебуваючи у приміщенні сушарні ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно та протиправно, з метою демонстрації своєї уявної переваги, утвердження над старшим солдатом ОСОБА_6 та солдатом ОСОБА_7 , власного авторитет у військовому колективі, висловлюючи невдоволення з приводу неохайного зберігання одягу на відведених для них місцях в сушарні, порушуючи статутні правила взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, наніс кулаком правої руки не менше 20 ударів в область грудей та живота старшого солдата ОСОБА_6 , після чого наніс кулаком правої руки не менше 20 ударів в область грудей та живота солдата ОСОБА_7 , чим завдав потерпілим побої.

В подальшому, діючи в порушення вимог вищевказаного законодавства, 19.06.2021, у період часу з 07 години 20 хвилин до 07 години 30 хвилин, перебуваючи у вищевказаному приміщенні сушарні, висловлюючи невдоволення з приводу не здійснення старшим солдатом ОСОБА_6 та солдатом ОСОБА_7 прибирання у даному приміщенні та наявність неохайно складеного одягу на відведених для нього місцях в сушарні, порушуючи статутні правила взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, наніс кулаком правої руки не менше 15 ударів в область грудей та живота старшого солдата ОСОБА_6 , після чого наніс кулаком правої руки не менше 15 ударів в область грудей та живота солдата ОСОБА_7 , чим завдав старшому солдату ОСОБА_6 завдано побоїв, а солдату ОСОБА_7 заподіяв легкі тілесні ушкодження у вигляді синців грудної клітки і живота, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України, визнав повністю, повідомив, що проходить строкову військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 та є старшим солдатом. Для проходження служби до них у відділ було направлено ряд солдатів, серед яких були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . В ході проходження служби між ними виникали неодноразово конфлікти, в зв`язку з тим, що його не приймали у колективі та не бажали виконувати його розпорядження. 19.06.2021 між ним, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник конфлікт, під час якого він не зміг себе стримати та завдав їм декілька ударів кулаками в область грудей та живота. В подальшому вони налагодили відносини між собою та порозумілись, однак коли солдата ОСОБА_7 було переведено на службу в іншу установу, під час проходження медичного огляду у нього були виявлені синці, після чого він розповів про їх походження.
Зважаючи на те, що обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, дослідження матеріалів кримінального провадження (т.1 а.с. 37-49), суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 406 КК України, як порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилося в завданні побоїв та заподіянні легких тілесних ушкоджень, вчинене щодо кількох осіб.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Суд зважає на те, що обвинувачений раніше не судимий (т.1 а.с. 49), за місцем проходження служби зарекомендував себе з позитивної сторони (т.1 а.с. 43), на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває (т.1 а.с. 47, 48).
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Згідно із ч. 1 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, а частина друга цієї статті передбачає, що покарання має на меті не тільки кару, в й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 69 КК України за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.
Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав у вчиненому щиро розкаявся, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліках у лікарів не перебуває, позитивно характеризується за місцем проходження військової служби, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, наявність декількох обставин пом`якшуючих покарання, суд приходить до висновку, про доцільність перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 406 КК України, та застосувавши ст. 69 КК України призначити ОСОБА_4 більш м`яке покарання у виді арешту на гауптвахті.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 61, 65-67, 69 КК України, ст. ст. 349 ч. 3, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту на гауптвахті строком на п`ять місяців.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту поміщення його на гауптвахту на виконання вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: