Дата документу 04.10.2021 Справа № 310/8135/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/8135/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/1586/21 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з ДУ «Вільнянська установа покарань № 11»,

розглянула 4 жовтня 2021 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 липня 2021 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, в провадженні Бердянського міськрайонного суду перебуває об`єднане кримінальне провадження з обвинувальними актами відносно ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263 КК України, ч.3 ст. 185 КК України.
Прокурор заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема обвинуваченому ОСОБА_7 на 60 днів, оскільки строк спливає 16.07.2021 року, а ризики, встановлені судом, при обранні запобіжного заходу, не відпали.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 липня 2021 року, задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 строком до 11 вересня 2021 року. Приймаючи таке рішення, суд врахував дані про особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою вважає її незаконною та необґрунтованою у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню з огляду на наступне. Так, в порушення конституційний прав обвинуваченого суд призначив йому захисника з Центру ОСОБА_9 , попре те, що адвокат ОСОБА_10 15.07.2021 р. направила до суду свідоцтво та ордер на надання правової допомоги. Посилаючись на Конституцію України, рішення ЄС та норми КПК вказує, що тримання під вартою є виключним запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Проте, всупереч наведеному прокурор не надав належних доказів про існування заявлених ризиків. Просить скасувати ухвалу суду, обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судове засідання апеляційної інстанції прокурор будучи належним чином повідомлений про час і дату судового засідання не з`явився, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути провадження за відсутністю прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України та відповідає ч. 4 ст. 422-1 КПК України.
Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 суд першої інстанції обґрунтував своє рішення щодо необхідності продовження застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Таке рішення суду має на меті досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Положенями ст. 331, ст. 199 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням вимог національного та міжнародного законодавств.

Матеріали судового провадження свідчать про те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, раніше неодноразово 9 разів притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, суспільно-корисною працею не займався, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку його особи.

Апеляційна інстанція знаходить вірним висновок суду першої інстанції про те, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Беручи до уваги відомості стосовно особистості обвинуваченого, обставин висунутого ОСОБА_7 обвинувачення, місцевий суд дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 .
Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Ризик переховування, з огляду на очікуване покарання за вчинення тяжкого злочину, наразі є реальним, що на думку судової колегії, виключає можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на будь-який інший більш м`який запобіжний захід, оскільки ні особисте зобов`язання чи особиста порука, ні застава, ані домашній арешт не забезпечать уникнення вказаного ризику.

При цьому, апеляційний суд також погоджується із ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки свідки у кримінальному провадженні не допитані судом, і існує ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків з метою зміни останніми показів, які були надані на стадії досудового розслідування.

На думку суду апеляційної інстанції, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що до теперішнього часу не зменшилися ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, які були встановленні в попередніх судових рішеннях.

При цьому, судова колегія зауважує, що ухвалою слідчого судді від 26 березня 2021 р. відносно ОСОБА_7 застосовано альтернативний запобіжний захід у виді застави, що буде діяти у разі внесення визначеного розміру, який не можна вважати непомірним, оскільки саме такий розмір застави, з огляду на тяжкість висунутого обвинувачення та репутацію обвинуваченого через негативні дані стосовно його особистості, достатньою мірою гарантуватиме виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з наведених підстав є неспроможними.

Посилання апелянта щодо порушення його конституційний прав у зв`язку з призначенням йому захисника з Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги слід відхилити, оскільки захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 перебував на лікарняному і місцевий суд з метою реалізації права на захист ОСОБА_7 залучив захисника з центру безоплатної вторинної правової допомоги, що узгоджується із положеннями ст. 53 КПК України.
При таких обставинах, відповідно до вимог ст. 407 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції об`єктивно врахував обставини провадження, дані про особу обвинуваченого та дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою, тому апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 липня 2021 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 до 11 вересня 2021 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4