Справа № 462/7180/21
провадження 1-кп/462/616/21
У Х В А Л А

13 жовтня 2021 року Залізничний районний суд м.Львова у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Угнів Сокальського району Львівської області, українця, громадянина України, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, працюючого на посаді електромеханіка у
Виробничому структурному підрозділі «Друга Львівська дистанція сигналізації та зв`язку» регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», зареєстрованого та проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно до обвинувального акту від 29.09.2021 року, 22.07.2016 року, ОСОБА_4 , відповідно до наказу №90/ос від 30.09.2011 року виробничого структурного підрозділу «Львівська дистанція сигналізації та зв`язку» регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», що розташоване за адресою:м.Львів,вул.Г.Курмановича,19 (надалі підприємство), будучи відповідальним за ведення та заповнення табелів обліку використання робочого часу на підприємстві, достовірно знаючи, що табелі обліку використання робочого часу типової форми №П-5, які затверджені наказом Держкомстату України від 05.12.2008 року №489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» є документами первинної облікової документації на підприємстві, які використовуються для обліку особового складу, використання робочого часу та розрахунків з працівниками із заробітної плати, тобто маючи прямий доступ до офіційних документів первинного бухгалтерського обліку, особисто, умисно, підробив табель обліку використання робочого часу типової форми №П-5 за липень 2016 року, шляхом внесення до відповідної графи (рядка) №4, (стовпця) № 11, 12, 13, 14, 15, 22 та 23 табелю обліку використання робочого часу підприємства завідомо неправдивих відомостей про перебування на роботі та відпрацювання робочих годин працівником виробничого структурного підрозділу «Львівська дистанція сигналізації та зв`язку» регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_5 за 14.07.2016 року, 15.07.2016 року, 18.07.2016 року, 19.07.2016 року, 20.07.2016 року, 21.07.2016 року та 22.07.2016 року, який в подальшому особисто підписав, тобто завірив вищевказані завідомо неправдиві відомості. Відповідно до отриманої інформації з «Державної прикордонної служби України західного регіонального управління» від 27.05.2021 року №91-18911/0/15-21-Вих. громадянин ОСОБА_5 з 14.07.2016 року по 22.07.2016 року перебував за межами України.
Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані як вчинення службового підроблення, що полягає у внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а саме як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України, оскільки з моменту злочину, що йому інкримінується, пройшло більше 3 років.

Прокурор не заперечив проти заявленого клопотання.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченому правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Частиною 4 ст.286 КПК України встановлено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України (в ред., що була чинна на час події), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Таким чином, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тому суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України .
З пред`явленого обвинувачення вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що було вчинене у липні 2016 року. Таким чином, минуло більше трьох років з часу скоєного кримінального правопорушення.
У відповідності до положень ст.12 КК України, кримінальні правопорушення за ч.1 ст.366 КК України є злочином невеликої тяжкості, а відтак звільнення від кримінальної відповідальності можливе після закінчення строку у три роки.
За таких обставин, ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, а провадження закрити .Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3ст.49 КК України.
Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.
Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.
Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.
Керуючись ст.128, 284, 288, 314-316, 369-372 КПК України, ст.49 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1