Справа № 481/133/22
Провадж.№ 1-в/481/28/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2022 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новий Буг,клопотання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого офіційно, наразі відбуваючого покарання за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 12.12.2017 року за ч.2 ст.310 КК України у виді позбавлення волі строком на 04 роки
про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,

Встановив:

02.02.2022 року засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою, яким просить суд розглянути питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Представник виправного центру в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі та вважає, що засуджений ОСОБА_3 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, але згідно до ч.8 ст. 154 КВК України засуджений може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від покарання після 06.07.2022 року .

Засуджений також не доставлений в судове засідання, від нього надійшла заява, в якій він просить справу слухати без його участі, просить звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.

Прокурор в судовому засіданні просив в задоволенні заяви відмовити, так як засуджений може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від покарання після 06.07.2022 року.

Проаналізувавши заяву, матеріали, що долучені до неї та матеріали особової справи засудженого, заслухавши думку прокурора, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст. 81 КК України, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення особи, яка має право за законом при відбутті певної частини покарання, є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Разом з тим, згідно з ч. 8 ст. 154 КВК України, особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.

До осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, встановленими у ст. 81 КК України. У цьому випадку частина строку нового покарання, яку необхідно відбути засудженому для застосування умовно-дострокового звільнення, починає обчислюватись з моменту вступу в законну силу постанови суду про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, тобто з моменту, коли засуджений змінив свій юридичний статус.

Перевіркою матеріалів провадження та особової справи засудженого встановлено, що вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 12.12.2017 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2ст.310 КК України до позбавлення волі строком на 04 роки.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26.10.2018 року ОСОБА_4 направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 06.07.2021 року засудженому ОСОБА_4 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі замінено на обмеження волі строком на 1 рік 4 місяці і 27 днів.

Засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у ДУ «Новобузький ВЦ №103» з 23.09.2021 року, зарекомендував себе позитивно, має 04 заохочення від адміністрації центру за сумлінну працю, і відповідно до характеристики, затвердженої 07.02.2022 року в.о. начальником ДУ «Новобузький ВЦ № 103», довів своє виправлення.

У січні місяці 2022 р. засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Отже, враховуючи, що з дня постановлення ували Менського районного суду Чернігівської області від 06.07.2021 р., про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, до часу звернення засудженого із клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, пройшов менший строк, ніж передбачений ч. 8 ст. 154 КВК України, суд дійшов переконливого висновку, що право на таке звернення настає не раніше як через рік з дня винесення ухвали про направлення засудженого у місця обмеження волі.

Враховуючи наведене, розгляд питання про умовно-дострокове звільнення засудженого є передчасним, а тому у задоволення такої заяви слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд,
Постановив:
Відмовити у задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Жовтневого районного суду Миколаїської області від 12.12.2017 року
Копію ухвали направити для виконання до ДУ «Новобузького виправного центру №103».
Ухвала набирає законної сили після спливу строку на її оскарження і на неї може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Новобузький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали проголошено 21.02.2022 року о 08:50 год.

Суддя