справа № 361/8655/21
провадження № 1-кп/361/960/21
ВИРОК
Іменем України
07 грудня 2021 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари Київської області кримінальне провадження №0000806 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Бровари Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У період часу з 04.08.2015 по 05.02.2016, Особа 1, кримінальне провадження відносно якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, за пособництва Особа 2, кримінальне провадження відносно якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, та ОСОБА_4 , отримавши від вказаних пособників паспортні данні та номери рахунків осіб, які не мали права на отримання помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені по податку з доходів фізичних осіб, єдиному податку та єдиному соціальному внеску, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, діючи за попередньою змовою групою осіб, склала та організувала складання висновків про повернення надміру та/або помилково сплачених коштів по податку з доходів фізичних осіб, єдиному податку та єдиному соціальному внеску на користь таких осіб, їх погодження та перерахування, після чого організувала за пособництва ОСОБА_4 та Особа 2, кримінальне провадження відносно якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, отримання таких грошових коштів на свою користь, внаслідок чого заволоділа коштами Пенсійного фонду України, Державного бюджету та місцевих бюджетів в сумі 264 678, 27 гривень, що складає 384, 15 неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

Крім цього, в період часу, з 19.04.2016 по 01.03.2017 Особа 1, кримінальне провадження відносно якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, за пособництва ОСОБА_4 та Особа 2, кримінальне провадження відносно якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, діючи повторно, отримавши від вказаних пособників паспортні данні та номери рахунків осіб, які не мали права на отримання помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені по податку з доходів фізичних осіб, єдиному податку та єдиному соціальному внеску, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, діючи за попередньою змовою групою осіб, склала та організувала складання висновків про повернення надміру та/або помилково сплачених коштів по податку з доходів фізичних осіб, єдиному податку та єдиному соціальному внеску на користь таких осіб, їх погодження та перерахування, після чого організувала за пособництва ОСОБА_4 та Особа 2, кримінальне провадження відносно якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, отримання таких грошових коштів на свою користь, внаслідок чого заволоділа коштами Пенсійного фонду України, Державного бюджету та місцевих бюджетів в сумі 108 380,63 гривень, що складає 135,48 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

В квітні 2017 року, Особа 1, кримінальне провадження відносно якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, за пособництва Особа 2, кримінальне провадження відносно якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, та ОСОБА_4 , діючи повторно, отримавши від вказаних пособників паспортні данні та номери рахунків осіб, які не мали права на отримання помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені по податку з доходів фізичних осіб, єдиному податку та єдиному соціальному внеску, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, діючи за попередньою змовою групою осіб, склала та організувала складання висновків про повернення надміру та/або помилково сплачених коштів по податку з доходів фізичних осіб, єдиному податку та єдиному соціальному внеску на користь таких осіб, їх погодження та перерахування, після чого організувала за пособництва ОСОБА_4 та Особа 2, кримінальне провадження відносно якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, отримання таких грошових коштів на свою користь, внаслідок чого заволоділа коштами місцевого бюджету в сумі 24 000 гривень, що складає 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

В період часу, з 27.06.2017 по 02.10.2018 Особа 1, кримінальне провадження відносно якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, за пособництва Особа 2, кримінальне провадження відносно якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, та ОСОБА_4 , діючи повторно, отримавши від вказаних пособників паспортні данні та номери рахунків осіб, які не мали права на отримання помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені по податку з доходів фізичних осіб, єдиному податку та єдиному соціальному внеску, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, діючи за попередньою змовою групою осіб, склала та організувала складання висновків про повернення надміру та/або помилково сплачених коштів по податку з доходів фізичних осіб, єдиному податку та єдиному соціальному внеску на користь таких осіб, їх погодження та перерахування, після чого організувала за пособництва ОСОБА_4 та Особа 2, кримінальне провадження відносно якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, отримання таких грошових коштів на свою користь, внаслідок чого заволоділа коштами Пенсійного фонду України, Державного бюджету та місцевих бюджетів в сумі 415 815, 65 гривень, що складає 471,98 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

В період часу, з 02.10.2018 по 17.07.2019 Особа 1, кримінальне провадження відносно якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, за пособництва Особа 2, кримінальне провадження відносно якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, та ОСОБА_4 , діючи повторно, отримавши від вказаних пособників паспортні данні та номери рахунків осіб, які не мали права на отримання помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені по податку з доходів фізичних осіб, єдиному податку та єдиному соціальному внеску, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, діючи за попередньою змовою групою осіб, склала та організувала складання висновків про повернення надміру та/або помилково сплачених коштів по податку з доходів фізичних осіб, єдиному податку та єдиному соціальному внеску на користь таких осіб, їх погодження та перерахування, після чого організувала за пособництва ОСОБА_4 та Особа 2, кримінальне провадження відносно якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, отримання таких грошових коштів на свою користь, внаслідок чого заволоділа коштами Пенсійного фонду України, Державного бюджету та місцевих бюджетів в сумі 621 474,43 гривень, що складає 647,03 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

Органом досудового розслідуванні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191 КК України, як вчинення пособництва у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, як особа яка сприяла вчиненню вказаного кримінального правопорушення (злочину); за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України, як вчинення пособництва у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, у великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, як особа яка сприяла вчиненню вказаного кримінального правопорушення (злочину); за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, як вчинення пособництва у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, у особливо великих розмірах, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, як особа яка сприяла вчиненню вказаного кримінального правопорушення (злочину).

29 вересня 2021 року між прокурором третього відділу процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 :

- за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 (два) роки;

- за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 (два) роки та;

- за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 (два) роки та без конфіскації майна. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 (два) роки та без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням (згідно ч. 3 ст. 75 КК України) тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом).

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, прохав угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи та зазначив про те, що в частині призначення основного покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, слід врахувати положення ст. 69 КК України, а також положення ч. 2 ст. 69 КК України, а саме не призначати обвинуваченому додаткове покарання конфіскацію майна.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, визнав повністю та пояснив, що дійсно вчинив інкриміновані кримінальні правопорушення, зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті відповідно до угоди зобов`язання та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості. Прохав суд при призначенні покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, врахувати положення ст. 69 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого прохав суд затвердити угоду про винуватість.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є тяжкими; передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, особливо тяжкими злочином, під час досудового розслідування ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), відшкодувати шкоду, завдану вчиненими кримінальними правопорушеннями у розмірі 143434,90 гривень, а також зобов`язується співпрацювати із прокурором у викритті кримінальних правопорушень (злочинів), які розслідуються слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні № 0001355 від 05.09.2019, а також кримінальних провадженнях, виділених з вказаного кримінального провадження, шляхом надання правдивих викривальних показань та їх підтвердження під час судового розгляду.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України та вимогам Кримінального Кодексу України, а також відсутні підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 66 КК України визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Також при призначенні узгодженого сторонами покарання суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, являється фізичною особою-підприємцем, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, добровільно відшкодував завдану шкоду на загальну суму 143434,90 гривень, про що надав суду відповідну квитанцію.

Виходячи зі змісту частини 1 статті 75 КК визначає, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Одночасно частина 2 статті 75 КК визначає, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 29 вересня 2021 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду та розміру покарання.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні. Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Арешт на майно обвинуваченого не накладався.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, ст.ст. 69, 75, 76 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 29 вересня 2021 року про визнання винуватості в кримінальному провадженні №0000806 між прокурором третього відділу процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 (два) роки;

- за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 (два) роки;

- за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 (два) роки та без конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 (два) роки та без конфіскації майна.

Звільнити ОСОБА_4 на підставі статті 75 КК від відбування призначеного основного покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк у 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до п. 1, 2 ч.1, п. 2 ч.3 ст. 76 КК України в період випробувального терміну покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1