Провадження 1-кп/522/1011/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м.Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000107 від 09.07.2020 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 02.07.2013 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року п/в, звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 1 рік;

- 11.12.2013 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років п/в, звільнений 15.07.2014;

- 01.03.2016 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років п/в, звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 3 роки;

- 26.04.2017 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 1 місяця п/в, приєднано до вироку Приморським районним судом м. Одеси від 01.03.2016 виконано самостійно зараховано з 10.06.2016 до набрання вироком законної сили, звільнений 14.07.2017;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5
законного представника потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
08.07.2020 о 15 годині 05 хвилин ОСОБА_3 знаходився на території «Книжкового ринку», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська, 47, де побачив на дерев`яній стійці коло холодильника з морозивом мобільний телефон «iPhone 11 Pro Max», в чохлі помаранчевого кольору, який належить ОСОБА_5 .

В той час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а предметом свого протиправного посягання він обрав вищезазначений мобільний телефон.

Приступивши до реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_3 дочекавшись зручного моменту, щоб потерпіла відвернулась та не слідкувала за своїм майном, впевнився в тому, що його злочинні дії непомітні для потерпілої та оточуючих і носять таємний характер, взяв зі стійки мобільний телефон «iPhone 11 Pro Max» в корпусі білого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 35810 гривень та поклав до внутрішньої кишені куртки.

В подальшому ОСОБА_3 разом з викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення, та розпорядився зазначеним майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 35810 гривень, яка станом на теперішній час не відшкодована.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
У судовому засіданні ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні вищевказаного злочину у повному обсязі та підтвердив дату, час, місце, спосіб і фактичні обставини, за яких він викрав у потерпілої майно, наслідки суспільно небезпечного діяння, зокрема, що він 08.07.2020 о 15 годині 05 хвилин він знаходячись на території «Книжкового ринку» у м. Одесі викрав у потерпілої ОСОБА_5 мобільний телефон «iPhone 11 Pro Max», в чохлі помаранчевого кольору.

У вчиненому обвинувачений розкаявся, просив суд призначити йому мінімальне покарання.
Прокурор просив суд визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком один рік.
Потерпіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її законний представник ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримали думку прокурора.
Під час судового засідання встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого та інших учасників судового розгляду.
З урахуванням думки прокурора, обвинуваченого, потерпілої та її законного представника суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються .
Беручи до уваги вище вказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Відповідно до ст. ст. 50 і 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та встановлені обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
При цьому, суд приймає до уваги, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, характеризуючи обвинуваченого матеріали, відповідно до яких останній є раніше судимий, на шлях виправлення не став і знов повторно вчинив умисний корисливий злочин, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно з ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого згідно з ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Також суд бере до уваги, поведінку обвинуваченого під час судового розгляду ОСОБА_3 , визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, у зв`язку з чим справа була розглянута за приписами ч. 3 ст. 349 КПК України.
Таким чином, оцінюючи в сукупності всі встановлені обставини по справі, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо лише у разі його ізоляції від суспільства та вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Суд зауважує, що призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015, в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Відомостей про процесуальні витрати суду не надано.
Щодо цивільного позову суд зазначає наступне.
Законним представником ОСОБА_5 , яка на час скоєння відносно неї злочину була неповнолітньою, ОСОБА_6 до ОСОБА_3 було заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди у розмірі вартості викраденого телефона, а саме на суму 35810,00 грн., та моральної шкоди, пов`язаної з болем і стражданнями, які зазнала потерпіла, у зв`язку з крадіжкою, на суму 10000,00 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримали позовні вимоги у повному обсязі.

У судовому засіданні ОСОБА_3 визнав позов частково, а саме в частині стягнення матеріальної шкоди.

Згідно з ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За таких обставин, враховуючи, що розмір матеріальної шкоди, завданої злочином, підтверджується матеріалами кримінальної справи, ОСОБА_3 вимоги про стягнення матеріальної шкоди у судовому засіданні визнав у повному обсязі, цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з чинним законодавством моральна шкода може полягати, зокрема:

?у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації,

?у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я,

?у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав,

?у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом,

?у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя,

?у порушенні стосунків з оточуючими людьми,

?при настанні інших негативних наслідків.

З урахуванням глибини і тривалості моральних страждань потерпілої, пов`язаної з порушенням її права власності, дотримуючись принципу розумності та співмірності, суд вважає, що на користь ОСОБА_5 слід стягнути 2000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

При цьому, суд вважає, що оскільки потерпіла ОСОБА_5 на час розгляду справи судом досягла повноліття, то матеріальна та моральна шкода може бути стягнута саме на її користь, а не на користь її батька як законного представника.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Строк відбування покарання у виді обмеження волі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Цивільний позов законного представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , матеріальну шкоду у розмірі 35810,00 (тридцять п`ять тисяч вісімсот десять) гривень 00 коп., та моральну шкоду у розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень 00 коп.

Речові докази: цифровий диск з записом камери відеоспостереження з «Книжкового ринку» м. Одеси зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1