провадження № 1-кп/361/690/22
У Х В А Л А
05 січня 2022 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Бровари обвинувальний акт з додатками в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001525 від 12.08.2021, по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Димерка Броварського району Київської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, такого, що не працює, інваліда ІІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Велика Димерка Броварського району Київської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, такого, що має малолітню дитину- сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України,-

в с т а н о в и в :

30.12.2021 до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшли матеріали кримінального провадження № 0001525 від 12.08.2021 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.
В підготовчому судовому засіданні 05.01.2022 прокурор ОСОБА_3 просила без вирішення питання про призначення в кримінальному провадженні № 0001525 від 12.08.2021судового розгляду на підставі обвинувального акта продовжити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 строком на 60 днів запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що закінчується 14.01.2022 та 07.01.2022 відповідно, мотивуючи обвинуваченням ОСОБА_5 й ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинів, продовженням існування стосовно них ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, які полягають у вірогідності переховування від суду під тягарем усвідомлення невідворотності засудження на строк до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна чи без такої, ймовірності здійснення впливу на потерпілого і свідків, можливості вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачені та їх захисник ОСОБА_7 заперечували проти продовження ОСОБА_5 й ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи надуманістю наведених прокурором ризиків. Свою позицію обґрунтували наявністю у обвинувачених постійних місць реєстрації, де вони й проживають, міцних соціальних зв`язків, відсутністю судимостей, недоведеністю прокурором неможливості застосування до них менш суворого запобіжного заходу. Просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, мотивуючи тим, що мають намір працювати та відшкодовувати майнову шкоду потерпілому, наміру ухилятись від суду не переслідують, а також просили вибачення у потерпілого.

Потерпілий підтримав клопотання прокурора та просив його задовольнити.

Вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши лише клопотання прокурора, оскільки жодних доказів на обґрунтування клопотання надано не було, вислухавши пояснення свідків ОСОБА_9 . ОСОБА_10 , які охарактеризували обвинувачених з позитивної сторони, суд вважав доцільним продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою, виходячи з наступного.

З урахуванням неприбуття в підготовче судове засідання захисника ОСОБА_11 , необхідності з`ясування її думки щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, суд позбавлений можливості вирішити питання про призначення судового розгляду, при цьому 07.01.2022 і 14.01.2022 закінчується строк тримання обвинувачених під вартою на підставі ухвал слідчих суддів Броварського міськрайонного суду Київської області від 08.11.2021 й 06.12.2021 відповідно.

В частині третій статті 315 КПК України унормовано, що під час підготовчого судового засідання за клопотанням учасників судового провадження суд має право обрати, змінити чи скасувати обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід; при розгляді таких клопотань суд дотримується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу, статтею 184 якого передбачено ініціювання прокурором застосування запобіжного заходу шляхом звернення до суду з клопотанням, що повинно відповідати вимогам вказаної статті.

В рішенні від 23.11.2017 Конституційний Суд України зазначив, що висновки слідчого судді відносно будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними; в підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням гарантованого частиною першою статті 29 Конституції України його права на свободу й особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу. За змістом пункту 5 вказаного рішення, під час судового провадження у суді першої інстанції, в тому числі проведення підготовчого судового засідання, прокурор як сторона обвинувачення має обов`язок, крім іншого, доводити необхідність продовження запобіжного заходу шляхом подання відповідних клопотань щодо цього продовження.

Відповідно до юридичної позиції Конституційного Суду України в рішенні

№ 26-рп/2009 від 19.10.2009, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України; встановлення обмежень прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним. За частиною другою статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом; в пункті 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року унормовано право кожного на свободу та особисту недоторканність; заборону позбавлення свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. В рішенні

№ 7-р/2019 від 25.06.2019 Конституційний Суд України дійшов висновку, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене на підставах та в порядку, визначених законами України; обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканність має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина виключно на підставі вмотивованого рішення суду.

За змістом статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. В частині першій, пункті 4 частини другої статті 183 КПК України унормовано застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який є винятковим запобіжним заходом і застосовується виключно у разі доведення прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Посилання прокурора на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, що не може бути перевірено судом на даній стадії, є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому репутація обвинувачених, яким інкримінується вчинення особливо тяжкого та тяжкого злочинів, у тому числі з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, та із застосуванням такого насильства, безумовно свідчать про існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України.

За переконанням суду, будь-які менш суворі запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, з урахуванням продовження існування відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ризиків, передбачених пунктами 1, 3, частини першої статті 177 КПК України, не забезпечать дотримання ними процесуальних обов`язків під час судового розгляду, що зумовлює продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 05.03.2022 включно.

Що стосується ризику, передбаченого п. 5 частини першої статті 177 КПК України зазначеного в клопотаннях то його наявність в судовому засіданні прокурором не доведена.

Відповідно до частини четвертої статті 183 КПК України, підстави для застосування відносно ОСОБА_5 і ОСОБА_6 застави відсутні.

Керуючись ст. 314-316, 369, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою кожному до 05 березня 2022 року включно та утримувати їх в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Відкласти проведення підготовчого судового засідання в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, на 15 годину 00 хвилин 02 лютого 2022 року.

В підготовче судове засідання викликати прокурора, потерпілого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , забезпечити доставку з ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1