Справа № 204/8737/19
Провадження № 1-кп/204/174/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2021року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
за участю прокурора: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 01 липня 2019 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі п.п. 1, 2 ст. 75, ч. 1 ст. 76 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік;
- 15 січня 2020 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, за ч. 1 ст. 309, 70 ч.4 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки,
- 14 травня 2020 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі,
- 24 вересня 2020 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним покаранням за цим вироком, повністю поглинути покарання у вигляді двох років трьох місяців позбавлення волі призначеним за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2020 року та остаточно за сукупністю злочинів визначено ОСОБА_5 покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 будучи раніше судимим, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисні, корисливі кримінальні правопорушення проти власності.
Умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ч.185 КК України.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 04 грудня 2019 року близько 07:45 години, перебуваючи в приміщенні торгівельного залу магазину «Продукти-428» ТОВ «АТБ-маркет», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 69, маючи умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, побачив на вітринному стелажі магазину одну пляшку алкоголю марки Jack Daniels, об`ємом 0,5 л, після чого у ОСОБА_5 , раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення вищевказаного майна, яке належить магазину «Продукти-428» ТОВ «АТБ-маркет». Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , знаходячись у вищевказаний час у вищевказаному місці, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу взяв з вітринного стелажу вказане майно, що належить магазину «Продукти-428» ТОВ «АТБ-маркет», а саме одну пляшку алкоголю марки Jack Daniels, об`ємом 0,5 л, ринкова вартість якої, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 340 від 04.12.2019 року, станом на 04 грудня 2019 року складала 394,90 гривень, Далі ОСОБА_5 , заховав вищевказане викрадене майно за пазуху куртки, що була одягнута на ньому в той момент, після чого вийшов за межі касової зони магазину «Продукти- 428» ТОВ «АТБ-маркет». Таким чином ОСОБА_5 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, однак з причин, що не залежали від його волі, не зміг розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, оскільки був зупинений працівником охорони магазину «Продукти-428» ТОВ «АТБ-маркет» за межами касової зони вказаного супермаркету.
Умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ч.185 КК України.
Умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ч.185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю і підтвердив та не оспорював обставини зазначені в обвинувальному акті, просив суворо не карати. У вчиненому розкаюється.
Від представників потерпілих надійшли заяви, в яких вони просять суд слухати провадження за їх відсутності, зазначивши, що претензий матеріального характеру до обвинуваченого не мають, цивільний позов заявляти не будуть, просили призначити покарання на розсуд суду. Не заперечують щодо проведення розгляду справи відповідно до ст.349 КПК України.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого (а.п.98-112); протоколи огляду місця події від 04.12.2019 року, з фототаблицею (а.п.11-12); висновок експерта судово-товарознавчої експертизи № 340 від 04.12.2019 року (а.п.38-42), звіт про фактичні витрати на проведення експертизи №340 (а.п.37); постанови про визнання речовими доказами від 04.12.2019 року (а.п.24); протокол огляду місця події від 11.01.2020 року (а.п.13-15); висновок експерта судово-товарознавчої експертизи № 93 від 15.01.2020 року (а.п.37-41), звіт про фактичні витрати на проведення експертизи №93 (а.п.36); постанови про визнання речовими доказами від 12.01.2020 року, від 13.01.2020 року (а.п.16,19); висновок експерта судово-товарознавчої експертизи №261 від 28.01.2020 року (а.п.84-88), звіт про фактичні витрати на проведення експертизи №261 (а.п.83); постанову про визнання речовим доказом від 28.01.2020 року (а.п.66);.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, а його дії правильно кваліфіковані:
-за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно;
-за ч. 2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні обвинуваченому покарання судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.2 ст.185 КК України з виконанням вимог ч.1 та ч.3 ст.68 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив нетяжкі злочини та закінчений замах на нетяжкий злочин, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, офіційно не працює, раніше судимий, має не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість.
У відповідності до ст.66 КК України, у якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття. У відповідності до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про те, що поведінка обвинуваченого свідчить про його схильність до вчинення умисних злочинів, про небажання ставати на шлях виправлення, а тому з метою попередження вчинення ним нових злочинів обвинуваченому необхідно призначити покарання виключно у виді позбавлення волі.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає, оскільки будь-яких обставин, які б суттєво знижували тяжкість скоєного кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню не встановлено.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив зазначені кримінальні правопорушення до ухвалення вироку Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 вересня 2020 року, а тому суд вважає за необхідне, призначити остаточне покарання ОСОБА_5 за правилами ч.4 ст.70 КК України.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Згідно ч.2 ст.124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення судових товарознавчих експертиз, згідно наданих звітів про фактичні витрати на проведення експертизи.
Цивільні позови не заявлені.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд-
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у вигляді 1 року 5 місяців позбавлення волі;
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш тяжкого покарання за даним вироком суду більш тяжким покаранням, призначеним вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2020 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його фактичного затримання, тобто з 17 червня 2020 року.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 по даним кримінальним провадженням не обраний.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави фактичну вартість проведення судової товарознавчої експертизи №340 від 04.122019 року у розмірі 150 гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави фактичну вартість проведення судової товарознавчої експертизи №93 від 15.01.2020 року у розмірі 150 гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави фактичну вартість проведення судової товарознавчої експертизи №261 від 28.01.2020 року у розмірі 150 гривень 00 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1