Справа № 495/9842/21
№ провадження 1-кс/495/2902/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2021 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 29.11.2021 року надійшло клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001414 від 28.11.2021 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.
28.11.2021 року до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення про те, що до Старокозацької РЛ було доставлено ОСОБА_4 , 1960 року народження з відкритим переломом лобної кістки черепа з ліва, струс головного мозку, які він отримав за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

За даним фактом 28.11.2021 розпочато досудове розслідування за №0001414 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено: нашарування речовини бурого кольору на бетонній поверхні, з якого відібрано зразок на марлевий тампон та упаковано до паперового конверту № 1; нашарування речовини бурого кольору на столі, з якого відібрано зразок на марлевий тампон та упаковано до паперового конверту № 2; сиве волосся, зняте з цегли, упаковане до паперового конверту № 3, половина цегли, яка упакована до картонної коробки.

Постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області зазначені вище речі визнано речовим доказом.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву у якій просив клопотання розглядати за його відсутністю, вимоги підтримує та просить задовольнити.

Мотивація суду.
Із матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні №0001414 від 28.11.2021 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а саме: є достатні підстави вважати, що предмети, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігали на собі його сліди.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В клопотанні слідчий просив на підставі положень ст.ст. 40, 98, 110, 167, 170-172 КПК України накласти арешт на вилучені під час огляду місця події, за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с.Красна Коса, вул. Гагаріна, 10 речі, а саме: нашарування речовини бурого кольору на бетонній поверхні, з якого відібрано зразок на марлевий тампон та упаковано до паперового конверту № 1; нашарування речовини бурого кольору на столі, з якого відібрано зразок на марлевий тампон та упаковано до паперового конверту № 2; сиве волосся, зняте з цегли, упаковане до паперового конверту № 3, половина цегли, яка упакована до картонної коробки для збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя зазначає, що досудове розслідування здійснюється за фактом умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, каліцтво статевих органів, психічну хворобу або інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, або переривання вагітності чи непоправне знівечення обличчя.

В ході дослідження клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не доведено мету накладення арешту.

Постанова слідчого від 28.11.2021 не зазначає за яким саме з критеріїв майно, щодо якого надано клопотання відноситься до речових доказів у кримінальному провадженні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року зазначено, що право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд та процесуальною гарантією доступу до суду. Виходячи зі змісту цієї статті справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. В клопотанні слідчим зазначено, що необхідно накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів, які мають суттєве значення для кримінального провадження.

Враховуючи те,що орган досудового розслідування у розумінні ст.132 КПК України не надав належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, зокрема щодо необхідності збереження речового доказу, а також не надав оцінку правовим підставам арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 132, 170, 171, 172, 173 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001414 від 28.11.2021 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1