Справа № 197/1002/21
Провадження № 1-в/197/140/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ШВЦ-75 ОСОБА_4 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Широке Дніпропетровської області подання Державної установи "Широківський виправний центр №75", погоджене зі спостережною комісією Гречаноподівської сільської ради, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Вільногірськ Дніпропетровської області, відбуваючого покарання в Широківському виправному центрі № 75,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Вільногірського міського судуДніпропетровської області від 23.12.2020 ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 КК України до 1 року обмеження волі. Згідно з ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, приєднано частину невідбутого покарання, за вироком того ж суду від 11.02.2020 року, остаточно визначено 1 рік 1 місяць обмеження волі. Вироком Вільногірського міського судуДніпропетровської області від 11.02.2020 ОСОБА_5 було засуджено за ч.1 ст. 309, 75, 76 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік.

До суду надійшло подання ДУ "Широківський виправний центр №75", погоджене зі спостережною комісією Гречаноподівської сільської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 . Початок строку покарання: 03.03.2021. Кінець строку покарання: 03.04.2022.
Станом на 11.11.2021 невідбута частина покарання засудженого складає 4 місяці 22 дні.
В судовому засіданні представник ШВЦ № 75 подання підтримав, пояснив, що засудженому пропонувались роботи на будівництві стадіону, але останній відмовився, оскільки сказав, що в нього болить спина, медичних документів не надавав, роботи з благоустрою установи виконував належним чином.

Засуджений ОСОБА_5 просить подання задовольнити, суду пояснив, що він у вчиненому розкаюється, викрадені речі повернуто, в період відбування покарання працював з благоустрою установи, йому пропонували роботу на будівництві стадіону, але він відмовився, так як болить спина, до лікарні не звертався. Брав участь в культурно-масових заходах - теніс, шахмати, після звільнення планує проживати в м. Вільногірськ, працювати на заводі.

Прокурор заперечує проти задоволення подання, вважає, що засуджений не довів своє виправлення ставленням до праці, оскільки від запропонованої роботи відмовився, також відсутнє письмове підтвердження про можливість його працевлаштування після звільнення.

Спостережна комісія про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представника до суду не направила, що не є перешкодою в розгляді подання.

Вислухавши сторони, дослідивши документи, додані до подання та матеріали особової справи, суд оцінює поведінку засудженого за весь період відбуття покарання, який засуджений в 2020 році до обмеження волі, з 03.03.2021 року відбуває покарання в державній установі "Широківський виправний центр (№75)". За час відбування покарання характеризується позитивно, має 1 (одне) заохочення за виконання робіт з благоустрою території установи. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Не залучається до оплачувальної суспільно-корисної праці, в судовому засіданні пояснив, що від запропонованої роботи відмовився, оскільки болить спина, медичні документи відсутні.
Згідно з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.
Як роз`яснив Верховний Суд України в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" суду, зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Суд дійшов висновку, що подання про умовно-дострокове звільнення є суто формальне. Разом з тим, сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків, тобто відсутність стягнень, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення, така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого зазнає позитивних змін.
До того ж процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, на даний час відбутий проміжок часу є недостатнім терміном для того, щоб твердо впевнитися, що засуджений довів своє виправлення та досяг такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення нових кримінальних правопорушень.
Крім того, сама по собі наявність одного заохочення у виправній установі за роботи по благоустрою установи не може бути безсумнівним підтвердженням його виправлення, оскільки від оплачувальної суспільно-корисної праці засуджений відмовився, доказів наявності медичних протипоказань для запропонованої праці суду не надано, із вироку суду від 23.12.2020 слідує, що ОСОБА_5 двічі вчиняв злочини в період іспитового строку.
Суд, виходячи з положень ст. 81 КК України та роз`яснень, зазначених в постанові Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року № 2, проаналізувавши дані щодо ставлення засудженого до вчиненого ним злочину, праці, додержання ним вимог режиму, про його особу, за весь період перебування в установі відбування покарань, оцінюючи у сукупності з даними щодо обставин скоєного злочину, та строку реального відбуття призначеного покарання, приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 за весь період відбуття покарання не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні подання.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України , ст. ст. 537, 539, 392 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні подання Державної установи "Широківський виправний центр №75", погодженого зі спостережною комісією Гречаноподівської сільської ради, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Широківський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1