Справа №639/6120/21
Провадження №1-кс/639/1603/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 вересня 2021 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000490 від 05.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000490 від 05.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, в якому просить накласти арешт на вилучене в ході огляду місця події від 04.09.2021 року за адресою: м. Харків, вул. Конєва, 2, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване наступним.

В провадженні сектору дізнання відділу поліції №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження за № 0000490 від 05.09.2021, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.09.2021 приблизно о 18 год. за адресою: м. Харків, вул. Конєва, 3, екіпажем УПП в Харківській області ДПП був виявлений гр. ОСОБА_4 , при перевірці ведійського посвідчення якого було виявлено ознаки підробки.
04 вересня 2021 року дізнавачем СД ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Конєва, 2, був проведений огляд місця події, в ході якого у громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Сумська обл., видане 08.03.2020 ТСЦ 8041, НОМЕР_1 .
Вказаний вилучений предмет під час огляду місця події належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , к.т. НОМЕР_2 .
Згідно ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно положень ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
05.09.2021 посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Сумська обл., видане 08.03.2020 ТСЦ 8041, НОМЕР_1 , дізнавачем сектору дізнання визнано речовим доказом.
Отже, підставою для накладення арешту на майно є факт вилучення вказаного вище майна, яке було виявлено та вилучено під час огляду місця події 04.09.2021 за адресою: м. Харків, вул. Конєва, 2, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , к.т. НОМЕР_2 .
Метою накладення арешту на вилучений предмет, який визнано речовим доказом є необхідність у його збереженні, оскільки, його повернення власнику призведе до неминучого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, з метою уникнення кримінальної відповідальності особами, які можуть бути причетні до скоєння даного кримінального проступку.
Згідно ч. 11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Крім того, повернення вилученого у ОСОБА_4 вищепереліченого майна призведе до неможливості проведення слідчих дій із вказаними об`єктами.
Відтак, повернення вилученого майна негативно вплине на встановлення усіх обставин вчиненого кримінального проступку та кола осіб, причетних до вчинення кримінального проступку.
Тому, звернення з відповідним клопотанням важливо для забезпечення доказової бази у кримінальному провадженні, про що вказано у ст.170 КПК України.
Власник майна надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, проти накладення арешту не заперечував.

Прокурор надав заяву про розгляд клопотання без його участі, просив слідчого суддю клопотання задовольнити.
Слідчий суддя, дослідивши документи та надані до суду матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків .

Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів.

Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Вимогами п.1 ч.2ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу(ч.3 ст.170 КПК України).

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом. Документи є речовими доказами, якщо вони містять вищевказані ознаки.

Постановою дізнавача СД ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 05.09.2021 року вказані речі визнані речовими доказами у справі.
Суд вважає, що наявні підстави вважати, що тимчасово вилучене майно є доказом злочину, зазначене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до вимог ст. 170 КПК України арештом майна, зокрема є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому КПК порядку.

Слідчим доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, майно, на яке прокурор просить накласти арешт, визнано речовим доказом, та має суттєве доказове значення для досудового розслідування, може бути доказом під час судового розгляду, необхідне для повного та всебічного розслідування кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, у володінні якої перебуває майно та завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням, може бути виконане, а тому наявні підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на вилучене майно з метою збереження речових доказів.
Отже, необхідно накласти арешт на вилучене під час проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Конєва, 2, майно.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 309, 369, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 0000490 від 05.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, арешт на майно, вилучене під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Сумська обл., видане 08.03.2020 ТСЦ 8041, НОМЕР_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права на відчуження.
Зберігання вказаного майна доручити дізнавачу СД ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області у кримінальному провадженні.
Виконання ухвали покласти на дізнавача та/або прокурора по кримінальному провадженню.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1