печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2021 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подали скаргу, адвоката: ОСОБА_3 ,

прокурора: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою захисника адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на повідомлення Слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 25.07.2021 року про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 296 КК України, у кримінальному провадженні № 0001192 від 25.07.2021 року,

ВСТАНОВИВ:
Захисник адвокат ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до слідчого судді зі скаргою на повідомлення Слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 25.07.2021 року про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 296 КК України, у кримінальному провадженні № 0001192 від 25.07.2021 року.

В обґрунтування скарги зазначає, що Печерським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001192 від 25.07.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України, в рамках якого 25.07.2021 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Сторона захисту зазначає, що викладені в повідомленні про підозру висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, повідомлення про підозру є незаконним та необґрунтованим, ґрунтується лише на припущеннях органу досудового розслідування та вручене без достатніх доказів на підтвердження обставин інкримінованого діяння; у повідомленні про підозру відсутні підтвердженні доказами фактичні обставини, які б вказували на наявність складу інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

У зв`язку з викладеним просить скасувати повідомлення про підозру від 25.07.2021 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001192 від 25.07.2021 року та зобов`язати уповноважених осіб у кримінальному провадженні № 0001192 від 25.07.2021 року вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги здійснювалась фіксування за допомогою технічних засобів.

В судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу з викладених у ній підстав, просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечував, зазначивши, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру в порядку, передбаченому КПК України; підозра є законною та ґрунтується на наявності достатніх доказів для підозри останньому у вчиненні кримінального правопорушення.

Вислухавши думку захисника в обґрунтування скарги, пояснення прокурора, вивчивши скаргу та дослідивши долучені до неї документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді відноситься здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З наведеного вбачається, що слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль за стадією досудового розслідування кримінального провадження у процесі розгляду скарг, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, не обмежений у можливості здійснювати перевірку виключно відповідності повідомлення про підозру встановленим КПК України формальним вимогам щодо форми і змісту повідомлення про підозру та порядку його вручення особі.

При цьому, межі та обсяг здійснення слідчим суддею судового контролю за стадією досудового розслідування кримінального провадження при розгляді скарг на повідомлення особі про підозру визначаються слідчим суддею в кожному конкретному випадку, оскільки не повинні накладатись на дискреційні повноваження прокурора чи суду, який єдиний уповноважений давати оцінку обґрунтованості висунутого особі обвинувачення на підставі всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що Печерським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001192 від 25.07.2021 року, за ознаками вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України.

В межах здійснення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, 25.07.2021 року слідчим СВ Печерського управління поліції ГУНП у м. Києві лейтенантом поліції ОСОБА_7 складено та повідомлено про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваною є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 Кодексу: повідомлено про підозру; особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення; або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Статтею 276 КПК України чітко та вичерпно визначено випадки повідомлення про підозру, яке обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, зокрема за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Чинний КПК України оперує поняттям «обґрунтована підозра», однак не надає його визначення.

Зважаючи на те, що кримінальне процесуальне законодавство України та принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9, ч. 2 ст. 8 КПК України), у питанні визначення що являє собою обґрунтована підозра варто звертатися саме до неї.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Також, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Досліджуючи матеріали, додані стороною захисту та стороною обвинувачення, слідчим суддею встановлено, що згідно повідомлення про підозру, 24.07.2021 року ОСОБА_6 , перебуваючи в центральній частині м. Києва, за адресою: м. Київ, площа Спортивна, 1, разом зі своїми знайомими та невстановленими особами вступив у конфлікт з раніше незнайомими собами.

ОСОБА_6 у цей час, знаходячись безпосередньо серед груп більше 10 осіб, кожен з яких сприймав один одного як такого, що вступить в конфлікт та подальшу бійку на його боці, а також знаючи, що неподалік перебувають ще декілька осіб, які на дадуть підтримку усвідомлюючи при цьому, що перебуває в громадському місці, розташованому в центральній частині міста, в присутності великої кількості сторонніх ЛЮДЕЙ умисно, з особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятими в моральності та поведінки у суспільстві, зневажливо ставлячись до оточуючих і нехтуючи їхніми правами, взяв активну участь в масовій бійці з іншою групою в кількості двох осіб.

Як зазначено у вказаному повідомленні про підозру, ОСОБА_6 на початку масової бійки 24.07.2021 року о 20 год. 54 хв., діючи групою осіб з невстановленими досудовим розслідуванням особами, підійшов до попередньо поваленого та лежачого на бруківці потерпілого ОСОБА_8 та користуючись відсутністю можливості у останнього чинити опір, порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства особливою зухвалістю, наніс ОСОБА_8 не менше трьох ударів ногою по тулубу.

Згідно ч. 4 ст. 17, 91 КПК України, винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину підлягає доказуванню у кримінальному провадженні, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться і користь.

Відповідно до КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Як визначено у ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Так, у протоколі допиту потерпілого ОСОБА_8 від 25.07.2021 року не зазначено номер матеріалів досудового розслідування і дату та зазначено, що ОСОБА_8 був допитаний як потерпілий у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000 від « »07.2021 року, що відповідно не співпадає із номером кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.07.2021 року № 0001192.

Крім того, показання потерпілого у кримінальному провадженні, яке не має відношення до № 0001192 від 25.07.2021 року, є суперечливими та незрозумілими. Так, ОСОБА_8 зазначає, що коли він побачив що у його друга розбите обличчя і той йому повідомив, що його побили, вони пішли до аптеки. ОСОБА_8 зазначає, що на них почали рухатись 7-8 невідомих осіб спортивної тілобудови, які всі були в масках, але в останньому абзаці своїх показань ОСОБА_8 зазначає, що впізнав одного із нападників нібито Лєшого із організації Лівий берег. Отже, невідомо яким чином ОСОБА_8 , як випливає із його вищевикладених показань, зміг через маски впізнати особу ОСОБА_9 і тим більше знати до якої організації він входить.

Щодо протоколу допиту свідка ОСОБА_10 . Від 25.07.2021 року слід зазначити, що відповідно до долученої до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 копії протоколу свідка ОСОБА_10 є незрозумілим, у якому кримінальному провадженні даний свідок був допитаний, оскільки у протоколі допиту даного свідка відсутні номер кримінального провадження та дата.

Щодо долученого протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.07.2020 року, який пред`явлено свідку ОСОБА_11 , слід зазначити, що даний протокол відповідно до долученої копії до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 складено ще 25.07.2020 року, тобто за рік до правопорушення у кримінальному провадженні № 000 від « »___2018 року.

Відповідно даний протокол пред`явлення особи для впізнання фотознімками немає жодного відношення до № 0001192 від 25.07.2021 року.

26.07.2021 року адвокатом ОСОБА_5 був поданий адвокатський запит до начальника служби безпеки Торгово-розважального центру «GULLIVER» ОСОБА_12 про надання копій записів із камер спостереження, на яких зафіксована дана подія, що відбулась приблизно о 20 год. 54 хв. 24.07.2021 року. Відповідно до відповіді ТОВ «ТРИ О» від 28.07.2021 року вих. № 711, територія, де виник інцидент, знаходиться поза зоною видимості, тому надати відеозаписи за вказаний період не має можливості.

Враховуючи викладене, стверджувати, що ОСОБА_6 24.07.2021 року перебував за адресою: м. Київ, площа Спортивна, 1 приблизно о 20 год. 54 хв та наніс ОСОБА_8 не менше трьох ударів ногою по тулубу не має підстав.

Згідно з принципом презумпції невинуватості всі сумніви по справі, якщо вичерпані можливості їх усунення, повинні тлумачитись і вирішуватись на користь підозрюваного (обвинуваченого). Для повідомлення особі про підозру потрібна система неспростовних доказів, які вказують на наявність в діях конкретного складу злочину.

В постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 13 серпня 2020 року в справі N 200/13490/15, зазначається, що повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування (постанова), що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами.

Загальний порядок повідомлення про підозру передбачений главою 22 КПК України, яка має назву "Повідомлення про підозру" та складається з статей: "Випадки повідомлення про підозру" (стаття 276); "Зміст письмового повідомлення про підозру" (стаття 277); "Вручення письмового повідомлення про підозру" (стаття 278); "Зміна повідомлення про підозру" (стаття 279).

В постанові від 25.11.2020 року в справі № 627/927/19 Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду вказав, що системне тлумачення процесуальних норм, передбачених статтями 3, 22, 36, 276-278 КПК України, дає підстави для висновку, що здійснення повідомлення про підозру врегульовано імперативними нормами, які вичерпно, точно і однозначно визначають як форму встановленої для цього правової процедури (порядку), так і її зміст.

Застосування належної правової процедури означає здійснення справедливого правосуддя згідно з визначеними загальними засадами кримінального провадження для досягнення мети і вирішення його завдань.

Визначення змісту поняття "підозра" обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, згідно з практикою ЄСПЛ "підозра" є частиною більш широкого поняття "обвинувачення", яке відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України являє собою твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Кримінальний процесуальний кодекс України оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт "обґрунтованої підозри", переконання (доведення) "поза розумним сумнівом" та стандарти "достатніх підстав (доказів)" тощо.

Повідомлення про підозру, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, передбачає дотримання стандарту "достатніх підстав (доказів)".

Тобто, під час розгляду скарг зазначеної категорії предметом перевірки слідчого судді є не лише питання дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а й питання дотримання стандарту "достатніх підстав (доказів)" для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення її про підозру та строк здійснення досудового розслідування.

Стандарт "достатніх підстав (доказів) для підозри" є нижчим ніж стандарт "обґрунтованої підозри". Для цілей повідомлення особі про підозру він передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Стандарт "достатніх підстав (доказів)" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для здійснення повідомлення про підозру.

Слідчий суддя в ході розгляду скарг на повідомлення про підозру не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності в особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною, а зібрані у кримінальному провадженні на день складення повідомлення про підозру докази були достатніми для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Фактичною підставою для повідомлення про підозру є безсумнівна система належних до справи, допустимих, достовірних і достатніх доказів, які вказують на наявність складу злочину в діянні підозрюваної особи.

Для повідомлення особі про підозру, виходячи з принципу презумпції невинуватості, необхідна наявність такої системи доказів, яка виключала б будь-які сумніви щодо того, що: 1) кримінальне правопорушення справді відбулося; 2) кримінальне правопорушення вчинене підозрюваною особою; 3) діяння підозрюваної особи містить склад конкретного кримінального правопорушення; 4) відсутні обставини, які виключають її відповідальність.

Водночас, слідчий суддя дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, матеріали сторони обвинувачення, в тому числі, повідомлення про підозру, з урахуванням вищенаведеного, приходить до висновку, що за змістом письмового повідомлення про підозру ОСОБА_6 не вбачається наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінальних правопорушень, а наведені в повідомленні обставини не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються дослідженими матеріалами.

Стаття 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, в порядку, передбаченого КПК України.

Так, згідно ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Частинами 1, 2 ст. 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За таких обставин, з урахуванням загальних засад кримінального провадження, таких як, верховенство права, диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, скарга захисника адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на повідомлення Слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 25.07.2021 року про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, у кримінальному провадженні № 0001192 від 25.07.2021 року, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 278 КПК України, дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно пункту 1 Розділу 5 Глави II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - Положення), затвердженого Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 року № 298, облік осіб, яким повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, здійснюється Реєстратором шляхом внесення відомостей до Реєстру після: складання повідомлення про підозру (стаття 277, частина перша статті 298-4 КПК України); вручення (дата та час) повідомлення про підозру (стаття 278, частина друга статті 298-4 КПК України).

Відповідно до ч. 3 Розділу 1 Глави І Положення, реєстр утворений та ведеться відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України з метою забезпечення: реєстрації кримінальних правопорушень (проваджень) та обліку прийнятих під час досудового розслідування рішень, осіб, які їх учинили, та результатів судового провадження; оперативного контролю за додержанням законів під час проведення досудового розслідування; аналізу стану та структури кримінальних правопорушень, вчинених у державі; інформаційно-аналітичного забезпечення правоохоронних органів.

Згідно абз. 4 ч. 1 Глави 1 Розділу 3 Положення, унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме про: дату складання повідомлення про підозру, дату і час вручення повідомлення про підозру, зміну раніше повідомленої підозри - невідкладно.

Частиною 3 Розділу 8 Глави II Положення визначено, що редагування (зміна) відомостей у разі виявлення неточностей, технічних помилок або неповноти даних здійснюється Реєстратором у межах, визначених у розділі ІІІ цього Положення.

Враховуючи вищевикладене, відомості про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, підлягають виключенню з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0001192 від 25.07.2021 року.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 8, 9, 111-135, 277-278, 303, 305-307, 309, 371-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на повідомлення Слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 25.07.2021 року про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, у кримінальному провадженні № 0001192 від 25.07.2021 року, задовольнити.

Скасувати повідомлення Слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 25.07.2021 року про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, у кримінальному провадженні № 0001192 від 25.07.2021 року.

Зобов`язати компетентну посадову особу у кримінальному провадженні № 0001192 від 25.07.2021 року вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей у кримінальному провадженні № 0001192 від 25.07.2021 року про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскарження безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1