ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2026/21 Справа № 203/696/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0000038 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_11 на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2021 року щодо ОСОБА_8 , -

Встановила:
цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Дніпропетровськ, громадянку України, з середньо-спеціальною освітою, неодружену, не працюючу, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судиму:
- 21.04.2020 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, із іспитовим строком 1 рік,

визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2021 року, і покарання за цим вироком, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.

На підставі ст. 75 КК України звільнено засуджену ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язано засуджену ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, скасовано. ОСОБА_8 звільнено з-під варти в залі суду.

Цивільний позов ТОВ «СТИЛЬ Д» до ОСОБА_8 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, - задоволено.

Стягнуто з обвинуваченої ОСОБА_8 на користь ТОВ «СТИЛЬ Д» в рахунок відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, - 463,20 грн.

Вирішено долю судових витрат та речових доказів.

Вказаним вироком ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні наступного.

Приблизно о 10 годин 31 хвилин 19.01.2019 року, ОСОБА_8 , знаходячись у магазині «Сільпо №212», який належить ТОВ «Сільпо-Фуд», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Пастера, 6а, побачила на торгових стелажах магазину «масло кисло-вершкове «President 82%» у кількості 7 шт., вартістю 523,54 грн., «чай Akbar Золотий» у кількості 1 шт., вартістю 62,49 грн., «Творог President Творожная традиція 5% ванночка» у кількості 2 шт., вартістю 69,49 грн., та, керуючись злочинним умислом, направленим на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає і вона діє таємно, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку працівників магазину, шляхом вільного доступу, викрала з торгівельного прилавку зазначене майно на суму 812 гривень 80 копійок, та з місця злочину з викраденим майном зникла.

Крім того, приблизно о 08 годин 57 хвилин 29.01.2019 року, ОСОБА_8 знаходячись у вказаному магазині побачила на торгових стелажах магазину «Масло кисло-вершкове «President 82%» у кількості 4 шт., вартістю 311,63 грн., «Каша мана Milupa від 6-ти міс.» у кількості 1 шт., вартістю 39,41 грн., «Каша вівсяна Milupa молоч. суха швидкорозчинна від 6 міс.» у кількості 1 шт., вартістю 46,66 грн., «Колбаса Світ м`яса Ловецкая с/к 1 с кг», вартістю 91,29 грн., «Свинний стейк біток без кістки», вартістю 112,10 грн. та, повторно таємно викрала вказані продукти на загальну суму 698 гривень 88 копійок, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім того, приблизно о 11 годин 00 хвилин 04.02.2019 року, ОСОБА_8 , знаходячись у магазині «Сільпо», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Пастера, 6а, діючи повторно, таємно, з корисливих мотивів, взяла зі стелажу «Свинной ошеек без кости» 1,614 кг, вартістю 242,10 грн.; м`ясні та молочні продукти на загальну суму 1 087 гривень 37 копійок, але виконавши усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, не змогла його закінчити з причин, які не залежали від її волі, оскільки була зупинена з викраденим майном співробітниками охорони магазину «Сільпо» за межами касової зони.

Незважаючи на це, приблизно о 09 годин 15 хвилин 07.02.2019 року, ОСОБА_8 , знаходячись у магазині «АТБ-Маркет», розташованого за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 5, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, взяла з торгового стелажу майно, яке належить ТОВ «АТБ-Маркет», а саме: форель «Norven» філе-кусок сл/с вак/упак» вагою 130 г в кількості 1 шт., вартістю 69,90 грн.; сьомга «Norven» слабосолена філе-шматок на шкірі вак/упак» вагою 210 грам в кількості 3 шт., вартістю 153,00 грн.; кава «Jacobs Monarch» розчинна сублімована ск/банка» вагою 190 г в кількості 2 шт., вартістю 338,00 грн.; чай «Lovare» в кількості 1 шт., вартістю 179,43 грн.; цукерки «Конті Джек» вагові вагою 0,112 кг, вартістю 12,55 грн., а всього на загальну суму 1062 гривень 50 копійок, після чого поклала вказані продукти у рюкзак.

Виконавши усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, вона не змогла їх завершити з причин, які не залежали від її волі, оскільки була зупинена з викраденим майном співробітниками охорони магазину «АТБ-Маркет» за межами касової зони.

Крім того, близько о 12 години 54 хвилин 30.04.2020 року, ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні торгівельного залу магазину «Простор №150» ТОВ «Стиль Д», який розташований у торговому центрі «Меріада» за адресою: м. Дніпро, пр. О. Поля, 11, взяла зі стелажу гель «Ariel» СМЗ рід. в розчинних капсулах «Соlor» 12*27 г - у кількості 2 шт., та гель «Аriel» СМЗ рід. в розчинних капсулах Гірське джерело, 12*27 г, на загальну суму 358 гривень 20 копійок і поклала зазначене майно до своєї сумки, та вийшла з приміщення магазину.

В цей час працівник магазину «Простор №150» ТОВ «Стиль Д», зрозумівши, що ОСОБА_8 вчинила крадіжку, вийшла з приміщення магазину з метою зупинити протиправне діяння останньої направлене на викрадення чужого майна, зупинила ОСОБА_8 та попрохала показати вміст її сумки, що знаходилась при ній. ОСОБА_12 розуміючи, що її дії помічені працівником магазину, яка намагалась зупинити протиправне діяння останньої направлене на викрадення майна, та бажаючи утримати викрадене майно, діючи відкрито з викраденим майном зникла.

Крім того, приблизно о 09 год. 43 хв. 25.04.2020 року, ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні торгівельного залу магазину «Prostor № 150» ТОВ «Стиль Д», розташованого у торговому центрі «Меріада» за адресою: Дніпро, просп. О. Поля, буд. 11, у відділі з продукцією для прання, таємно, повторно, умисно викрала гель та мило на загальну суму 358 гривень 20 копійок, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім того, приблизно о 11 годині 03 хвилини 03.05.2020 року, ОСОБА_8 прибула до приміщення магазину «Ева-37», що належить ТОВ «РУШ», розташованого за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 2, де таємно, повторно викрала з торгівельної полиці з побутовою хімією дві коробки «Персіл Дуо-капсули Універсал 14 шт.» та 2 коробки «Персіл капсули Універсальні 11 шт.», на загальну суму 382 гривні 76 копійок, та з місця скоєння злочину з викраденим зникла.

В апеляційній скарзі:
- прокурор просить вказаний вирок в частині призначеного покарання, скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

На підставі ст. 420 КПК України ухвалити свій вирок, яким призначити покарання ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2020 року, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць.

Призначити покарання ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2020 року, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.

В іншій частині вирок прокурор просить залишити без змін.

Посилається, що ОСОБА_8 було засуджено вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2020 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, та відповідно до ст. 75 КК України її було звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Також прокурор зазначає, що у цьому провадженні злочини, передбачені ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 вчинила 04.02.2019 року та 07.02.2019 року, тобто до ухвалення вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2020 року. Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України обвинувачена вчинила 19.01.2019 року, 29.01.2019 року, 25.04.2020 року, 30.04.2020 року та 03.05.2020 року, тобто в період іспитового строку визначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2020 року.

Проте, на думку прокурора, суд першої інстанції, призначаючи остаточне покарання ОСОБА_8 не розмежував стадій та порядку призначення покарання і водночас застосував правила ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні покарання за кримінальні правопорушення, які було вчинено як до, так і після ухвалення вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2020 року, що, на його думку, призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу сторони обвинувачення та просила її задовольнити, думку обвинуваченої та її захисника, які заперечували проти задоволення вимог апеляційної скарги та просили вирок суду першої інстанції залишити без змін, представника потерпілого, який вирішення питання щодо апеляційної скарги залишив на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації її дій за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186КК України, - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.

Доведеність вини та правильність юридичної кваліфікації скоєного ніким з учасників судового розгляду не оскаржується, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає їх слушними та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 70 КК України встановлено порядок призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень. Зокрема, згідно вимог ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Аналогічні вимоги містяться і в п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року (зі змінами та доповненнями) № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»: «За сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили».

Як вбачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_8 була засуджена вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2020 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, та на підставі ст. 75 КК України була звільнена від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

У цьому провадженні злочини, передбачені ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 вчинила 04.02.2019 року та 07.02.2019 року, тобто до ухвалення вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2020 року. Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_8 вчинила 19.01.2019 року, 29.01.2019 року, 25.04.2020 року, 30.04.2020 року та 03.05.2020 року, тобто в період іспитового строку визначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2020 року.

Проте суд першої інстанції, призначаючи остаточне покарання ОСОБА_8 не розмежував стадій та порядку призначення покарання і водночас застосував правила ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні покарання за кримінальні правопорушення, які було вчинено як до, так і після ухвалення вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2020 року. Таке рішення суду першої інстанції не можна визнати законним.

Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідна правова позиція висловлена і в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25.06.2018 року (справа №511/37/16-к) про те, що коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, то покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України. У кримінально-правовій ситуації, коли вчинення нового злочину в період іспитового строку стає фактичною підставою для визнання (скасування) призначеного за попереднім вироком покарання у виді позбавлення волі, від відбування якого звільнялась особа, таким, що належить відбувати реально, його самостійне виконання при застосуванні ч. 4 ст. 70 КК України не допускається за наявності підстав для подальшого призначення остаточного покарання за правилами ч. 1 ст. 71 КК України.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Згідно ч. 1 ст. 421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок щодо ОСОБА_8 , на підставі ст. 409 КПК України, в частині призначеного покарання, - скасуванню, з ухваленням судом апеляційної інстанції на підставі ст. 420 КПК України нового вироку, у зв`язку з необхідністю застосування більш суворого покарання, оскільки, на думку колегії суддів, у суду першої інстанції не було достатніх підстав для звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробувальним терміном, а призначене покарання із застосуванням ст. 75 КК України, є несправедливим внаслідок м`якості.

Також колегія суддів виносить новий вирок, виходячи з наведених вище вимог, зазначених в ст. ст. 70, 71 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , у відповідності до статей 65-67 КК України, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, яка неодноразово скоювала крадіжки майна, навіть незважаючи на те, що в скоєні попередніх крадіжок вона була викрита, коли затримувалась з викраденим при виході з магазину, але знову продовжувала скоювати крадіжки, в тому числі скоївши і відкрите заволодіння майном, дані про особу обвинуваченої, яка раніше судима, вчинила кримінальні правопорушення в період іспитового строку. ОСОБА_8 офіційно не працевлаштована, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , колегія суддів враховує щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , колегією суддів не встановлено.

Колегія суддів також враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини, де в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, Високий суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Тому, колегія суддів вважає, що ОСОБА_8 слід призначити покарання за за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2020 року, слід призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць.

Також ОСОБА_8 слід призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, а за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим слід призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2020 року, та остаточно слід призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.

На думку колегії суддів, саме такий вид та розмір покарання, буде необхідним, справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

В решті вирок суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 420, 421 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_11 , - задовольнити.

Вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2021 року щодо ОСОБА_8 , в частині призначеного покарання, скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2020 року, призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць.

ОСОБА_8 призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2020 року, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення. На вирок апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4