справа № 631/882/21
провадження № 1-м/631/2/21
У Х В А Л А
про повернення матеріалів клопотання

16 вересня 2021 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі судді ОСОБА_1 , розглянувши клопотання Міністерства юстиції України, надане начальником відділу судової роботи та міжнародної правової допомоги Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ОСОБА_2 про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області надійшло клопотання Міністерства юстиції України, надане начальником відділу судової роботи та міжнародної правової допомоги Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ОСОБА_2 про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Суддя, розглянувши клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приходить до наступного.
Як вбачається із матеріалів, долучених до клопотання вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 10 травня 2018 року, залишеним без змін апеляційною ухвалою суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 26 липня 2018 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 30, частини 5 статті 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації та призначене покарання в виді позбавленні волі на строк 11 років 6 місяців з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму. Вказане діяння є кримінально караним і за законодавством України.
Вказаний вирок Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 10 травня 2018 року щодо засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було звернуто до виконання у встановленому законом порядку.
30 грудня 2020 року засуджений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся із заявою до уповноваженої особи про переведення його для відбування покарання в Україну, громадянином якої він є .
Наказом Міністерства юстиції України № 2473/5 від 13 липня 2021 року прийнято рішення про прийняття з Російської Федерації в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Міністерство юстиції України розглянувши надіслані матеріали, прийняло рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України та звернулось до Нововодолазького районного суду Харківської області з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
Відповідно до частини 1 статті 602 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Згідно з частиною 4 статті 602 Кримінального процесуального кодексу України при розгляді запиту про виконання вироку суду іноземної держави згідно з частиною третьою цієї статті Міністерство юстиції України з`ясовує наявність підстав, передбачених міжнародним договором України, для його задоволення. З цією метою Міністерство юстиції України може запитувати необхідні матеріали та інформацію в Україні або у компетентного органу іноземної держави.
Порядок опрацювання Міністерством юстиції України та його територіальними органами, місцевими загальними та апеляційними судами України запитів (доручень, прохань, клопотань) про надання взаємної правової допомоги у кримінальних справах, про видачу осіб (екстрадицію), про передачу кримінального провадження, про передачу (прийняття) засуджених осіб та про виконання вироків судів іноземних держав у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України визначено Інструкцією «Про порядок здійснення міжнародного співробітництва з питань взаємної правової допомоги, видачі правопорушників (екстрадиції), передачі (прийняття) засуджених осіб, виконання вироків та інших питань міжнародного судового співробітництва у кримінальному провадженні під час судового провадження», затвердженою наказом Міністерства юстиції України 19 серпня 2019 року за № 2599/5, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 22 серпня 2019 року за № 956/33927
(далі Інструкція).
Відповідно до пункту 18 Розділу XII зазначеної Інструкції клопотання про приведення покарання, призначеного вироком іноземного суду засудженій особі, у відповідність до законодавства України подається до суду України за місцезнаходженням Мін`юсту, якщо останнє місце проживання засудженого в Україні невідоме, або міжрегіональним управлінням з Урахуванням територіальної підсудності до компетентного місцевого суду України у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться останнє відоме місце проживання засудженої особи.
У пункті 19 Розділу ХІІ Інструкції перелічені вимоги до клопотання, а саме, клопотання має містити, зокрема, інформацію про зареєстроване місце проживання, за наявності останнє відоме місце проживання засудженої особи в Україні.
Згідно з пунктом 20 Розділу ХІІ Інструкції «Про порядок здійснення міжнародного співробітництва з питань взаємної правової допомоги, видачі правопорушників (екстрадиції), передачі (прийняття) засуджених осіб, виконання вироків та інших питань міжнародного судового співробітництва у кримінальному провадженні під час судового провадження», затвердженою наказом Міністерства юстиції України 19 серпня 2019 року за № 2599/5, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 22 серпня 2019 року за № 956/33927 до клопотання додають, зокрема, копії документів щодо зареєстрованого місця проживання засудженої особи.
Втім, додані до клопотання Міністерства юстиції України, наданого начальником відділу судової роботи та міжнародної правової допомоги Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ОСОБА_2 про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документи, містять відомості лише щодо наявності громадянства вказаної особи, що підтверджується довідкою Державної міграційної служби України, а також, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є уродженцем селища міського типу Нова Водолага Харківської області.

У відповідь на здійснений суддею Нововодолазького районного суду Харківської області ОСОБА_1 запит щодо зареєстрованого місця проживання засудженої особи отримано інформацію, що дані стосовно місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Нововодолазької об`єднаної територіальної громади Харківської області відсутні, що підтверджується довідкою Центру надання адміністративних послуг Нововодолазької селищної ради Харківської області від 07 вересня 2021року за № 04.01-25/2176, що надійшла на адресу суду 16 вересня 2021 року та зареєстрована за вхідним № 5154/21-вх.

З цього приводу суд констатує, що місце народження особи (яким може бути будь-яке місце та країна світу) не можна отожнювати з місцем її проживання. Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України. Даних того, що останнім часом ОСОБА_3 був зареєстрований або фактично мешкав на території, яка підсудна Нововодолазькому районному суду Харківської області, матеріали клопотання не містять.

Разом із тим, як вбачається із матеріалів клопотання, ОСОБА_3 у своїй заяві від 19 березня 2021 року повідомив, що відшкодування витрат на правову допомогу адвоката будуть відшкодовані його дружиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Положеннями частини 1 статті 610 Кримінального процесуального кодексу України імперативно визначено, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
У пунктах 23 25 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України», вказано, що прецедентна практика Суду визначає термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції як спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» (див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76, доповідь Комісії від 12 жовтня 1978 року). У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства (див. рішення у справі «Коем та інші проти Бельгії» (Coeme and Others v. Belgium), № № 32492/96, 32547/96, 32548/96, 33209/96 та 33210/96, п. 98, ECHR 2000-VII).
Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії», що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)».
У пунктах 107 109 рішення у справі «Коем та інші проти Бельгії» (що зазначалось вище) Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, «встановленим законом».
Таким чином, Нововодолазький районний суд Харківської області з огляду на відсутність відомостей щодо останнього відомого місця проживання засудженої особи в Україні, та зокрема на території Нововодолазького (нині Харківського) району Харківської області не може вважатись судом, «встановленим законом» для цілей розгляду клопотання Міністерства юстиції України, наданого начальником відділу судової роботи та міжнародної правової допомоги Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ОСОБА_2 про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розумінні вимог статті 6 Конвенції та частини 1 статті 610 Кримінального процесуального кодексу України.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 6 частини 2 статті 412 Кримінального процесуального кодексу України, порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Виходячи з вищевказаного, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має бути повернуто особі, яка з ним звернулася з одночасним роз`ясненням права на звернення до належного суду за місцем знаходження Міністерства юстиції України у випадках не встановлення останнього відомого місця проживання засудженої особи в Україні, або до суду за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні (із вказівкою відповідної адреси).
При цьому суд бере до уваги приписи 1 статті 9 Кримінального процесуального кодексу України, які регламентують, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Законодавством не визначено дії суду при недотриманні вимог статті 610 Кримінального процесуального кодексу України особою, що звернулася з вказаним клопотанням.
Проте, частина 6 статті 9 Кримінального процесуального кодексу України мовить про те, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
На підставі викладеного, керуючись положеннями Розділу ХІІ Інструкції «Про порядок здійснення міжнародного співробітництва з питань взаємної правової допомоги, видачі правопорушників (екстрадиції), передачі (прийняття) засуджених осіб, виконання вироків та інших питань міжнародного судового співробітництва у кримінальному провадженні під час судового провадження», затвердженою наказом Міністерства юстиції України 19 серпня 2019 року за № 2599/5, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 22 серпня 2019 року за № 956/33927, статтями 1 3, 7, 9, 372, 602, 609, 610 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання Міністерства юстиції України, надане начальником відділу судової роботи та міжнародної правової допомоги Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ОСОБА_2 про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повернути особі, яка з ним звернулася.
Роз`яснити, що Міністерство юстиції України у випадку не встановлення останнього відомого місця проживання засудженої особи в Україні не позбавлено права на звернення до належного суду за місцем знаходження Міністерства юстиції України, або до суду за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи діб з дня проголошення через Нововодолазький районний суд Харківської області. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1