В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2021 р. Справа № 596/226/20

Провадження № 1-кп/596/14/2021

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000211 14 вересня 2019 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оришківці Чортківського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, неодруженого, не працюючого, не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 Кримінального Кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:
04.09.2019 близько 08 години ОСОБА_6 перебував на території АЗС, що розташована у м. Копичинці по вул.Тернопільська, 115. В цей же час на територію АЗС приїхав ОСОБА_4 ще з одним чоловіком.

ОСОБА_6 відразу почав поводити себе агресивно, голосно виражався нецензурними словами, погрожував фізичною розправою ОСОБА_4 та діючи зухвало, з мотивів явної неповаги до суспільства та існуючих норм поведінки, прагнучи до самовиразу в насильстві над іншими, розуміючи протиправність своїх дій і їх скоєння в громадському місці, під малозначним приводом, наніс удар кулаком правої руки в потиличну ділянку голови ОСОБА_4 , спричинивши йому тілесне ушкодження у вигляді рани, яке за ступенем тяжкості відноситься до легкого, чим грубо порушив громадський порядок, а саме спокій, звичайний уклад, життя та відпочинок потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України визнав повністю. Підтвердив час, місце, обставини і мотив вчинення кримінального правопорушення. Розкаявся у вчиненому.

Додатково пояснив, він дійсно 4 вересня 2019 року зранку приїхав на АЗС в м. Копичинці та побачив там ОСОБА_4 , який запитав його про боргові зобов`язання і він наніс йому удар кулаком правої руки в область голови. На його думку привід для конфлікту був малозначний. При цьому він ще виражався нецензурними словами.

На даний час він шкодує про вчинене, примирився з потерпілим ОСОБА_4 , який не має до нього претензій та відмовився від приватного обвинувачення за ч.1 ст. 122 КК України.

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідають фактичним обставинам справи і сторонами кримінального провадження не оспорюються.

Крім визнання вини в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю самим обвинуваченим, його винність доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, показання обвинуваченого ОСОБА_6 щодо обставин хуліганства підтверджуються протоколами слідчих експериментів з участю потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_8 ..

Як слідує із змісту даних протоколу проведення слідчого експерименту від 16 грудня 2019 року, проведеного слідчим слідчого відділення Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції ОСОБА_9 за участю потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 , спеціаліста ОСОБА_10 в присутності понятих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , потерпілий докладно розповів та показав на місці події про обставини вчинення хуліганських дій ОСОБА_6 , внаслідок яких йому спричинено, зокрема, легкі тілесні ушкодження, а саме рана потиличної ділянки голови, яке мало місце приблизно о 08 год. 00 хв. 04.09.2019 року на території АЗС ТІК, яка розташована по вул. Тернопільській у м. Копичинці, Гусятинського району, Тернопільської області. (а.с.16-18,19, т.2).

Аналогічні показання надав свідок ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту з його участю згідно даних протоколу проведення слідчого експерименту від 16 грудня 2019 року, проведеного слідчим слідчого відділення Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції ОСОБА_9 за участю спеціаліста ОСОБА_10 в присутності понятих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Так, свідок ОСОБА_8 на місці події докладно розповів про обставини вчинення хуліганських дій, а також спричинення тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_6 , очевидцем яких він був. (а.с.20-22,23,т.2).

При перегляді відеозаписів слідчих експериментів встановлено, що потерпілий ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_8 пояснення щодо обставин хуліганських дій та спричинення тілесних ушкоджень, вчинених обвинуваченим дають вільно. Їх показання узгоджуються між собою та підтверджуються показаннями свідків, висновком судово-медичної експертизи, іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 повідомила, що працювала оператором АЗС в м. Копичинці, вул. Тернопільська, 115. Восени 2019 року зранку на АЗС вона бачила ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , про те очевидцем самої події вона не була.

Аналогічні показання надав в суді свідок ОСОБА_14 , додатково пояснивши, що був свідком того як ОСОБА_8 допомагав ОСОБА_4 сісти в автомобіль, на якому вони поїхали. ОСОБА_6 вже в той час не було.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 233 від 02.10.2019 року «у ОСОБА_4 відповідно до записів лікарів, які наявні у медичних документах, згідно з результатами проведеного рентгенологічного обстеження та лікування виявлено такі тілесні ушкодження: закриті переломи правої великогомілкової та правої малогомілкової кісток із зміщенням кісткових уламків; рана потиличної ділянки голови. З приводу переломів кісток правої нижньої кінцівки було проведено 06.09.2019 року оперативне втручання співставлення кісткових уламків металічною пластиною та 7-ома гвинтами. Перераховані вище тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, незадовго до госпіталізації ОСОБА_4 у лікувальний заклад, не виключено в час та за обставин, на які вказує сам потерпілий.
Виявлені тілесні ушкодження закриті переломи правої великогомілкової та правої малогомілкової кісток із зміщенням кісткових уламків відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, рана потиличної ділянки голови належить до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні». (а.с.25-26, т.2).

Ухвалою Гусятинського районного суду від 27 вересня 2021 року, кримінальне провадження за №0000211, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань 14 вересня 2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , в частині його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, закрито у зв`язку із відмовою потерпілого ОСОБА_4 від обвинувачення в формі приватного обвинувачення. (а.с.211, 212, т.1).

Обставини вчинення хуліганства підтверджується протоколом огляду місця події від 16.12.2019 року, в якому зафіксовано стан об`єктів та предметів на місці події АЗС «ТІК», яка розташована за адресою: м. Копичинці, вул. Тернопільська, 115. Під час огляду встановлено, що значна територія АЗС не проглядається за допомогою відеоспостереження, зокрема, значна ділянка між будівлею АЗС та газозаправною установкою не потрапляє в зону дії камер відеоспостереження. Також встановлено, що строк зберігання відеозаписів із камер спостереження становить два тижні, в подальшому відеозаписи видаляють з метою звільнення пам`яті серверу для нових записів із камер відеоспостереження. (а.с.12-13, 14-15, т.2).

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч.1 ст. 296 КК України доводиться також протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.09.2019 року потерпілого ОСОБА_4 . Як слідує із змісту заяви ОСОБА_4 попереджено про кримінальну відповідальність згідно зі ст.383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину. (а.с.11,т.2).

Безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296 КК є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.

Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

За зовнішніми ознаками хуліганство певним чином схоже на ряд інших злочинів, зокрема на ті з них, що посягають на здоров`я, честь і гідність людини, її майно. Критеріями розмежування цих діянь є насамперед об`єкт посягання, що визначає правову природу та суспільну небезпечність кожного з них, і мотив як ознака суб`єктивної сторони злочину.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо.

Таким чином, для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі № 288/1158/16-к, постанова Верховного Суду від 21 травня 2020 року в справі № 711/8218/18).

Відповідно до фактичних обставин справи, встановлених судом на підставі безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів підставою для висловлювання ОСОБА_6 в громадському місці нецензурною лайкою, спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 став незначний привід.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведення у ході судового розгляду винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані щодо особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як слідує із змісту довідки-характеристики Копичинської міської ради ОСОБА_6 характеризується посередньо, знаходиться на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті КНП Гусятинська КРЛ. Діагноз: змішаний тривожно-депресивний розлад. (а.с.56, 59 т.2).

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №30 від 23 січня 2020 року, на період часу до якого відносяться інкриміновані йому діяння ОСОБА_6 тимчасовими розладами психічної діяльності не страждав, а виявляв ознаки змішаного тривожно-депресивного розладу, що не досягає рівня психозу чи вираженого недоумства, тому він міг давати звіт своїм діям і керувати ними. За теперішнього часу виявляє ознаки змішаного тривожно-депресивного розладу, що не досягає рівня психозу чи вираженого недоумства, тому він може давати звіт своїм діям і керувати ними. Питання осудності знаходиться в компетенції суду. Виходячи з вище вказаного застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. (а.с.57-58, т.2).

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає: щире каяття, усунення заподіяної потерпілому шкоди, думку потерпілого про те, щоб суворо не карати обвинуваченого. Також суд враховує те, що ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також стан його здоров`я.
Судом не встановлено обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого.
З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про призначення покарання обвинуваченому за вчинений ним злочин у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 296 Кримінального кодексу України з врахуванням положень ст. 58 Конституції України, ст. 5 Кримінально процесуального кодексу України в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.

На переконання суду саме таке покарання у цьому випадку буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Процесуальні витрати на залучення експертів, речові докази відсутні.

Прокурором пред`явлено цивільний позов в інтересах держави в особі комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна районна лікарня» Гусятинської районної ради до ОСОБА_6 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення.

Як встановлено, на час розгляду цивільного позову комунальне некомерційне підприємство «Гусятинська комунальна районна лікарня» Гусятинської районної ради перейменовано в комунальне некомерційне підприємство «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради.

При розгляді цивільного позову, суд приходить до наступного.

Як передбачено ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана злочином може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст.ст. 128,129 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє повністю або частково чи відмовляє в ньому. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються в порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, не врегульовані КПК України, до них застосовуються норми ЦПК України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно роз`яснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат" від 07.07.95 року N 11, питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року. Сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Як встановлено, потерпілий ОСОБА_4 з 04.09.2019 року по 16.09.2019 року знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні комунальне некомерційне підприємство «Гусятинська комунальна районна лікарня» Гусятинської районної ради, де провів 12 ліжко-днів, вартість затрат на його лікування та перебування становить 3582 грн. 81 коп, що стверджується довідкою-розрахунком № 103 від 04.02. 2020 року. (а.с.13-14, т.1).

З урахуванням зазначеного, заявлений цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі: Комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради про стягнення на користь КНП з обвинуваченого ОСОБА_6 грошових коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого за рахунок бюджетних коштів в загальній сумі 3582 грн. 81 коп є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки матеріальна шкода доведена належними та допустимими доказами по справі.

Керуючись ст.ст. 127-129, 374-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим в пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст.296 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Цивільний позов Прокурора в інтересах Держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, задовольнити.

Стягнути ОСОБА_6 на користь Комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради (, р/р НОМЕР_1 в ТВБВ №10/028 філії Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк») витрати, понесені на лікування потерпілого від злочину в розмірі 3582 грн. 81 коп.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд протягом 30 днів з часу його оголошення, а обвинуваченим у той же термін з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_15