Провадження № 1-в/946/126/21
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження за клопотанням

14 грудня 2021 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у колегіальному складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

вирішуючи питання про відкриття провадження за клопотанням ОСОБА_4 про вирішення питання під час виконання вироку Одеської обласного суду від 26 квітня 1999 року, -
встановив:
Вироком Одеського обласного суду від 26 квітня 1999 року ОСОБА_4 засуджений до смертної кари. Ухвалою судової колегії в кримінальних справах Верховного суду України від 15 лютого 2001 року вищезазначений вирок змінений на довічне позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_4 подав до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області заяву про вирішення сумнівів та протиріч під час виконання вищезазначеного вироку. В заяві просить усунути протиріччя, посилаючись на рішення Конституційного суду України від 16 вересня 2021 року.

Вивчивши матеріали клопотання ОСОБА_4 , перевіривши відповідність заяви вимогам закону та викладені у ній доводи, колегія суддів вважає, що у відкритті кримінального провадження за клопотанням слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що вироком Одеського обласного суду від 26 квітня 1999 року ОСОБА_4 засуджений до смертної кари. Ухвалою судової колегії в кримінальних справах Верховного суду України від 15 лютого 2001 року вищезазначений вирок змінений на довічне позбавлення волі.

Конституційним судом України рішенням № 6-р(II)/2021 від 16 вересня 2021 року у справі № 3-349/2018 (4800/18,1328/19, 3621/19, 6/20) визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), частину першу статті 81, частину першу статті 82 Кримінального кодексу України в тім, що вони унеможливлюють їх застосування до осіб, яких засуджено до відбування покарання у вигляді довічного позбавлення волі. Зобов`язано Верховну Раду України невідкладно привести нормативне регулювання, установлене статтями 81, 82 Кримінального кодексу України, у відповідність до Конституції України та цього Рішення. Проте по теперішній час Верховною Радою України вказане зобов`язання не виконане.

Відповідно до пункту п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Однак, свої сумніви заявник ґрунтує на рішенні Конституційного суду України від 16 вересня 2021 року.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 459 КПК України встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, є виключною обставиною для перегляду судових рішень, що набрали законної сили.

Тобто у даному випадку заявник ОСОБА_4 мав звернутися саме із заявою про перегляд вироку за виключними обставинами.

Заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами повинна відповідати вимогам до її форми та змісту, встановленим ч. 2 ст. 462 КПК України, та, зокрема, містити обґрунтування наявності виключних обставин та вимоги до суду, які б узгоджувались з його повноваженнями за результатами перегляду, визначеними ч. 1 ст. 467 цього Кодексу.

Проте в поданій заяві заявник не наводять правового обґрунтування того, як констатоване Конституційним Судом України не відповідність Конституції України першої статті 81, першої статті 82 КК України в тім, що вони унеможливлюють їх застосування до осіб, яких засуджено до відбування покарання у вигляді довічного позбавлення волі, вплинуло на справедливість судового розгляду і ухвалених процесуальних рішень щодо засудженого. Як убачається зі змісту заяви, у ній висловлюється незгода з судовими рішеннями поза зв`язком із позицією Конституційного суду України, яка стосується механізмів не індивідуального, а загального характеру, зокрема запровадження на законодавчому рівні процедур, які у перспективі забезпечували б можливість дострокового звільнення осіб, засуджених до довічного позбавлення волі. Крім того, вимога заявника про скасування судових рішень і ухвалення нового вироку не узгоджується з положеннями КПК України щодо повноважень суду за результатами перегляду судових рішень за виключними обставинами.

Ураховуючи викладене, недоліки заяви позбавляють можливості вирішити питання про відкриття провадження, що є підставою для відмови у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 370-372, 459, 462, 467, 537, 539 КПК України, суд
ухвалив:
Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про вирішення питання під час виконання вироку Одеської обласного суду від 26 квітня 1999 року.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1 Суддя ОСОБА_2 Суддя ОСОБА_3