Номер провадження: 11-сс/813/1389/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 30.08.2021, якою в межах кримінального провадження №0000189 від 08.02.2021, відносно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Чеченській респ., громадянина Російської Федерації, одруженого, маючого на утримані малолітню дитину, офіційно не працюючого, не маючого місця реєстрації на території України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, продовжено строк застосування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28.10.2021 із залишенням без змін визначеного розміру застави,
установив:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та продовжено відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 28.10.2021, в межах строку досудового розслідування, з утриманням в ДУ «Одеській слідчий ізолятор», та залишено без змін заставу в якості альтернативного запобіжного заходу, визначену ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 08.07.2021 у розмірі 4300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 9 761 000 грн. із покладенням на останнього у разі внесення застави певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України та ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати, а саме підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка в зазначеному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, обумовлені тим, що ОСОБА_8 є громадянином іншої держави, не працює, не має місце реєстрації на території України, посвідки на місце проживання, відносно нього ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Одеси надавався дозвіл на затримання, з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, а також тим, що останній включений до списку осіб, які загрожують національним інтересам та безпеці України та до яких застосовано обмежувальні заходи (санкції) безстроково.
Окрім того, слідчий суддя врахувавши наявність в зазначеному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, майновий та сімейний стан підозрюваного, обставини вчинення кримінального правопорушення, його суспільно-небезпечні наслідки, які носять значний ступінь загрози для суспільства, та тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному уразі визнання його винуватим, прийшов до переконання, що раніше обраний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, у випадку її внесення.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 зазначив, що вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою з наступних підстав:
- слідчим суддею, всупереч положенням ч.ч. 4, 5 ст. 182 КПК України, без наведення на те мотивів та підстав, визначив розмір застави 4 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 9 761 000 грн., що значно перевищує, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КК України максимум та є завідомо непомірним для підозрюваного;
- висновки слідчого судді щодо наявності в зазначеному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не ґрунтуються на доказах та не відповідають фактичним обставинам, натомість підозрюваний раніше не судимий, офіційно одружений із громадянкою України, отримував посвідку на постійне проживання в Україні, з офіційною постійною реєстрацією;
- слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_8 переховувався від органу досудового розслідування та суду, виходячи з того факту, що його затримання відбувалося на підставі ухвали слідчого судді, при цьому з матеріалів розслідування вбачається, що ОСОБА_8 від дня вчинення ним інкримінованих йому дій - 12.03.2021 навіть не підозрював про кримінальне провадження, в той час як правоохоронці методично його документували, та навіть не змогли підготувати підстав для затримання заздалегідь, отримавши ухвалу слідчого судді;
- поза увагою слідчого судді залишилось те, що свідками в зазначеному кримінальному провадженні є лише працівники правоохоронних органів, їх агенти, та поняті на яких, ОСОБА_8 не має можливості впливати, також в нього немає жодного сенсу впливати на іншого підозрюваного ОСОБА_10 , оскільки обох підозрюваних захищає спільна група адвокатів та спільну позицію погоджено в абсолютно законний спосіб;
- слідчим суддею визнано як ризик той факт, що рішенням РНБО від 14.05.2021 ОСОБА_8 , внесений до списку осіб, до яких застосовано персональні спеціальні економічні та обмежувальні санкції, при цьому сторона обвинувачення досі не вказала, чи відомі їй, на якій підставі раніше не судимий ОСОБА_8 віднесений до вищезгаданого списку, які компетентні органи і в чому саме вбачають його провину перед державою чи громадянами.
Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.10.2021, визначити розмір застави в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Статтею 199 КПК України передбачено що, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
При цьому, ч. 3 ст. 184 КПК України передбачено, що до клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
З аналізу мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався з огляду на наступне.
При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Так, підозра ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 199 КПК України не є на теперішній час предметом оскарження в апеляційному порядку, на даному етапі досудового розслідування є обґрунтованою та полягає у тому, що ОСОБА_8 не маючи постійного джерела доходу, з метою швидкого і незаконного збагачення, діючи з прямим умислом та за попередньою змовою з ОСОБА_10 , протягом невстановленого досудовим розслідуванням часу маючи намір на придбання з метою збуту та збут банкнот іноземної валюти у вигляді доларів США, у невстановлений досудовим розслідування спосіб та час заздалегідь придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи підроблені грошові кошти у вигляді доларів США.
З метою реалізації свого умислу, ОСОБА_8 на початку лютого 2021, точна дата та час слідством не встановлені, в колі своїх знайомих розпочав поширювати інформацію про те, що він може незаконно збути підроблені грошові кошти у вигляді доларів США.
Надалі ОСОБА_8 , з метою збуту підроблених банкнот іноземної валюти, залучив до вчинення кримінального правопорушення свого знайомого ОСОБА_10 , який відповідно відведеної йому ролі, достовірно знаючі про те, що грошові купюри є підробленими, та мають суттєву схожість за формою, розміром кольором й іншими основними реквізитами, притаманними банкнотам Федеральної резервної системи США, що при звичайних умовах ускладнює виявлення підробки і створює можливість перебування зазначених купюр у легальному обігу, виступаючи у ролі збувача, збував у вигляді справжніх грошові купюри за грошову винагороду.
Так, 11.03.2021, в першій половині дня, більш точний час слідством не встановлено, ОСОБА_8 , діючі з корисливих мотивів, з метою збуту підробленої іноземної валюти, діючи відповідно розробленого плану, для конспірації своїх дій передав ОСОБА_10 , підроблені грошові кошти номіналом по 50 доларів США, в кількості 20 купюр в загальній сумі 1000 доларів США, для подальшого збуту ОСОБА_11 , підроблених банкнот, за грошову винагороду у сумі 600 доларів США.
В подальшому, 11.03.2021, близько 12:18 год., перебуваючи біля кафе-бару «Лоток», що розташований за адресою: м. Київ, бульвар Перова, 52, ОСОБА_8 , зустрівся з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в ході розмови ОСОБА_8 підтвердив свій намір на збут підроблених грошових коштів, після чого всі разом зайшли до приміщення вказаного закладу. Під час того, як ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , знаходились в приміщенні кафе-бару «Лоток», до приміщення вказаного закладу увійшов ОСОБА_10 .
Відтак, перебуваючи за вищевказаною адресою, під час розмови ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_11 , про те, що грошові кошти у розмірі 600 доларів США, які слугуватимуть в якості винагороди за отримання підроблених доларів США, необхідно передати ОСОБА_10 , а ОСОБА_10 наказав принести до приміщення вказаного закладу підроблені грошові кошти у вигляді 1000 доларів США (20 банкнот номіналом по 50 доларів США). Після чого, отримавши від ОСОБА_11 грошові кошти у вигляді 600 доларів США ОСОБА_10 , помістив їх до кишені своєї куртки та, вийшов із закладу та попрямував у невідомому напрямку, а ОСОБА_8 в свою чергу запевнював ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у високій якості підроблених грошових коштів, та в тому, що підроблені банкноти доларів США майже нічим не відрізняються від справжніх.
Надалі, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , вийшли з приміщення кафе-бару та знаходились на вулиці. В цей момент до ОСОБА_8 підійшов невідомий чоловік який повідомив ОСОБА_8 , що його шукають працівники поліції. Після почутого, ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_11 та ОСОБА_12 покинути вищевказаний кафе бар. Після чого, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , сіли в автомобіль таксі, поїхали та прибули до будівлі, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Теодора Драйзера, 4.
В подальшому, перебуваючи у цьому ж місці, в автомобілі, приблизно о 13:30 год., до автомобіля в якому знаходились ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , підійшов ОСОБА_10 , який сів на заднє пасажирське сидіння автомобіля та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання передав ОСОБА_11 грошові кошти у вигляді 20 купюр номіналом по 50 доларів США кожна, в загальній сумі 1000 доларів США, завернуті у папір білого кольору. Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , покинули вказаний автомобіль та попрямували у невідомому напрямку.
Так, 12.03.2021 в період часу з 17:43 год. до 18:57 год., ОСОБА_11 , в присутності ОСОБА_12 , та двох понятих добровільно видав 20 купюр номіналом по 50 доларів США кожна, зразка 2006 року, в загальній сумі 1000 доларів США, одна банкнота без серії та номеру, що надруковані способом плоского офсетного друку та виготовлені кожна не на підприємстві, що здійснює випуск державних грошових знаків і цінних паперів США та не являється банкнотами Федеральної резервної системи США, які йому збули ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .
Зазначена підозра підтверджується матеріалами, доданими до клопотання слідчого та наданими апеляційному суду, та сторонами кримінального провадження не оскаржується.
Колегією суддів, всупереч доводам сторони захисту, встановлено, що під час апеляційного розгляду знайшла своє підтвердження та обставина, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, не зменшились.
Так, апеляційний суд погоджується із доводами слідчого судді та наголошує, що в зазначеному кримінальному провадженні не зменшились ризики того, що підозрюваний ОСОБА_8 може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду, здійснення незаконного впливу на свідків в зазначеному провадженні, а також можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, обумовлені тим, що: останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері незаконного обігу іноземної валюти, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, відповідальність за який передбачена лише у виді позбавлена волі на строк від 5 до 10 років з конфіскацією майна; є громадянином іншої держави, не має місця реєстрації на території України та посвідки на місце проживання; офіційно не працевлаштований; має процесуальну можливість ознайомлюватись із матеріалами провадження та, як наслідок, анкетними даними свідків, які підлягають безпосередньому допиту під час судового розгляду кримінального провадження по суті в суді 1-ої інстанції.
Що стосується посилань сторони захисту про те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, апеляційний суд приймає до уваги, проте зауважує на тому, що відповідно до матеріалів справи 23.10.2019 Київською місцевої прокуратурою №7 м. Києва до суду направлено обвинувальний акт за обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.
Окрім того, з протоколу про проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 22.03.2021 (а.с. 99-100) вбачається, що ОСОБА_8 був обізнаний про проведення в його домі обшуку та навмисно вчиняв дії щодо переховування від правоохоронних органів, у зв`язку із чим апеляційний суд вважає голослівними твердження сторони захисту з цього приводу.
Водночас, апеляційний суд вважає слушними твердження захисту про те, що підозрюваний ОСОБА_8 одружений, має малолітню дитину, проте зазначає, що вказані обставини не зменшують ризики, встановлені апеляційним судом вище та не можуть бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу.
Разом з тим, колегія суддів критично оцінює твердження захисника ОСОБА_7 щодо отримання підозрюваним ОСОБА_8 посвідки на постійне проживання в Україні, з офіційною постійною реєстрацією, оскільки матеріалами провадження та апеляційної скарги це не підтверджено.
Твердження сторони захисту про те, що слідчим суддею визнано як ризик той факт, що рішенням РНБО від 14.05.2021 ОСОБА_8 , внесений до списку осіб, до яких застосовано персональні спеціальні економічні та обмежувальні санкції, апеляційний суд вважає голослівними, оскільки слідчий суддя послався на зазначене рішення РНБО, як на характеризуючи дані особи підозрюваного.
За таких обставин, на переконання апеляційного суду, органом досудового розслідування було доведено неможливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання вищезазначеним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Разом із тим, загалом обґрунтовано продовжуючи стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не дотримався вимог кримінального процесуального закону, та при залишенні без зміни в якості альтернативного запобіжного заходу раніше визначеного розміру застави не мотивував своє рішення належним чином з огляду на наступне.
Так, пункт 2 ч. 5 ст. 182 КПК України встановлює, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, який відповідно до приписів ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.
При цьому, відповідно до абз. 2 ч. 5 зазначеної ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Проте, відповідно до мотивувальної частини оскаржуваної ухвали (а.с. 147-148), в даному випадку слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого та залишаючи без зміни підозрюваному ОСОБА_8 розмір застави в якості альтернативного запобіжного заходу у розмірі 4 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 9 761 000 грн., який суттєво перевищує встановлену процесуальним законом межу для тяжких злочинів, не зазначив в чому саме полягає виключність випадку та не мотивував належним чином такий її розмір, не обґрунтувавши належним чином, чому застава у передбачених межах від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для скасування ухвали слідчого судді, як постановленої з істотним порушенням норм кримінального процесуального закону, оскільки слідчий суддя допустив помилку, пов`язану із необґрунтованим залишенням без змін раніше визначеної застави в зазначеному кримінальному провадженні всупереч вимог ч. 5 ст. 182 КПК України.
Вирішуючи питання щодо визначення розміру застави, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позиція ЄСПЛ стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010, в якому Суд зазначає, що розмір застави має оцінюватись в першу чергу «з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі».
За таких обставин, визначаючи розмір застави, апеляційний суд, враховуючи вимоги абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, з огляду на обставини вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_8 злочину пов`язаного із незаконним обігом іноземної валюти, що завдає істотної шкоди державним інтересам та міжнародно-правовим відносинам між державами, майновий та сімейним стан підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, одружений та має малолітню дитину, особу підозрюваного ОСОБА_8 , який є громадянином іншої держави, не має реєстрації та посвідки на проживання в України, тобто перебуває на території держави безпідставно, включений до списку осіб, які загрожують національним інтересам та безпеці України, а також зважаючи на існування зазначених вище ризиків, доходить аналогічного висновку про виключність випадку та необхідність визначення підозрюваному ОСОБА_8 застави, розмір якої перевищує встановлений законом для зазначеної категорії злочинів та вважає за необхідне визначити ОСОБА_8 у якості альтернативного запобіжного заходу у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, із покладенням на останнього у разі внесення застави відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Положення ч. 1 ст. 412 КПК України встановлює, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для часткового задоволення апеляційної скарги захисника, скасування ухвали слідчого судді як постановленої із істотним порушенням норм кримінального процесуального закону, із постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого, продовження застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави в якості альтернативного запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст. 24, 177, 183, 199, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 30.08.2021, якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України, продовжений строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28.10.2021, із залишенням без змін визначеного розміру застави у розмірі 4300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 9 761 000 грн. - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 .
Продовжити строк застосування стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 28.10.2021.
Визначити підозрюваному ОСОБА_8 в якості альтернативного запобіжного заходу заставу у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 2 270 000 грн.
Підозрюваний, або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок для зарахування заставних сум за наступними реквізитами:
Отримувач: Одеський апеляційний суд; Код отримувача за
Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача: 820172
Рахунок отримувача: UA1086720
Призначення платежу: згідно ухвали суду від 22.09.2021, заставна сума за ОСОБА_8 , судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
У разі внесення застави звільнити підозрюваного ОСОБА_8 з-під варти та покласти на нього строком до 28.10.2021, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;
- не відлучатися з м. Одеси без дозволу слідчого (слідчих групи слідчих), прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну за їх наявності;
- носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4