Справа № 559/316/22
Провадження № 1-кп/559/109/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно Рівненської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 06.12.2019 органом 5624, запис № 795, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , розлученого, не працюючого, із середньою спеціальною освітою, раніше судимого: вироком Дубенського міського суду Рівненської області від 20.03.2003 за ч. 3 ст. 187 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та 8 місяців, за ч. 2 ст. 189 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та 8 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання із встановленням іспитового строку 3 роки; вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 10.08.2004 за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 1 року та 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, враховуючи вирок Дубенського міського суду Рівненської області від 20.03.2003, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та 8 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання із встановленням іспитового строку 3 роки; вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02.02.2006 за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 10.08.2004, остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі; вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 03.08.2011 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років та 6 місяців позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання призначено у виді 3 років позбавлення волі; вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 14.03.2017 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку 1 рік, ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 13.03.2018, встановлений строк випробування ОСОБА_4 , згідно вироку Дубенського міськрайонного суду від 14.03.2017 скасовано та направлено для відбуття реального покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді одного року обмеження волі; вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 20.07.2018 за ч. 3 ст. 297 КК України до покарання у виді 4 років обмеження волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 14.03.2017 за ч. 2 ст. 185 КК України, більш суворим, за даним вироком, призначено покарання у виді 4 років обмеження волі, а за ч. 2 ст. 185 КК України призначено покарання у виді 1 року обмеження волі, згідно ст. 71 КК України, шляхом часткового складання призначених вище покарань, остаточно призначено покарання 4 роки 2 місяці обмеження волі; ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 17.09.2021 № 570/4105/21 умовно-достроково звільнений від відбування невідбутої частини покарання у виді обмеження волі строком на 6 місяців 26 днів;

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України,

встановив:
в період часу з 20 по 24 грудня 2021 року, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом, вирішив повторно вчинити суспільно-небезпечне діяння та реалізовуючи свій злочинний намір, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, повторно, скориставшись відсутністю будь-кого із осіб поруч, перебуваючи на території господарства, викрав два алюмінієвих бідони ємкістю по 40 л, бувших у використанні. В подальшому, ОСОБА_4 привласнив викрадені ним два алюмінієві бідони та розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 693 гривні 34 копійки.

Крім того, ОСОБА_4 24 грудня 2021 року близько 12 год, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , керуючись корисливим мотивом, вирішив повторно вчинити суспільно-небезпечне діяння. Реалізовуючи свій злочинний намір, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, повторно, скориставшись відсутністю будь-кого із осіб поруч, викрав електричну склокерамічну плиту марки «HausMark», моделі CC-YL01B. В подальшому, ОСОБА_4 привласнив викрадену ним електричну склокерамічну плиту марки «HausMark», моделі CC-YL01B та розпорядився нею на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 351 гривня 60 копійок.

Крім того, ОСОБА_4 , 17 січня 2022 року близько 12 год, перебуваючи за адресою: м. Дубно, по вул. Млинівська, Рівненської області, керуючись корисливим мотивом, вирішив повторно вчинити суспільно-небезпечне діяння. Реалізовуючи свій злочинний намір, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, повторно, скориставшись відсутністю будь-кого із осіб поруч, перебуваючи поблизу магазину «Гурман», шляхом вільного доступу, викрав гаманець, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 350 грн, та пенсійне посвідчення серії НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_7 . В подальшому, ОСОБА_4 викраденим гаманцем та грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 402,20 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний намір, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, 17 січня 2022 року близько 12 год, шляхом вільного доступу, повторно, скориставшись відсутністю будь-кого із осіб поруч, перебуваючи за адресою: м. Дубно, по вул. Млинівська, Рівненської області поблизу магазину «Гурман», викрав гаманець, вартістю 52,20 грн з наявним у ньому важливим особистим документом виданим на ім`я ОСОБА_7 , а саме пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 . В подальшому, ОСОБА_4 забрав вищевказаний гаманець із пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 в ньому та залишив місце вчинення злочину, відповідно, перевів таким чином викрадене майно у своє протиправне володіння, після чого оглянувши вміст гаманця, виявив в ньому вказаний вище документ, тобто достовірно переконавшись в тому, що серед викрадених ним речей знаходяться важливий особистий документ, який належить ОСОБА_7 , залишив його у своєму протиправному володінні.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, а саме у незаконному заволодінні будь-яким способом іншим важливим особистим документом.

У судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав повністю, вказавши, що йдучи по вул. Поповича у м. Дубно, він вирішив викрасти два алюмінієві бідони, що і зробив. Потім, побачивши у ОСОБА_6 плиту, також її викрав. Згодом, йдучи повз магазин "Гурман", побачив на велосипеді сумку, у якій був гаманець, який також він вкрав. В гаманці виявив пенсійне посвідчення та гроші, які також забрав. Розуміє, що вчинив неправильно, шкодує за вчинене, просить вибачити, все викрадене повернув у повному обсязі. Звернув увагу суду, що в нього помер брат, а мати хворіє, тому їй потрібна його підтримка, яку він зможе забезпечити лише будучи поряд з матір`ю.

Потерпілі у судове засідання не з`явилися, подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, вказавши, що не мають претензій до ОСОБА_4 ні матеріального, ні морального характеру.

Оскільки обвинувачений не оспорював фактичних обставин справи та у судовому засіданні визнав свою винуватість за пред`явленим обвинуваченням у повному обсязі, суд за згодою сторін визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин провадження, які не оспорювалися жодним з учасників судового розгляду з огляду на положення ч. 3 ст. 349 КПК України, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого. При цьому судом було з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, суд переконався у добровільності та істинності його позиції, а також обвинуваченому було роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку, на що останній погодився. Крім того, потерпілі, які не з`явилася у судове засідання, у наданій на адресу суду заяві вказали про розгляд справи за їх відсутності, а претензій до обвинуваченого не мають.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та за ч. 3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння будь-яким способом іншим важливим особистим документом.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує пом`якшуючу обставину - щире каяття, а також повне відшкодування шкоди. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

Як особа обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, вчинив інкриміновані злочини під час умовно-дострокового звільнення, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра не перебуває, у лікаря-нарколога перебуває, через вжзивання алкоголю, розлучений, не працевлаштований, але з 01.11.2021 по 31.01.2022 перебував на обліку та отримував допомогу на догляд особи, яка проживає з особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічних захворювань, що підтверджується довідкою № 31 від 12.02.2022 Управління праці та соціального захисту населення Дубенської міської ради. Суд також враховує хворобливий стан матері обвинуваченого ОСОБА_8 , яка через захворювання потребує медикаментозного лікування, знаходиться на диспансерному обліку, про що обвинувачени надано відповідні довідки № 66 від 04.02.2022 КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги" Дубенської міської ради.

Відповідно до ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Суд також з огляду на положення ч. 6 ст. 368 КПК України враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 570/3743/15-к, в якій зазначається, що покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини кримінального провадження, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Враховуючи ступінь тяжкості та характер суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, зважаючи, що за ч. 2 ст. 185 КК України та за ч. 3 ст. 357 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, злочини є нетяжкими, їх суспільно небезпечні наслідки, особу обвинуваченого, який вчинив дані злочини під час умовно-дострокового звільнення, наявність пом`якшуючої та обтяжуючої обставин, враховуючи думку потерпіих, які у своїх письмових заявах просили міру покарання обвинуваченому визначити на розсуд суду, а потерпілий ОСОБА_7 вказав, що не бажає призначення ніякого покарання обвинуваченому, а також думку прокурора, який просив призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції закону, що відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів, судам слід врахувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності тощо.

Суд, при призначенні ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, вважає за необхідне застосувати принцип поглинення більш суворим покаранням менш суворого, оскільки вважає таке покарання достатнім.

Беручи до уваги, що зазначені кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_4 в період умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 20.07.2018 №559/1190/17, на невідбутий строк, що складає 6 місяців 26 днів, суд вважає за необхідне остаточно визначити ОСОБА_4 покарання згідно з ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вказаним вироком.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався та прокурором під час судового розгляду клопотань про обрання такого не заявлялося, а тому суд не вбачає підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу ОСОБА_4 , а строк відбування покарання необхідно рахувати з моменту його затримання після набрання вироком законної сили, для його належного виконання.

Процесуальні витрати за проведення трьох судово-товарознавчих експертиз, вартістю 686,48 грн кожна, а загальною вартістю 2059,44 грн, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, відповідно до якої суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, будь-яких арештів на майно, зокрема речові докази, не було накладено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:
визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеженням волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавленням волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавленням волі на строк 2 (два) роки.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 20.07.2018 №559/1190/17 у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його фактичного затримання в порядку приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 2059 (дві тисячі п`ятдесят дев`ять) гривень 44 копійки.

Речові докази: два алюмінієві бідони, ємністю по 40 л кожен, вважати повернутими потерпілій ОСОБА_5 згідно збережної розписки від 19.01.2022;

електричну склокерамічну плитку марки "HausMark", моделі "CC-YL01B" вважати повернутою потерпілому ОСОБА_6 згідно збережної розписки від 19.01.2022;

чоловічий гаманець чорного кольору прямокутної форми та пенсійне посвідчення серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , вважати повернутими ОСОБА_7 згідно збережних розписок.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненськоїобласті протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1