Справа № 194/1600/21
Номер провадження 1-кс/194/414/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2021 року слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника власника майна ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2021 року за № 0000294 за ч. 1 ст. 246 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням, погодженим прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна.
Клопотання слідчий мотивує тим, що 26.10.2021 року о 18-27 годині до ч/ч ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення по те, що невстановлена особа, знаходячись в лісосмузі, яка розташована в районі ВСП шахта «Західно-Донбаська» ШУ «Тернівське», поблизу м. Тернівка, Дніпропетровської області, незаконно здійснює порубку дерев. Сума збитків встановлюється.
26.10.2021 року на місці події проведено огляд в ході якого було оглянуто транспортний засіб, а саме автомобіль марки «ЗАЗ VIDA SF69YO», реєстраційний номер НОМЕР_1 (двигун № НОМЕР_2 , шасі(рама) № VIN- НОМЕР_3 , 2012 року випуску) та причіп марки «КРЕОН 1Б-2000, реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2018 року випуску, у причепі було виявлено дрова у вигляді розпиляних стволів дерева акації в кількості 63 штуки, довжиною від 0,34 м до 1,73 м, діаметром від 3 см до 20 см. Після проведення огляду вказаний транспортний засіб та причеп вилучено та 26.10.2021 року направлено для зберігання на територію ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, м. Тернівка, вул. Лермонтова, буд. 15, які у відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України, визнані у кримінальному провадженні речовими доказами.
Під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказаний автомобіль марки «ЗАЗ VIDA SF69YO», реєстраційний номер НОМЕР_1 (двигун № НОМЕР_2 , шасі(рама) № VIN- НОМЕР_3 , 2012 року випуску) та причеп марки «КРЕОН 1Б-2000», реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2018 року випуску, з обов`язковою забороною розпорядження, користування та відчуження арештованим майном, оскільки є реальна загроза знищення, переробки або приховування вищезазначеного автомобіля, що недопустимо та унеможливить подальше розслідування та прийняття законного рішення по кримінальному провадженню.
Слідчий вказує, що користувачем автомобілю марки «ЗАЗ VIDA SF69YO», реєстраційний номер НОМЕР_1 (двигун № НОМЕР_2 , шасі (рама) № VIN- НОМЕР_3 , 2012 року випуску) та причіпа марки «КРЕОН 1Б-2000, реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2018 року випуску, є ОСОБА_5 ..
У зв`язку з вищезазначеним, з метою запобігання приховування або знищення речових доказів шляхом приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та для забезпечення проведення необхідних оглядів за участі відповідних спеціалістів, призначення в подальшому експертиз, слідчий просить накласти арешт на майно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , а саме на автомобіль марки «ЗАЗ VIDA SF69YO», реєстраційний номер НОМЕР_1 (двигун № НОМЕР_2 , шасі (рама) № VIN- НОМЕР_3 , 2012 року випуску), який на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але знаходиться у постійному користуванні ОСОБА_5 , на причіп марки «КРЕОН 1Б-2000», реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2018 року випуску, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розпиляні стволи дерев акації в кількості 63 штуки, довжиною від 0,34 м до 1,73 м, діаметром від 3 см. до 20 см., шляхом заборони їх відчуження, розпорядження та користування.
Слідчий в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримує в повному обсязі.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого про арешт майна, просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні. Також, зазначив, що транспортні засоби та розпили стволів дерев є речовими доказами, тому їх необхідно арештувати для проведення відповідних експертиз.
Власник майна ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував щодо клопотання слідчого щодо накладання арешту на автомобіль в частині заборони користування, оскільки автомобіль необхідний йому для використання у власних потребах та відвідування пасіки.
Власник майна ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував щодо клопотання слідчого щодо накладання арешту на причіп та автомобіль в частині заборони користування, оскільки транспортні засоби необхідні йому для використання в потребах сім`ї.
Представник власників майна ОСОБА_6 у судовому засіданні щодо накладення арешту на автомобіль та причіп в частині їх користування заперечував, оскільки транспортні засоби необхідні власникам для використання у власних потребах та в потребах сім`ї, а в частині накладення арешту на дрова, поклався на розсуд суду.
Дослідивши клопотання слідчого про арешт майна на предмет його відповідності вимогам ст. 171 КПК України, приходжу до наступних висновків.
Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України та подано у строк передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.
З матеріалів клопотання видно, що відомості по кримінальному провадженню за № 0000294 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
Крім того, з матеріалів долучених до клопотання встановлено, що відповідно до протоколу огляду місця події від 26.10.2021 р. було вилучено автомобіль марки «ЗАЗ VIDA SF69YO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору та причіп марки «КРЕОН 1Б-2000», реєстраційний номер НОМЕР_4 , сірого кольору, з дровами в кількості 63 шт. довжиною від 0,34 м до 1,73 м, діаметром від 3 см до 20 см., які в подальшому згідно з постановою слідчого СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 27.10.2021 р. визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , виданого ТСЦ 1247, власником причіпу є ОСОБА_5 ..
Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданим Павлоградським ВРЕВ УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, власником автомобіля марки «ЗАЗ VIDASF69YO» є ОСОБА_4 ..
З протоколом допиту представника потерпілого від 29.10.2021 року, вбачається, що на території виконавчого комітету Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, розташована земельна ділянка, на якій знаходяться насадження дерев, та стало відомо, що невстановлена особа, знаходячись в лісосмузі, яка розташована в районі ВСП шахта «Західно-Донбаська» ШУ «Тернівське», поблизу м. Тернівка, Дніпропетровської області незаконно здійснює порубку дерев.

У відповідності з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону. А отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що вказане майно відповідає критеріям речового доказу по розслідуваному кримінальному провадженню, оскільки автомобіль марки «ЗАЗ VIDASF69YO», д.н.з. НОМЕР_1 , причіп марки «КРЕОН 1Б-2000», д.н.з. НОМЕР_4 , та дрова могли зберегли на собі сліди, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, та можуть мати відношення до кримінального правопорушення, що з врахуванням можливої необхідності проведення експертиз, свідчить про необхідність накладення арешту на вказане майно, однак слідчий та прокурор не довели обставин щодо накладення арешту на вказані транспортні засоби в частині заборони їх користуванням. Майно, яке має ознаки речового доказу може вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя враховує, що відомості внесенні до ЄРДР за № 0000294 від 27.10.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, тобто на теперішній час досудове розслідування перебуває на початковій стадії і для забезпечення доказів у кримінальному провадженні звернення до суду слідчим з клопотанням про накладення арешту на майно є цілком обґрунтованим та потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для виконання завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України, та завдань арешту майна, які передбачені в абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Аналізуючи матеріали провадження приходжу до висновку, що слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З огляду на викладене, слідчий суддя приймає до уваги пояснення представника власників майна надані у судовому засіданні та вважає, що слідчим та прокурором в порядку ч. 11 ст. 170 КПК України, доведено лише ті обставини, які підтверджують, що у разі незастосування заходу забезпечення у виді заборони або обмеження відчуження, розпорядження та користування майном, а саме дровами та відчуження, розпорядження автомобілем і причепом, призведе до приховування, пошкодження, псування, знищення, використання, перетворення вказаного у клопотанні майна, оскільки слідчий та прокурор не обґрунтували з якою метою необхідно накласти арешт на автомобіль і причеп в частині заборони користування.
Заборона обмеження відчуження та розпорядження автомобілем і причепом, та заборона відчуження, розпорядження та користування дровами, забезпечить збереження речових доказів та не призведе до їх приховування, знищення, псування, перетворення, відчуження.
Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що обмеження майнових прав відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України має тимчасовий характер і повинно бути негайно припинено, якщо у ході подальшого досудового розслідування або за результатами судового розгляду не підтвердиться, що це майно є предметом, доказом кримінального правопорушення.
Крім того, слідчий суддя враховує те, що власник майна має право звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту, одразу ж, після зникнення підстав для його застосування.
З огляду на викладене, врахувавши розумність та співрозмірність обмеження права власності, а також думку учасників судового провадження, слідчий суддя вважає за необхідне у зв`язку з забезпеченням збереження речових доказів та недопустимості приховування або знищення зазначеного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, накласти арешт на вилучені автомобіль, причіп та дрова, шляхом заборони відчуження і розпорядження, а також шляхом відчуження, розпорядження та користування дровами, у зв`язку з чим, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 94, 98, 100, 132, 170-173 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про арешт майна - задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події від 26.10.2021 року, а саме на автомобіль марки «ЗАЗ VIDA SF69YO», реєстраційний номер НОМЕР_1 (двигун № НОМЕР_2 , шасі (рама) № VIN- НОМЕР_3 , 2012 року випуску), який на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та перебуває у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та причіп марки «КРЕОН 1Б-2000», реєстраційний номер НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом позбавлення права особи на відчуження та розпорядження вилученим майном, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події від 26.10.2021 року, а саме на розпиляні стволи дерев акації (дрова) в кількості 63 штуки, довжиною від 0,34 м. до 1,73 м., діаметром від 3 см. до 20 см., шляхом позбавлення права особи на відчуження, розпорядження та користування вилученим майном, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Копія ухвали негайно після її постановлення вручається учасникам справи.
Виконання ухвали доручити слідчому СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 ..
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, тоді особа може подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1