УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.12.2021 Справа №607/21952/21 Провадження 1-кс/607/7134/2021 м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання директора ПП «Євробуд» ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.10.2021,

ВСТАНОВИВ:

30.11.2021 до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернулась директор ПП «Євробуд» ОСОБА_3 із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.10.2021 на транспортний засіб автомобіль «БАЗ Т713.12», р.н. НОМЕР_1 та причіп «Одисей 3», р.н. НОМЕР_2 . У клопотанні також ставиться питання про негайне повернення ПП «Євробуд» зазначеного транспортного засобу та причіпу.

Клопотання директора ПП «Євробуд» ОСОБА_3 мотивовано тим, що арешт на автомобіль «БАЗ Т713.12», р.н. НОМЕР_1 та причіп «Одисей 3», р.н. НОМЕР_2 , у кримінальному провадженні №0000253 від 02.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, було накладено необгрунтовано, без дотримання вимог ст.ст..98,170-173 КПК України, в тому числі без повідомлення володільця майна про час та місце розгляду клопотання про арешт майна. Крім цього ОСОБА_3 вказує, що у кримінальному провадженні №0000253 від 02.10.2021 жодній особі про підозру не повідомлено, не здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні і щодо ПП «Євробуд». У клопотанні також зазначено, що ухвалою слідчого судді клопотання про арешт було задоволено частково, у зв`язку з чим майно повинно бути повернуто, чого на даний час зроблено не було.

Будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду клопотання, директор ПП «Євробуд» ОСОБА_3 в судові засідання, призначені на 02.12.2021, 09.12.2021 та 20.12.2021 не з`явилася, заяв та клопотань не подавала.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, оскільки в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступних висновків.

Частиною 2 статті 174 КПК України передбачено, що про час та місце розгляду клопотання про скасування арешту майна повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Порядок скасування арешту майна у кримінальному провадженні визначено та регламентовано ст.174 КПК України

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В клопотанні про скасування арешту майна директор ПП «Євробуд» ОСОБА_3 вказує, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.10.2021 накладено арешт на транспортний засіб «БАЗ Т713.12», р.н. НОМЕР_1 та причіп «Одисей 3», р.н. НОМЕР_2 .

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (частина 1, 2 статті 22 КПК України).

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Вказані норми кримінального процесуального законодавства та відповідна практика Європейського суду з прав людини, вказує, що особі, яка звертається із клопотанням до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки.

Так, при дослідженні слідчим суддею матеріалів клопотання про скасування арешту майна вставлено, що доказів в його обґрунтування слідчому судді не надано, оскільки особа при зверненні до суду не довела обставин, на які посилається у своєму клопотанні. Поряд з цим особою, яка звернулась із клопотання не підтверджено права на звернення до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна, оскільки доказів, які б свідчили про право власності заявника на арештоване майно слідчому судді не надано.

Наряду із вказаним, особою, яка звернулась із клопотанням не доведено і самого факту накладення арешту на майно, адже судове рішення про арешт майна до матеріалів клопотання не долучено та інших доказів, які б про це свідчили теж не долучено.

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що в силу принципу змагальності сторін, особою, яка звернулась із клопотанням не доведено жодного аргументу наведеного в клопотанні, а відтак доводи клопотання про скасування арешту слід визнати як безпідставні, такі що не базуються на об`єктивних фактах і правових підставах, які б слугували для його задоволення.

За наведених обставин, а також зважаючи на те, що особа, яка звернулась із клопотанням в судове засідання тричі не з`явилася без поважних причин та не довела обставин, передбачених абзацом другим частини першої статті 174 КПК України, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання директора ПП «Євробуд» про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.10.2021.

Керуючись ст.ст.131, 170, 174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання директора ПП «Євробуд» ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.10.2021 на транспортний засіб автомобіль «БАЗ Т713.12», р.н. НОМЕР_1 та причіп «Одисей 3», р.н. НОМЕР_2 відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1