1Справа № 335/296/22 1-кс/335/193/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого слідчого відділення Запорізького районного управління поліції відділу поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання особливо небезпечної психотропної речовини МДМА, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770, віднесено до категорії особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, у невстановлених досудовим слідством особи, часі та місці, придбав п`ять згортків, які обмотані клейкою стрічкою із вказаною особливо небезпечною психотропною речовиною, з метою подальшого збуту.

Після чого, зберігаючи при собі вищевказану особливо небезпечну психотропну речовину, ОСОБА_4 , з метою подальшого збуту, 09.01.2022, у невстановлений досудовим слідством час, вийшов з місця мешкання, а саме з квартири АДРЕСА_2 на території Вознесенівського району м. Запоріжжя та направився до залізничних колій, які розташовані неподалік від оздоровчого комплексу «Лагуна» по АДРЕСА_3 (геодані 47.8562427, 35.1215767), де був затриманий співробітниками поліції.

09.01.2022 року о 14 годині 15 хвилини, ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, та в ході особистого обшуку у останнього було виявлено та вилучено 5 згортків обмотаних клейкою стрічкою з невідомою речовиною (один із згортків упаковано в окремий паперовий конверт із пояснювальним написом та підписами учасників). Відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/108-22/207-НЗПРАП від 09.01.2022, у складі наданої на дослідження таблетка синього кольору, вилученої 09.01.2022 під час обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рамках затримання в порядку ст. 208 КПК України, біля залізничних колій, які розташовані неподалік від оздоровчого комплексу «Лагуна» по вул. Рекордній 20а, в м. Запоріжжя виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА, маса якої в перерахунку на висушену речовину, складає 0, 1288 грам.
09 січня 2022 року в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 , якому «09» січня 2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Вина ОСОБА_4 , повністю підтверджується зібраним в кримінальному проваджені доказами, а саме:протоколом огляду місця події від «09» січня 2022 року;висновком судово-хімічної експертизи від 09.01.2022 року; протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України від «09» січня 2022 року; допитом свідків по кримінальному провадженню.

В діях ОСОБА_4 , вбачаються ознаки вчинення нею кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 307 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 , вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

На підставі чого органом досудового слідства відповідно до положення

п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених

п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що знаходячись на свободі підозрюваний зможе впливати як психологічно так і фізично на свідків, які допитані під час розслідування.

Також, знаходячись на свободі підозрюваний має за можливість знищити або сховати предмети або інші докази, які мають суттєве значення для досудового розслідування.

Враховуючи, що наразі відсутні будь які важелі на осіб, які займаються незаконним обігом наркотичних засобів, є всі підстави вважати, що підозрюваний може продовжити вчинювати кримінальні правопорушення.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме кримінальне правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Вивченням особистості підозрюваного встановлено, що ОСОБА_4 , не має стійких соціальних зв`язків, не одружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, що дає достатні підстави вважати, що знаходячись на свободі, підозрюваний ОСОБА_4 , може вчиняти інші кримінальні правопорушення (злочини), що також є одним з ризиків невиконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З метою захистити громадян і суспільство від злочинних посягань, та з метою присікти злочинну діяльність ОСОБА_4 , слідство приходить до висновку, про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у звязку з чим слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 діб у слідчому ізоляторі.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала з викладених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечували, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді застави.

Розглянувши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до положень ст.ст.177,178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що: 1) підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1); підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина 2).
Відповідно до норм ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно положень п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до положень п.п.1,2,3 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно наданих суду матеріалів клопотання слідчого та Витягу з реєстру досудових розслідування, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Виходячи з наявних в наданих суду матеріалах даних, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Виходячи з того, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні слідчого.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , його вік, міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, та дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, не одружений, офіційно не працевлаштований, є учасником бойових дій, має батька пенсіонера, який потребує стороннього догляду, раніше не судимий.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного увязнення.
В ході розгляду клопотання встановлено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде достатнім для запобігання ризикам, про які зазначено у клопотанні слідчим та наведено прокурором у судовому засіданні.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою.
Враховуючи, що у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри, та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, однак, враховуючи дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає не доведеним, що більш м`який запобіжний захід буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам, що виключає застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та приходить до висновку про наявність підстав для застосування відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З урахуванням вищезазначених обставин, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, заборонивши підозрюваному залишати своє житло у період доби з 21-00 год. до 09-00 год. наступної доби та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, оскільки такий запобіжний захід як домашній арешт, на переконання слідчого судді, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обовязків під час досудового слідства та в суді. Застосування більш мяких запобіжних заходів слідчий суддя вважає недоцільним.
Визначаючи коло обов`язків, які слід покласти на підозрюваного, з урахуванням умов домашнього арешту, слідчий суддя вважає необхідним та достатнім покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обовязки: не залишати місце проживання з 21 години 00 хвилин до 09 години 00 хвилин наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора, суду; прибувати на виклик до слідчого, у проваджені якого перебувають матеріали кримінального провадження, прокурора та суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора чи суду із м. Запоріжжя; повідомляти про зміну місця проживання та місця роботи слідчого, прокурора або суд; утримуватись від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 219 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, до 09.03.2022 року.
Керуючись, ст.ст. 177, 178, 181, 194, 200, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області в Запорізькій області ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби заборонивши у період доби з 21-00 год. до 09-00 год. наступної доби залишати місце проживання за адресоюАДРЕСА_1 .
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право зявлятися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього обов`язків.
Покласти на ОСОБА_4 , передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:
- не залишати місце проживання з 21 години 00 хвилин до 09 години 00 хвилин наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- прибувати на виклик до слідчого, у проваджені якого перебувають матеріали кримінального провадження, прокурора та суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора чи суду із м. Запоріжжя;
- повідомляти про зміну місця проживання та місця роботи слідчого, прокурора або суд;
- утримуватись від спілкування свідками у даному кримінальному провадженні;
В разі невиконання покладених на ОСОБА_4 обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Звільнити ОСОБА_4 з - під варти в залі суду негайно.
Копію ухвали для виконання передати до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Визначити строк дії вказаної ухвали до 09 березня 2022 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошений 14 січня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1