ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/457/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжні заходи
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2021 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючої - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6

з участю
захисника - ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

перекладача - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали судового провадження за апеляційними скаргами захисників підозрюваного ОСОБА_8 -адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 листопада 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого.
Застосовано до
ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин ОСОБА_12 , проживає: АДРЕСА_1 , одружений, має одну малолітню дитину, не працює, раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 23 год. 59 хв. 11.01.2022 року.
У задоволенні клопотання захисника про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовлено.
Як слідує з оскаржуваної ухвали, старший слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_13 , за погодженням прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження за № 0001603 від 13.11.2021 року звернулася із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ).
Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ) обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, також суд прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

В апеляційних скаргах:
- захисник ОСОБА_10 просить вказану ухвалу слідчого судді щодо ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ) скасувати.
Свої доводи аргументує тим, що у судовому засіданні слідчим та прокурором не було надано жодних реальних доказів, які б підтверджували наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, що всупереч наведеним вимогам кримінального процесуального закону, слідчим суддею враховано не було.
Вважає, що пред`явлена підозра є неконкретизована щодо часу та механізму спричинення тілесних ушкоджень.
Зазначає, що судом не враховано, що підозрюваний має постійне місце проживання та тимчасову роботу, тісні соціальні зв`язки і не планує здійснювати вплив на свідків чи ухилятися від слідства, оскільки зацікавлений у швидкому вирішенні справи.

- захисник ОСОБА_7 просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ) запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а у випадку доведеності обґрунтованості вже обраного виду запобіжного заходу, визначити йому заставу у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Вказані вимоги мотивує тим, що пред`явлена підозра є необґрунтованою та не конкретною, а наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України не підтверджується і є тільки припущенням.
Так, саме потерпілий перший наніс удар у щелепу ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ), а предмета, яким завдано тілесне ушкодження потерпілому не виявлено, тому слідчим суддею необґрунтовано не визначено розмір застави.
Зазначає, що судом не враховано, що підозрюваний має постійне місце проживання, тісні соціальні зв`язки, має на утриманні малолітню дитину і раніше до відповідальності не притягувався.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційні скарги та просять постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід, доводи прокурора, який вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а апеляцію такою, що не підлягає до задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься в положеннях ст.177, 178, 183 КПК України.
Так, відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
Згідно ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
п.4 ч.2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Вказаних вимог при прийнятті оскаржуваного рішення, слідчим суддею було в повній мірі дотримано.
Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ) обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що в силу вимог ст.12 КК України є тяжким злочином.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та прокурор при розгляді клопотання вказували про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ) даного кримінального правопорушення, і дана обставина свідчить про існування ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, а відтак, перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ) підозри колегія суддів вважає вірними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні доказами, належну оцінку яким дано в оскаржуваній ухвалі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Крім того, задовольняючи зазначене клопотання слідчого, місцевий суд належним чином вмотивував своє рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ), зазначивши також про наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, а також іншим чином перешкодити провадженню.
Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що обрання ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ) іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не зможе попередити ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.
Щодо посилання сторони захисту на невідповідність застосованого обмеження права ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ) на свободу та особисту недоторканість, то вони є безпідставними, оскільки вони не суперечать практиці Європейського суду з прав людини, який в рішенні у справі Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Також, при оцінці висновків слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.3 ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що вони відповідають позиції вказаного Суду, який у тому ж рішенні (п.39) визнав, що при оцінці ризику перешкоджання правосуддю реальна небезпека чинення тиску на свідків може бути на початку справи, і лише з часом зменшується та зникає зовсім.

Як вбачається з матеріалів провадження, на етапі вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, аргументами на користь такого рішення стали серйозність пред`явленого йому звинувачення та наявність відповідних ризиків.

З таким висновком слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ) виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів повністю погоджується, оскільки прокурором в судовому засіданні доведено обставини, передбачені ст.194 КПК України.
Твердження апелянтів про те, що суд не взяв до уваги особу підозрюваного та міцність його соціальних зв`язків - не відповідає даним обставинам провадження, оскільки слідчий суддя в повній мірі та у визначеному законом порядку врахував всі обставини при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.

Так, слідчим суддею було враховано й те, що ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ) проживає у АДРЕСА_1 , офіційно не працює, раніше не судимий, одружений, має малолітню дитину та дружина його має ще двох неповнолітніх дітей і їх сім`я є багатодітною. Разом з тим, слідчий суддя прийшов до переконання, що зазначені обставини не можуть нівелювати встановлені ризики і з таким висновком слідчого судді погоджується й колегія суддів.

Пунктом 1 ч.4 ст.183 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ) підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Враховуючи те, що ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ) підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, що спричинило тяжке тілесне ушкодження потерпілому, слідчий суддя вправі був не визначати підозрюваному розмір застави, і таке рішення не суперечить вимогам ч.4 ст. 183 КПК України.

Також, що стосується інших доводів апеляційних скарг щодо пред`явленої підозри ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ), то такі належить досліджувати та давати їм оцінку під час розгляду даного кримінального провадження під час розгляду його по суті.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до переконання, що вони не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційні скарги захисників підозрюваного - без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176 179, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ) адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 листопада 2021 року про застосування щодо ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ) запобіжного заходу без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді