В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2022 року смт Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Близнюки Харківської області кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Добровілля Близнюківського району Харківської області, громадянина України, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимості не має;
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , являючись депутатом Добровільської сільської ради Близнюківського району Харківської області, відповідно до Рішення І сесії VII скликання Добровільської сільської ради Близнюківського району Харківської області від 05 листопада 2015 року, будучи суб`єктом декларування, згідно підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», повноваження якого закінчилися в день відкриття І сесії VIII скликання Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, тобто 08 грудня 2020 року, діючи умисно, маючи реальну можливість та достовірно знаючи про обов`язок подання до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, всупереч вимогам абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону, умисно не подав, шляхом заповнення на офіційному вебсайті Національного агентства, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції, відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 р., зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 року за № 959/29089, щорічна декларація суб`єкта декларування подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітнім роком. Така декларація охоплює звітній рік ( період з 1 січня до 31 грудні включно), що передує року, в якому подається декларація та містить інформацію станом на 31 грудня звітнього року.
29 листопада 2021 року під час досудового провадження між начальником Близнюківського відділу Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості.
Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час судового провадження обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину у вказаному кримінальному правопорушенні, тобто в умисному неподанні суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».
Поряд із цим, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ст. 366-3 КК України та узгодили міру покарання за ст. 366-3 КК України у виді 150 годин громадських робіт з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій місцевого самоврядування строком один рік. Дана угода укладалась за участі захисника.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що повністю визнає себе винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені частиною 2 ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Обвинувачений, захисник і прокурор у підготовчому судовому засіданні підтвердили суду, що угода про визнання винуватості між ними укладена добровільно та просили її затвердити. Обвинувачений, захисник та прокурор також зазначили, що наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені частиною 2 ст. 473 КПК України, їм зрозумілі.
Прокурор та захисник у підготовчому судовому засіданні вважали, що вказана угода відповідає всім вимогам діючого КПК та КК України, в зв`язку з чим не заперечували проти її затвердження.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши сторони кримінального провадження, з`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, суд дійшов наступного.
Судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 , за участю захисника, та прокурор під час досудового провадження досягли угоди про визнання винуватості, підписали її, причому ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінально правопорушення за вказаних обставин, між ним, захисником і прокурором була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_4 покарання в межах санкцій ст. 366-3 Кримінального кодексу України, а саме: у виді 150 годин громадських робіт з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій місцевого самоврядування строком один рік.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ст. 366-3 КК України, тобто умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України "Про запобігання корупції".
Відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , відноситься до нетяжких злочинів.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості.
Перевіривши вказану угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд дійшов висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дату її укладення та підписи сторін.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та прокурор цілком розуміють їх права та обов`язки, визначені ст.ст. 473-476, 394, 424 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, наслідки її невиконання, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Судом достовірно встановлено, що:
1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, була застосована вірна правова кваліфікація злочинів, які передбачають можливість укладення угоди;
2) умови угоди не суперечать інтересам суспільства;
3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним;
5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості злочину та даним про особу обвинуваченого.
Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.
За таких обставин, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, захисника, думку прокурора, дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.
Цивільний позов не пред`являвся. Арешт на майно не накладався.
Речові докази та процесуальні витрати за цим кримінальним провадженням відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 370, 371, 374, 376, 472, 473 КПК України, суд,
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 листопада 2021 року між начальником Близнюківського відділу Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника у кримінальному провадженні № 0000660 від 18.11.2021.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України та призначити йому покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій місцевого самоврядування строком один рік.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Роз`яснити, що у разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Близнюківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1