Провадження №1-кс/523/4988/21
УХВАЛА
про повернення клопотання про арешт майна

13 грудня 2021 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , отримавши внесене у кримінальному провадженні №0001120 від 17.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 від 08.12.2021 року про арешт майна,

у с т а н о в и в:
09.12.2021 року до Суворовського районного суду м.Одеси від старшого слідчого СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 надійшло погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 клопотання про арешт майна, за яким восени 2020 року невстановлена особа, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зловживання довірою ОСОБА_4 , заволоділа його будинком за вказаною адресою, тим самим спричинивши останньому матеріальну шкоду у великих розмірах.
Як слідує з клопотання, за заявою ОСОБА_5 , СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області розпочате кримінальне провадження №0001120 від 17.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, а у внесеному клопотанні слідчий ОСОБА_2 просить слідчого суддю накласти арешт на вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , відповідні документи та предмети, а в обґрунтування внесеного клопотання слідчий посилається на те, що метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
Вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.
В силу ч.ч.1, 5 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Положеннями ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 зазначеного Кодексу встановлено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
За ст.132 вказаного Кодексу, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо дізнавач, слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
З огляду на те, що поняття "обґрунтована підозра" не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слідчий суддя у контексті ст.8, ч.5 ст.9 КПК України, враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182).
Статтями 276, 277 КПК України регламентовано, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст.278 цього Кодексу, а письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.
Згідно зі ст.171 наведеного Кодексу, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, наряду з іншим, повинні бути зазначені підстави і мета та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право на власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, та до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
За ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя чи суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк для усунення недоліків в сімдесят дві години, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Необхідно зауважити на тому, що ідентичне клопотання слідчого ОСОБА_2 від 26.10.2021 року про арешт майна у цьому кримінальному провадженні №0001120, було повернуто прокурору Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 за ухвалою слідчого судді від 29.22.2021 року, у зв`язку з їх невідповідністю клопотання вимогам ст.ст.170, 171 КПК України, але викладені в цій ухвалі недоліки вказаним прокурором належним чином не усунуті, виходячи з нижчевикладеного.
Так, всупереч приписам ч.3 ст.132 КПК України, матеріали клопотання вдруге не містять відомостей щодо існування обґрунтованої підозри про вчинення відповідною особою кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування у конкретному випадку такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, а матеріали означеного клопотання не містять відомостей щодо повідомлення в порядку ст.276 зазначеного Кодексу певній особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в даному кримінальному провадженні.
Крім того, слідчим ОСОБА_2 вкотре не зазначено контактної інформації власників речей і документів, на які пропонується накласти арешт, що у контексті ч.1 ст.172 КПК України унеможливлює належне сповіщення вказаних осіб про дату, час й місце судового засідання та забезпечення їх участі під час розгляду означеного клопотання.
Оцінюючи ж в порядку ст.ст.86, 87, 94, 104 КПК України доданий до клопотання протокол обшуку від 26.10.2021 року, слідчий суддя виходить з наступного.
Частиною 3 ст.104 КПК України регламентовано, що описова частина протоколу, окрім іншого, повинна містити відомості про послідовність дій.
Незважаючи на проведення старшим слідчим ОСОБА_2 обшуку будинку №40 по вул.Курській в м.Одесі, наведені у цьому протоколі відомості про вилучені предмети та за відсутністю викладення послідовності всіх дій під час проведення обшуку, - об`єктивно й поза розумним не дозволяє слідчому судді обґрунтувати позитивне для сторони обвинувачення процесуальне рішення означеним протоколом обшуку.
Тотожну правову позицію щодо визнання фактичних даних, отриманих з порушенням вимог ч.3 ст.104, ч.7 ст.223 КПК України, які містяться в протоколі обшуку недопустимими, висловив Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у справі №591/4742/16-к (постанова від 02.09.2020 року, провадження №51-1733км19)
Слід відзначити, що дотримуючись положень ст.94 КПК України щодо оцінки доказів у сукупності та взаємозв`язку при прийнятті процесуального рішення, слідчий суддя розуміючи необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, вважає, що наведені вище обставини наряду з відсутністю в матеріалах клопотання процесуальних документів з докладним описом вилучених предметів, не уявляють достатніх підстав для розгляду цього клопотання по суті, адже в іншому випадку поставить під сумнів законність судового рішення та дотримання завдань і засад кримінального провадження під час досудового розслідування.
Опріч викладеного та всупереч вимогам розділу ІІІ «Інструкції з діловодства в органах Національної поліції», затвердженої наказом Голови Національної поліції України №414 від 20.05.2016 року, матеріали означеного клопотання не непрошиті, відсутній супровідний лист та реєстраційний номер вихідної кореспонденції, що у свою чергу не надає слідчому судді можливості пересвідчитись у дотриманні встановленого порядку надання таких матеріалів до суду.
Аналогічні висновки містяться в Розділі 1 та у п.п.6, 9 Розділу 2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 року, затвердженого Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 07.02.2014 року.
Оскільки з наданих до суду клопотання і доданих до нього матеріалів вбачається, що внесене до суду старшим слідчим СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 та погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 клопотання про арешт майна є необґрунтованим й безпідставним, зміст якого до того ж не відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України, внаслідок чого й у контексті ст.ст.132, 172 цього ж Кодексу слідчий суддя доходить висновку про повернення клопотання до вказаної прокуратури для усунення недоліків, зі встановленням строку для їх усунення протягом 72-х годин з часу отримання копії цієї ухвали.
Керуючись ст.ст.2-3, 8-9, 13, 26, 132, 167, 170-172, 277-278, 369-372 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 від 08.12.2021 року, погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 та подане у кримінальному провадженні №0001120 від 17.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, про арешт майна, повернути вказаному прокурору.
Надати прокурору Суворовської окружної прокуратури м.Одеси строк для усунення недоліків, наведених у мотивувальній частині цієї ухвали, - протягом 72-х годин з часу отримання цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1