15.11.2021

Справа №642/7679/21
Провадження № 1-кс/642/4374/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні за № 0000919 від 11.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчим відділом ВП №2 Харківського РУП №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000919 від 11.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Як зазначено у клопотанні, До чергової частини відділу поліції № 2 Харківського РУП № 3 ГУ НП в Харківській області надійшло повідомлення від оператора «102» про те, що співробітниками УПП при прибутті на виклик про допомогу за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дозволу останньої було проведено огляд подвір`я домоволодіння та при домових будівель, в ході якого було виявлені кущі у висушеному стані, пакети та скляну банку об`ємом 3 літра з речовиною рослинного походження, з різким запахом наркотичної речовини «канабіс». Як пояснила ОСОБА_4 вказані виявлені речовини належать її сину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до вимог ч.ч.1, 4-5 ст.214 КПК України відомості за вказаним повідомленням внесено старшим слідчим СВ відділу поліції № 2 Харківського РУП № 3 ГУ НП в Харківській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань, по якому розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000919 від 11.11.2021 за ч. 2 cт. 309 КК України.

З метою оперативності, запобігання витоку інформації, знешкодженню предметів злочину та негайному припиненню правопорушення, 10.11.2021 в період часу з 20 год. 10 хв. до 20 год. 34 хв. дізнавачем сектору дізнання ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 , за участю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: 6 (шість) висушених рослин, зеленого кольору, 1 (одна) скляна банка, об`ємом 3 літра з речовиною рослинного походження у висушеному та подрібненому стані, зелено коричневого кольору, численні полімерні пакети господарчого призначення з речовиною рослинного походження у висушеному та подрібненому стані, зелено-коричневого кольору, у зв`язку з тим, що без вилучення вказаних речовин, вони могли бути знищені чи передані іншим особам, що унеможливило б у подальшому проведення досудового розслідування та доказування складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Крім того, відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При цьому, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Також відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди тощо.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

При цьому, відповідно до ч.ч. 4, 6, 9-11 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у п.п. 1-4 ч. 1 ст. 96-2 КК України.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У невідкладних випадках і виключно з метою збереження речових доказів або забезпечення можливої конфіскації чи спеціальної конфіскації майна у кримінальному провадженні щодо тяжкого чи особливо тяжкого злочину за рішенням Директора Національного антикорупційного бюро України (або його заступника), погодженим прокурором, може бути накладено попередній арешт на майно або кошти на рахунках фізичних або юридичних осіб у фінансових установах. Такі заходи застосовуються строком до 48 годин. Невідкладно після прийняття такого рішення, але не пізніше ніж протягом 24 годин, прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З огляду на викладене, на даний час виникла необхідність накласти арешт на речовини, а саме: 6 (шість) висушених рослин, зеленого кольору, 1 (одну) скляну банку, об`ємом 3 літра з речовиною рослинного походження у висушеному та подрібненому стані, зелено-коричневого кольору та численні полімерні пакети господарчого призначення з речовиною рослинного походження у висушеному та подрібненому стані, зелено-коричневого кольору, у зв`язку з тим, що без вилучення вказаних речовин, оскільки вказані предмети та речовини матимуть суттєве значення у кримінальному провадженні як речові докази та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. .

Слідчий надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі та просив задовольнити.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи матеріалів кримінального провадження вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Вказане у клопотанні майно було вилучено вилученого під час огляду місця домоволодіння яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 284096304 від 11.11.2021, належить на підставі свідоцтва про право на спадщину, р№ 3-108, 03.02.2007, 2-а ХДНК, у формі приватної власності ОСОБА_8 та 1/2 частки ОСОБА_9 , та в якій мешкає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучені речі, підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий, прокурор довели слідчому судді необхідність арешту майна у вказаній частині, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 131-132, 171-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання- задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене, 10.11.2021 в період часу з 20 год. 10 хв. до 20 год. 34 хв. під час огляду домоволодіння яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: на 6 (шість) висушених рослин, зеленого кольору, 1 (одну) скляну банку, об`ємом 3 літра з речовиною рослинного походження у висушеному та подрібненому стані, зелено-коричневого кольору та численні полімерні пакети господарчого призначення з речовиною рослинного походження у висушеному та подрібненому стані, зелено-коричневого кольору.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1