ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1704/21 Справа № 175/4865/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2021 року у кримінальному провадженні № 0003552 стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, проживає за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у незаконному придбанні і зберіганні психотропних речовин у великих розмірах з метою збуту, а також у незаконному придбанні і зберіганні особливо небезпечних наркотичних засобів у особливо великих розмірах з метою збуту, вчинених за наступних обставин.

У невстановлені органом досудового розслідування час і місці ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на незаконне придбання і зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу в особливо великих розмірах і психотропної речовини у великих розмірах з метою збуту, придбав у невстановленої слідством особи невстановлену кількість наркотичного засобу «канабіс» і психотропної речовини «метамфетамін», які з метою подальшого збуту став незаконно зберігати при собі та за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_1 .

30 жовтня 2017 року під час проведення санкціонованого судом обшуку за вищевказаною адресою та при особистому обшуку обвинуваченого у період часу з 20.08 години до 21.55 години співробітниками УПН ГУНП в Дніпропетровській області спільно зі старшим слідчим СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області було виявлено та вилучено:

- речовини рослинного походження, які відносяться до особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс», обіг якого заборонено, загальною масою в перерахунку на висушену речовину 3867,507 г, які ОСОБА_7 незаконно придбав і зберігав у особливо великих розмірах з метою збуту;

- три пакета з полімерного матеріалу з фіксатором із кристалічною речовиною, які згідно висновків експертів відносяться до психотропної речовини «метамфетамін», обіг якої обмежений, загальною масою 1,9059 г, які обвинувачений незаконно придбав і зберігав у великих розмірах з метою збуту.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи осіб, які їх подали.
В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Просить допитати допитати як свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не дав належної оцінки показанням обвинуваченого, який пояснив, що наркотичні речовини, які були вилучені в гаражі за місцем його проживання, не належать обвинуваченому, а належать його знайомому ОСОБА_10 , який орендував гараж. Допитаний в суді ОСОБА_10 оговорив обвинуваченого та надав недостовірні показання, що він ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності, не займався незаконним обігом наркотичних засобів та не був залежним від працівників поліції. Захисник зазначає, що на час, коли вона вступила у справу, свідок ОСОБА_10 вже був допитаний і вона не мала можливості задати йому питання, які на її думку, мають істотне значення для з`ясування обставин справи. Свідок ОСОБА_9 , за твердженнями захисника, може підтвердити показання обвинуваченого з приводу появи у нього за місцем проживання наркотичних засобів. Вважає, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, не доведена поза розумним сумнівом.
Позиції учасників судового провадження.
Захисник та обвинувачений в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу захисника і з підстав, викладених в скарзі, просили її задовольнити, вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, посилаючись на її безпідставність.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неповноту судового розгляду, апеляційний суд доходить наступних висновків.
Підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження (п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 409 КПК України).
При цьому, доводи апеляційної скарги захисника за своїм змістом є твердженням про недоведеність причетності ОСОБА_7 до вчинення злочину, у зв`язку з тим, що вилучені наркотичні речовини та психотропні засоби належать не йому, а також, що суд безпідставно відмовив в повторному допиті свідка ОСОБА_10 та допиті свідка ОСОБА_9 ..
Неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, у разі якщо: 1) судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення; 2) необхідність дослідження тієї чи іншої підстави випливає з нових даних, встановлених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Вищезазначених вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, з огляду на наступне.
Як убачається з матеріалів цього провадження, висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину, є обґрунтованим та з ним погоджується апеляційний суд. Такий висновок зроблено на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду з дотриманням ст. 23 КПК України й оціненими відповідно до ст. 94 вказаного Кодексу.
Доводи апеляційної скарги сторони захисту про необґрунтованість засудження ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 307 КК України перевірені апеляційним судом та визнаються безпідставними, оскільки не знайшли свого підтвердження.
Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у незаконному придбанні і зберіганні психотропних речовин у великих розмірах з метою збуту, а також у незаконному придбанні і зберіганні особливо небезпечних наркотичних засобів у особливо великих розмірах з метою збуту, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким суд дав належну оцінку.
Зокрема, обґрунтовуючи висновок про доведеність винуватості засудженого суд послався, зокрема на дані протоколу обшуку від 30.10.2017 року з фото-таблицями до нього, з яких убачається, що в цей день у період часу з 20.08 години до 21.55 години під час проведення санкціонованого судом обшуку у присутності понятих ОСОБА_11 і ОСОБА_12 у будинку та гаражі на території домоволодіння АДРЕСА_1 , а також при особистому обшуку ОСОБА_7 були виявлені та вилучені сліп-пакети з порошкоподібними речовинами, речовини рослинного походження у сліп-пакетах і різних ємкостях та електронні ваги із залишками порошкоподібної речовини.
Надаючи оцінку вищезазначеному доказу в скупності з доводами апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зауважує, що наркотичні засоби та психотропні речовини були вилучені не тільки в гаражі, в якому за твердженням захисту зберігав ці речовини свідок ОСОБА_10 , а й в домоволодінні, в якому проживав ОСОБА_7 , зокрема в його кімнаті про що повідомила, зокрема його мати свідок ОСОБА_13 .Також, також сліп-пакети з порошкоподібними речовинами були виявлені та вилучені при особистому обшуку ОСОБА_7 .
Відповідно до протоколу обшуку були вилучені речовини рослинного походження масами 2826,100 г, 1086,205 г, 16,884 г, 16,722 г, 1,053 г, 0,632 г, 1,306 г, 1,359 г, 2,006 г, 1,133 г, 2,725 г, 1,108 г, 1,822 г, 1,036 г, 1,094 г, 2,900 г, 0,994 г, 1,220 г, 0,985 г, 0,930 г, 0,696 г, 0,534 г, 6,788 г, 6,756 г, 7,840 г, 5,909 г, 3,748 г і фрагменти верхівкових частин рослинного походження масою 509,583 г, які згідно висновків експертів і наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих і особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» № 188 від 01.08.2000 року, відносяться до особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс», обіг якого заборонено, масами в перерахунку на висушену речовину 2402,185 г, 933,050 г, 15,364 г, 15,217 г, 0,958 г, 0,575 г, 1,188 г, 1,237 г, 1,825 г, 1,031 г, 2,480 г, 1,008 г, 1,658 г, 0,943 г, 0,996 г, 2,639 г, 0,905 г, 1,110 г, 0,896 г, 0,846 г, 0,633 г, 0,486 г, 6,177 г, 6,148 г, 7,134 г, 5,377 г, 3,441 г і 452,000 г відповідно, а всього загальною масою 3867,507 г.
Також три пакета з полімерного матеріалу з фіксатором із кристалічною речовиною світло-бежевого кольору масами 1,1357 г, 1,0470 г і 1,2495 г, два пакета з полімерного матеріалу з фіксатором із кристалічною речовиною світлішого від «ПАЛЕВЫЙ 20.0-8/4» кольору масами 0,5632 г і 0,1457 г, сім пакетів з полімерного матеріалу з фіксатором із кристалічною речовиною світлішого від «СЕРО-СИНЕ-ЗЕЛЕНЫЙ 7.2-12/2» кольору масами 0,2693 г, 0,1262 г, 0,0388 г, 0,0533 г, 0,0505 г, 0,0342 г і 0,0401 г, які згідно висновків експертів і наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» № 188 від 01.08.2000 року, відносяться до психотропної речовини «метамфетамін», обіг якої обмежений, масами «матамфетаміну» 0,4095 г, 0,3579 г, 0,4365 г, 0,4030 г, 0,0821 г, 0,0938 г, 0,0456 г, 0,0147 г, 0,0183 г, 0,0153 г, 0,0140 г і 0,0152 г відповідно, а всього загальною масою 1,9059 г, котрі обвинувачений незаконно придбав і зберігав у великих розмірах з метою збуту.
Та обставина, що вилучені під час обшуку речовини відносяться до особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс», обіг якого заборонений, а інші містять психотропну речовину «метамфетамін», обіг якої обмежено, підтверджуються відповідними висновками судових експертиз та не оскаржуються стороною захисту.
Враховуючи кількість вилучених речовин, їх зберігання в різних місцях та їх різний вид, можливість того, що їх підкинули працівники поліції, виключається. Спростовуються такі твердження обвинуваченого і показаннями понятих, які брали участь під час обшуку і яких суд першої інстанції детально допитував щодо обставин можливого підкидання вказаних речовин, які зафіксовані на технічних носіях та перевірені апеляційним судом.
Доводи сторони захисту про непричетність ОСОБА_7 до знайдених у гаражі наркотичних засобів і психотропних речовин, про користування гаражем свідком ОСОБА_10 , якому вони й належать, належним чином перевірені у ході судового провадження в суді першої інстанції.
Так судом надавалися судові доручення для встановлення свідка ОСОБА_10 , який не був допитаний під час досудового розслідування, а також свідків з числа сусідів обвинуваченого, які могли б підтвердити показання ОСОБА_7 . Однак, такі доводи сторони захисту не знайшли об`єктивного підтвердження, спростовуються сукупністю досліджених доказів, у тому числі показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 .
Судом також допитаний свідок ОСОБА_16 , який пояснив, що через свого знайомого купував наркотичний засіб у особи на ім`я саме ОСОБА_17 . Також у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що чула від односельчан, що її онук займався наркотиками, однак вживав їх останній чи продавав, не знає.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочині, ґрунтується на доказах досліджених в суді першої інстанції та є законним та обґрунтованим.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника про неповноту судового розгляду, у зв`язку з тим, що суд відмовив в повторному допиті свідка ОСОБА_10 , апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 14 ст. 352 КПК України свідок може бути допитаний повторно в тому самому або наступному судовому засіданні за його клопотанням, за клопотанням сторони кримінального провадження або за ініціативою суду, зокрема, якщо під час судового розгляду з`ясувалося, що свідок може надати показання стосовно обставин, щодо яких він не допитувався.
Вищезазначений свідок допитаний в судовому засіданні за участі обвинуваченого та його попереднього захисника щодо тих самих обставин про які наголошувала захисник ОСОБА_6 в своєму клопотанні. Тому повторний допит свідка тільки з тих підстав, що у справу вступив новий захисник не ґрунтується на положеннях кримінального процесуального закону та суд першої інстанції у відповідності до закону правильно відмовив в задоволенні клопотання про повторний допит даного свідка.

Також, суд апеляційної інстанції вважає законним та обґрунтованим рішення суду про відмову в допиті свідка ОСОБА_9 , оскільки захисником не наведено жодних переконливих аргументів про необхідність його допиту, який, на думку захисту, міг би вплинути на рішення суду як самі по собі, так і в сукупності з іншими доказами. Клопотання обґрунтовано лише необхідністю допиту свідка ОСОБА_9 з метою спростування показань свідка ОСОБА_10 в частині джерела походження наркотичних засобів та психотропних речовин.
Не заперечуючи важливість встановлення та врахування обставин придбання таких речовин, суд апеляційної інстанції зважає не межі пред`явленого обвинувачення та враховує той факт, що в даному кримінальному провадженні ці обставини, як і показання даного свідка не є ключовими для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення.
За змістом ч. 3 ст. 404 КПК України повторне дослідження доказів є правом, а не обов`язком суду. Відмова в задоволенні клопотання про повторне дослідження доказів свідчить не про порушення кримінального процесуального закону та неповноту дослідження доказів, а про відсутність аргументованих доводів щодо необхідності цих дій.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника пронедоведеність вини обвинуваченого, зводяться до особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону та аналізу і переоцінки одиничних доказів. При цьому, захист оцінює і тлумачить такі докази вибірково та відокремлено від інших доказів, ігноруючи всю їх сукупність та системність.

Із матеріалів кримінального провадження, журналу судового розгляду та його звукозапису, вбачається, що суд повно та всебічно дослідив всі обставини кримінального провадження, вирішив у відповідності до закону клопотання сторін, належним чином перевірив версію сторони захисту і виклав переконливі мотиви в її спростування, які ґрунтуються на досліджених доказах, яким дав належну правову оцінку, в тому числі й тим, які сторона захисту вважала недопустимими.
На підтвердження умислу у обвинуваченого на збут наркотичних засобів та психотропних речовин апеляційний суд зважує на сукупність різного роду наркотичних засобів, особливо великий розмір та спосіб і кількість упакування та розфасування, методи приховування, а також наявність вагів у кімнаті ОСОБА_7 де він зберігав частину наркотичних засобів.

При цьому, висновок суду про наявність умислу особи на збут наркотичних засобів та психотропних речовин ґрунтується на великому або особливо великому розмірі відповідної речовини, її упакуванні та розфасуванні, у зв`язку з чим апеляційний суд зауважує, що в момент їх придбання ОСОБА_7 не міг не розуміти розмір речовини, яку він придбав, про що свідчить її зберігання в різних місцях та в різних ємностях, пакетах, що об`єктивно перевищує потреби такої особи у власному вживанні, тому в такому випадку суд першої інстанції правильно кваліфікував його дії за ч. 3 ст. 307 КК України, а саме як незаконне придбання і зберігання психотропні речовини у великих розмірах з метою збуту, а також незаконне придбання і зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу у особливо великих розмірах з метою збуту.
Усупереч твердженням у поданій апеляційній скарзі місцевий суд, дослідивши й зіставивши наявні у кримінальному провадженні фактичні дані, дав їм належну оцінку в аспекті ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості та достовірності, а також встановив, передбачені ст. 91 вказаного Кодексу обставини, що належать до предмета доказування, й обґрунтовано вирішив, що зібрані докази в їх сукупності та взаємозв`язку доводять вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.
Переконливих та достатніх доводів, які би ставили під сумнів додержання судом першої інстанції приписів статей 84, 91, 94 КПК України, правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність при кваліфікації діяння, апеляційна скарга не містить.
Призначене обвинуваченому покарання є справедливим, відповідає його меті та загальним засадам, визначеним у статтях 50, 65 КК України і не оскаржується в апеляційній скарзі.
Доводи захисника про незаконність засудження ОСОБА_7 є аналогічними з позицією захисту в суді першої інстанції, яка ретельно перевірена судом першої інстанції, визнана неспроможною з наведенням переконливих мотивів в обґрунтування прийнятого рішення.
Підстав для скасування вироку суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, регламентовані ст. ст. 412, 415 КПК України на наявність яких захисник в апеляційній скарзі не посилається.
Істотних порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування ухваленого щодо ОСОБА_7 вироку і призначення нового розгляду в суді першої інстанції під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції не встановлено, тому подану апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2021 року стосовно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 307 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення, безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4