ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 648/1501/21 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/766/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія умовно-дострокове звільнення
У Х В А Л А
іменем України

28 вересня 2021 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 , засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 22 червня 2021 року про відмову в задоволенні спільного клопотання комісії при ДУ «Дар`ївська виправна колонія №10» та спостережної комісії Білозерського району Херсонської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воскресенське Новотроїцького району Херсонської області, громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
засудженого вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 02.07.2014 року за ч.3 ст.185, ч.3 ст.187, ч.2 ст.289, ст.70, 71 КК України на 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Початок строку: 03.04.2014 року, кінець строку: 28.02.2022 року.

в с т а н о в и л а:

Відмовляючи в задоволенні спільного клопотання комісії при ДУ «Дар`ївська виправна колонія №10» та спостережної комісії Білозерського району Херсонської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо ОСОБА_8 , суд першої інстанції вказав про те, що засуджений ОСОБА_8 відбув 3/4 частини призначеного йому судом покарання фактично у зв`язку із зарахуванням йому в строк відбуття покарання попереднього ув`язнення відповідно до ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 03.04.2014 року по 06.11.2014 року. ОСОБА_8 засуджений за ряд тяжких злочинів, вчинених після його засудження за попереднім вироком до покарання у виді позбавлення волі за вчинення тяжких злочинів. Працевлаштований засуджений ОСОБА_8 був періодично та не на промисловій зоні установи. Відповідно до рішень комісій та суду в 2017-2020 роках засудженому було відмовлено у застосуванні заохочувальних норм, як такому, що не довів свого виправлення, після чого в жовтні 2020 року він допустив злісне порушення режиму утримання у виді зберігання заборонених предметів. Наведені обставини свідчать про те, що він не довів свого виправлення.

У поданих апеляційних скаргах:

- захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи. В обґрунтування доводів указує про те, що засуджений ОСОБА_8 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. За власним бажанням він був працевлаштований, має 25 заохочень, за весь час відбування покарання має лише 2 стягнення, які зняті та погашені на час розгляду клопотання. Засудженим було обґрунтовано мотиви порушення вимог дотримання режиму відбування покарання. ОСОБА_8 характеризується позитивно, у вчиненому розкаюється, приймає участь у роботах по благоустрою установи, здобув професію столяра будівельного, переведений до дільниці соціальної реабілітації як такий, що стає на шлях виправлення. Вважає, що матеріалами справи доведено той факт, що засуджений ОСОБА_8 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, на що суд першої інстанції не звернув уваги та дійшов помилкового висновку, що засуджений не довів свого виправлення.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити спільне клопотання комісії при ДУ «Дар`ївська виправна колонія №10» та спостережної комісії Білозерського району Херсонської області проумовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання;

- засуджений ОСОБА_8 вказує про незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції. Свої доводи мотивує тим, що судом першої інстанції не прийнято до уваги зміст позитивної характеристики про його особу, обставини того, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Просить скасувати ухвалу суду та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Заслухавши доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, доводи захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 , якій підтримали свої апеляційні вимоги, просили їх задовольнити, думку прокурора про залишення апеляційних скарг захисника та засудженого без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно зі ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до усталеної судової практики «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом першої інстанції при розгляді клопотання дотримано зазначених вище вимог закону в повному обсязі.

Як випливає з матеріалів справи та наданої характеристики, в місцях позбавлення волі ОСОБА_8 знаходиться з 14.04.2014 року, під час перебування в установі попереднього ув`язнення 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, заохочень не мав. В ДУ «Дар`ївська виправна колонія №10» засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання з 29.11.2014 року. Має 25 заохочень за виконання покладених обов`язків і дотримання правил поведінки, та 1 стягнення за зберігання заборонених предметів, яке знято у встановленому законом порядку. За період відбування покарання зарекомендував себе позитивно, на сьогодні працевлаштований кухарем їдальні-кухні та приймає участь у роботах по благоустрою установи та відділення.
Зважаючи на те, що висновок про застосування умовно-дострокового звільнення має ґрунтуватися на оцінці поведінки засудженого за весь час відбування покарання, колегія суддів не може прийняти до уваги твердження апелянтів про те, що засуджений ОСОБА_8 підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання як особа, що довела своє виправлення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи.

Згідно із ст.6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Матеріалами справи підтверджено, що засуджений ОСОБА_8 відбув 3/4 частини призначеного йому судом покарання фактично у зв`язку із зарахуванням йому в строк відбуття покарання попереднього ув`язнення відповідно до ст.72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 03.04.2014 року по 06.11.2014 року.
ОСОБА_8 відбуває покарання за ряд тяжких злочинів, а також особливо тяжкого злочину, вчинених після його засудження за попереднім вироком до покарання у виді позбавлення волі за вчинення тяжких злочинів, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів та небажання ставати на шлях виправлення.
Працевлаштований ОСОБА_8 був періодично, відповідно до рішень комісій та суду в 2017-2020 роках йому було відмовлено у застосуванні заохочувальних норм, зокрема у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-достроковому звільненні від відбування покарання як такому, що не довів свого виправлення.
Як було правильно встановлено судом першої інстанції, заохочення засудженим ОСОБА_8 отримано за виконання обов`язків, що жодним чином не свідчить про наявність позитивних змін в його особистості.

Крім того, як правильно вказано судом, після відмови в застосуванні заохочувальних норм, в жовтні 2020 року ОСОБА_8 допустив злісне порушення порядку відбування покарання у виді зберігання заборонених предметів, що жодним чином не доводить його сумлінну поведінку та процес його виправлення.
Посилання апелянтів на позитивні відомості про особу ОСОБА_8 , що він своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, самі по собі ще не свідчать про те, що він довів своє виправлення, та, зважаючи на характеристику особи в цілому, не мають достатнього ступеня доведеності обставин, які мають бути прийняті до уваги для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Наведені вище обставини в їх сукупності свідчить про те, що засуджений ОСОБА_8 лише стає на шлях виправлення, але не довів його в обсязі достатньому для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відповідно до положень ст.81 КК України.

А тому процес змін в особистості засудженого ОСОБА_8 за весь час відбування покарання, ще не свідчить про його виправлення.

Отже висновок суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_8 не довів свого виправлення, є обґрунтованим, з яким погоджується і колегія суддів та не приймає до уваги доводи захисника та засудженого, які фактично обґрунтовані тими же обставинами та відомостями про особу засудженого, які були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання, апеляційним судом не встановлено.

Підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційних скарг захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 , колегія судів не знаходить.

Керуючись ч.2 ст.376 ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 , засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 22 червня 2021 року про відмову в задоволенні спільного клопотання комісії при ДУ «Дар`ївська виправна колонія №10» та спостережної комісії Білозерського району Херсонської областіпро умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_4
(підпис) ОСОБА_3