ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №478/565/15-к
Провадження №1-кп/477/3/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 (не з`явилася),

під час розгляду кримінального провадженням, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066, відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді у Жовтневому районному суді Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного злочину.

17 серпня 2021 року в судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання про призначення судово-медичної експертизи щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень потерпілому, на вирішення якої поставити питання щодо їх виду, кількості, локалізації, механізму спричинення ударів, а також ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, виявлених на тілі ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання вказував про наступне.

Відповідно до обвинувачення, у лютому 2015 року, ОСОБА_4 , під час конфлікту зі своїм знайомим ОСОБА_7 в будинку ОСОБА_8 в

с. Великоолександрівка Казанківського району Миколаївської області, умисно, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, наніс йому один удар внутрішньою частиною основи кисті правої руки в область обличчя (в область щелепи с лівого боку), від якого ОСОБА_7 впав на підлогу, після чого ОСОБА_4 підняв його та, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень, наніс йому ще два удари кулаком правої руки в області тулуба, що знаходиться трохи нижче грудної клітки (в область селезінки), внаслідок чого потерпілому ОСОБА_7 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження - розрив селезінки, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 він помер.

Вказав, що ОСОБА_4 заперечує нанесення ОСОБА_7 ударів з їх наслідками згідно пред`явленого обвинувачення, до того ж ОСОБА_8 також наносив удари по тілу потерпілого, а після конфлікту ОСОБА_7 самостійно пішов за горілкою для них та певний час не повертався. Потім вони знайшли його лежачим на землі біля будинку де проживає. Піднявши ОСОБА_7 та з`ясувавши у нього що все нормально, вони залишили потерпілого, а самі повернулися до будинку ОСОБА_8 .

Матеріали кримінального провадження вказують на те, що ОСОБА_7 був госпіталізований до лікувального закладу після 19 години 08 лютого 2015 року, а помер о 2-ій години 50 хвилин 09 лютого 2015 року.

Згідно висновку експерта № 24 від 24 березня 2015 року, смерть ОСОБА_7 настала внаслідок гострої крововтрати в результаті внутрішньочеревної кровотечі, на ґрунті травматичного розриву селезінки. За критерієм небезпеки для життя (як таке що спричинило смерть) травматичний розрив селезінки, ускладнений внутрішньочеревною кровотечею, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Зазнав, що при цьому у висновку експерта вказано, що при дослідженні трупа ОСОБА_7 були виявлені наступні тілесні ушкодження: синці, які зливаються, і садна на їх фоні в області перенісся, правої та лівої орбіт; синець в області лівої вушної мушлі; синець в області лівої щоки; два синця в області лівої підключичної області; 12 синців на тильній поверхні лівого передпліччя і лівої кісті; синець на тильній поверхні правої кісті; крововилив в м`які тканини лівої скроневої області; крововилив в м`які тканини правої скроневої області; субдуральна гематома об`ємом близько 10-15 мл. в потиличній області справа.

Також у висновку зазначено, що закрита черепно-мозковая травма у виді субдуральної гематоми в правій потилочно-тім`яній області об`ємом близько 10-15 мл., а також всі крововиливи та ссадна в області голови в своїй сукупності у живих осіб оцінюється від їх клінічного протікання.

Звернув увагу, що у висновку експерта не міститься твердження про те, що виявлене на тілі потерпілого ушкодження у вигляді травматичного розриву селезінки, являються несумісними для життя, а згідно направлення на СМЄ попередньою причиною смерті вказана субдуральна гематома.

Вважав, що це вказує на існування суттєвих протиріч між обвинуваченням, викладеним у обвинувальному акті, та висновком експерта № 24 від 24 березня 20215 року, зокрема й на те, що потерпілому було нанесено десятки тілесних ушкоджень, хоча обвинувачення вказує на нанесення йому ОСОБА_4 трьох ударів долонею: один по обличчю, два в область тулуба, хоча останній визнає тільки нанесення одного удару в область обличчя.

На думку захисника такі обставини впливають на правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 , неповноту слідства - не встановлення за яких обставин потерпілому було спричинено інші тілесні ушкодження, в тому числі й в області голови, що спричинило крововилив в ліву та праву область скроні та крововилив в область потилично-тім`яну область, і це з врахуванням показань обвинуваченого, що потерпілий після конфлікту і вживання алкоголю самостійно пішов в село за горілкою, і вони знайшли його через деякий час на вулиці з численними тілесними ушкодженнями. Ці дані вказують на наявність підстав для призначення по справі судово-медичної експертизи зі встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.

Обвинувачений підтримав це клопотання.

Прокурор заперечував проти нього, вказавши, що необхідні експертизи були проведені і проведення ще однієї медичної експертизи це затягування розгляду.

Суд, заслухавши думку учасників щодо заявленого клопотання, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Згідно зі ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Суд, виходячи з положень ст. 22, 86, 87, 89 КПК України зобов`язаний надати сторонам можливість здійснювати їх процесуальні права та обов`язки, в тому числі і стороні захисту можливість захищатися тими законними засобами та методами, які вона вважає за доцільне та необхідне.

Також, у ст. 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно зі ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно зі ст. 101 КПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. Кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях.
В статті 242 КПК України передбачено, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Експерт залучається за наявності підстав для проведення експертизи за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження (ст. 243 КПК України).
При цьому в ч. 2 ст. 242 КПК України передбачено, що для встановлення причин смерті, тяжкості та характеру тілесних ушкоджень проведення експертизи є обов`язковим.
Відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08 жовтня 1998 року (зі змінами) додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріали (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи.
З матеріалів справи вбачається, що під час досудового слідства було проведено судово-медичну експертизу тілесних ушкоджень та причин смерті потерпілого ОСОБА_7 , за результатами яких складено висновок № 24 від 24 березня 20215 року.
Під час судового розгляду ухвалою суду від 08 серпня 2019 року було задоволено клопотання захисника: призначено експертизу, на вирішення якої поставлено питання:
- Чи вірно та у повному обсязі було надано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , медичну допомогу медичними працівниками Казанківської центральної районної лікарні Миколаївської області за період його находження у лікувальному закладі з 08 по 09 лютого 2015 року?
- Який діагноз був встановлений лікувальним закладом (його працівниками) при госпіталізації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і чи був встановлений діагноз травматичний розрив селезінки, та які медичні заходи були йому надані?
- Чи знаходиться у прямому причинному зв`язок своєчасність та вірність надання медичної допомоги ОСОБА_7 з настанням його смерті?
В ухвалі також зобов`язано Казанківську центральну районну лікарню Миколаївської області надати експерту для проведення експертизи історію хвороби ОСОБА_7 .

12 серпня 2019 року ухвала суду була направлення одночасно для виконання до Миколаївського обласного бюро судово-медичних експертиз Управління охорони здоров`я Миколаївської облдержадміністрації та до Казанківської центральної районної лікарні Миколаївської області.

02 січня 2020 року на адресу суду надійшов висновок експертів № 81-к від 04 жовтня 2019 року (початок експертизи 28 серпня 2019 року).

Проте, в судовому засіданні 15 червня 2020 року захисник заявив клопотання про призначення додаткової експертизи за тими ж питаннями, оскільки у висновку експертів зазначено, що історія хвороби ОСОБА_7 для проведення експертизи надана не була. Тому просив перед призначенням додаткової експертизи витребувати цю історію хвороби і вже з її урахуванням провести повторну експертизу. Вказував, що суть проведення додаткової експертизи, призначеної за його клопотанням, зводилася до того, що при її здійсненні необхідно було дослідити історію хвороби померлого ОСОБА_7 і зробити об`єктивний висновок про причини його смерті, в противному випадку висновок експерта не можна вважати повним.

На виконання його клопотання судом постановлено ухвалу про витребування медичних документів щодо хворого ОСОБА_7 , яка виконана 10 серпня 2020 року, а після їх надходжень, ухвалою суду від 21 вересня 2020 року було призначено додаткову комісійну судово-медичну експертизу щодо уточнення причин смерті ОСОБА_7 та можливого зв`язку між його смертю і наданою неналежною медичною допомогою.

01 лютого 2021 року на адресу суду надійшов висновок експертів № 87-к від 13 жовтня 2020 року (початок експертизи 30 вересня 20209 року), відповідно до якого:

- при госпіталізації і при перебування ОСОБА_9 був встановлений наступний діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, чисельні гематоми, ексхімози обличчя, але травматичний розрив селезінки діагностований не був;

- медична допомога допомога в ОСОБА_10 була надана в обсязі, який відповідав встановленому діагнозу;

- виконані обстеження при проведенні судово-медичних експертиз і досліджень встановили у ОСОБА_7 мав місце так званий двохмиттєвий розрив селезінки, коли внаслідок травми виникли ушкодження пульпи селезінки без пошкодження її капсули (перша фаза травми), скупчення крові в пульпі призвело потім до розриву капсули селезінки; кровотечі до черевної порожнини; гострої крововтрати і настанню смерті, літературні дані свідчать, що у першій фазі травми селезінки діагностика важка через відсутність чіткої симптоматики даного виду травми, коли є підозра на першу фазу розриву селезінки, лікарям рекомендується встановити динамічний нагляд за хворим і при погіршенні стану хворого прийняти заходи невідкладного характеру, а у даному випадку погіршення стану хворого було настільки раптовим, що не залишало лікарям шансів змінити хід патологічного процесу, провокуючим фактором в розвитку другої фази розриву селезінки було фізичне навантаження хворого, який порушив постільний режим;

- таким чином мається прямий причинно-наслідковий зв`язок між травмою селезінки та настанням смерті і відсутній причинний зв`язок між якістю медичної допомоги і настанням смерті хворого.

Захисник, заявляючи в судовому засіданні 17 серпня 2021 року чергове клопотання про призначення судово-медичної експертизи, просив поставити перед експертом питання про кількість, локалізацію, характер та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_7 .

В той же час, під час досудового слідства була проведена експертиза по вирішенню цих питань висновок від 24 березня 2015 року, а під час судового розгляду за клопотанням захисника були проведені медичні експертизи по уточненню причин його смерті. Тому клопотання захисника про призначення судово-медичної експертизи, в якій необхідно знову встановити тілесні ушкодження у потерпілого, суд вважає безпідставними та такими, що направлені на затягування розгляду справи. До того ж, посилання захисника, що проведення цієї експертизи необхідно для встановлення осіб, причетних до спричинення потерпілому інших тілесних ушкоджень, які не вміняються у вину ОСОБА_4 , на думку суду виходять за межі висунутого йому обвинувачення та меж судового розгляду, оскільки у вину ОСОБА_4 не ставиться спричинення всіх тілесних ушкоджень

ОСОБА_7 , а тільки ті, які потягли його смерть (згідно обвинувального акту).

На переконання суду, проведення судово-медичної експертизи по повторному встановленню тілесних ушкоджень потерпілому, не зможе усунути неповноту слідства чи протиріччя в доказах, якщо така має місце на думку захисту, оскільки проведення медичних досліджень визначає та констатує вид, локалізацію та характер тілесних ушкоджень, можливий механізм їх спричинення, що вже було здійснено, а не встановлює осіб, якими вони були нанесені, якщо правоохоронним органом вони встановлені не були.

За викладеного, керуючись статтями ст.ст. 242, 332, 371, 372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника про призначення судово-медичної експертизи щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень, спричинених потерпілому ОСОБА_7 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

В судовому засіданні було проголошено резолютивну частину ухвали, її повний текст складено на 18 серпня 2021 року для проголошення о 13.00.

Суддя ОСОБА_1