Справа № 591/7826/21
Провадження № 1-кс/591/3679/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2021 року м. Суми
Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням, узгодженим з прокурором, про арешт майна, яке мотивувала тим, що у провадженні СУ ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження №002430 від 27.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та 02.12.2021 на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено предмети відповідно поданого клопотання. З метою збереження речових доказів слідчий просив накласти арешт на вилучене майно.
Слідчий клопотання підтримав.
Володілець майна ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання, зазначив, що рації були куплені за його власні кошти, використовуються ним під час зайняття гірськолижним спортом та не мають жодного відношення до вчиненого злочину.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, володільця майна, дослідивши подані докази вважає, що клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження №002430 від 27.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Як вбачається з положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому, ч.3 ст.170 КПК України, встановлено, що у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи виключно за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 («Речові докази») цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 ст.170 цього Кодексу, а згідно ч.2 цієї статті при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати, крім іншого: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Разом з тим, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази того, що відносно вилученого майна існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вони є доказом злочину, тобто були знаряддям чи предметом вчинення якихось протиправних і кримінально-караних дій, направлених на вчинення дій, передбачених диспозиціями ч.2 ст.321-1, ч.3 ст.191, ст.227 і ч.1 ст.320 КК України, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В той же час, матеріали провадження містять лише витяг з ЄРДР, ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку та протокол обшуку, які ніяким чином не підтверджують зазначені у клопотанні слідчого обставини, та, які на думку слідчого судді, є явно не достатніми для прийняття рішення про накладення арешту на майно.

Тому правові підстави для накладення арешту відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-171 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її вручення.

Слідчий суддя ОСОБА_1