ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/555/21 Номер провадження 11-кп/814/827/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
представника ДУ «Крюковська виправна колонія №29» ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Полтаві в режимі відеоконференції з ДУ «Крюковська виправна колонія (№29)» матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 22 квітня 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні спільного подання державної установи «Крюковська виправна колонія (№ 29)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення щодо засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоні Партизани Носівського району Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, інваліда 3 групи. Засудженого : 23.02.2017 року Носівським районним судом Чернігівської області за ст. 121 ч. 2, 72 ч.5 КК України до 7 років позбавлення волі,строк попереднього ув`язнення зараховано в строк відбуття покарання з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавленням волі. Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 08.11.2017 року вирок щодо покарання залишено без змін. Постановою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 25.10.2018 року вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 23.02.2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 08.11.2017 року на підставі ст. 433 ч.2 КПК України змінено. Згідно ч.5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за період з 21 червня 2017 року по 07 листопада 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно ухвали суду, адміністрація державної установи «Крюковська виправна колонія (№ 29)» та спостережна комісія при Полтавській райдержадміністрації 22.02.2021 року звернулись до суду із спільним поданням про застосування щодо засудженого ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він відбув 2/3 частини строку покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд, пославшись на передчасність подання адміністрації, вказав, що ОСОБА_8 станом на час розгляду справи сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбуття невідбутої частини покарання за вказаних обставин.

В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу суду та задовольнити його апеляційну скаргу, застосувавши до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Зазначає, що ухвала суду прийнята без повного з`ясування усіх обставин справи. Зокрема, відносно невелика кількість застосованих заохочень пов`язана виключно із станом здоров`я засудженого та обмеженістю у праці.

Зазначає, що відбув 2/3 строку покарання, має позитивну характеристику, до виконання вимог персоналу ставиться сумлінно, стягнень не має, а тому належними та допустимими доказами наявними в матеріалах особової справи та позицією установи виконання покарань фактично доведено виправлення засудженого та можливість застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Заслухавши доповідача, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував щодо апеляційної скарги засудженого та вказував про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали провадження та особової справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вирішила наступне.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув певний строк покарання, призначений судом, в залежності від ступеня тяжкості скоєного ним злочину.

Отже, відбуття певної частини покарання є лише формальною умовою умовно-дострокового звільнення. Фактичною або матеріальною обов`язковою підставою є доведеність виправлення засудженого - поведінка ув`язненого в місцях позбавлення волі та його ставлення до праці.

Як вбачається із матеріалів провадження, станом на час звернення з спільним поданням адміністрації колонії про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, засуджений ОСОБА_8 відбув більше ніж 2/3 строку покарання призначеного вироком суду.

На думку колегії суддів, розглядаючи спільне подання адміністрації колонії та спостережної ради суд першої інстанції належним чином не врахував всі обставини провадження та прийшов до помилкового висновку про те, що засуджений не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи.

Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Відмовляючи у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 , суд першої інстанції послався на неодноразову відмову засудженому у застосуванні зміни умов тримання, передбачених ст. 100(101) КВК та застосування ст. 82 КК України, що, на думку суду, стало підставою вважати про недоведеність засудженим свого виправлення під час відбування покарання в місцях позбавлення волі.

Так, як вбачається з характеристики, затвердженої начальником установи «Крюковська виправна колонія (№29)» від 09 лютого 2021 року щодо ОСОБА_8 , останній за період з 23.02.2017 по 26.09.2019 утримання у різних установах виконання покарань характеризувався посередньо. Заохочень та стягнень не мав.

Починаючи з 26.09.2019 року відбуває покарання в державній установі «Крюковська виправна колонія (№ 29). Працевлаштований прибиральником відділення соціально-психологічної служби. На даний час за період відбування покарання в установі ОСОБА_8 характеризується позитивно. Режим відбування покарання не порушує, стягнень не має. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим Кодексом України та «Правилами внутрішнього розпорядку», а також дотримання трудового розпорядку має 3 заохочення.

До виконання передбаченим законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до ст. 127 КВК України бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну ініціативу в організації їх роботи.

Відповідно до ст. 123 КВК України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення». Відвідує лекції правового характеру, культурно-масові заходи, проходить курси підготовки до звільнення. Отримав робітничу кваліфікацію в філії професійно-технічного училища БВК (№ 16) за спеціальністю слюсар з ремонту сільськогосподарських машин та устаткування.

Відповідно до ст. 110, 112, 113 ( ст. 59 для виправних центрів ) Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує доброзичливі родинні зв`язки із батьком шляхом листування, побачень, телефонних розмов. Отримує посилки, передачі.

За вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 23.02.2017 року має позов на загальну суму 200 820,00 грн. Згідно інформації наданої виконавчою службою, виконавче провадження на засудженого ОСОБА_8 не відкривалось. У зв`язку з цим адміністрацією установи було направлено запит до Носівського районного суду Чернігівської області для передачі документів в виконавчу службу та відкриття виконавчого провадження. До бухгалтерії установи виконавчі листи не надходили. Дострокових відшкодувань не проводилося. Вину у вчиненому злочині визнав частково. Міру покарання вважав не справедливою. Згідно особистої заяви засудженого, долученої до матеріалів особової справи, вину за скоєний злочин визнає повністю, міру покарання вважає справедливою.

Відповідно до витягу з протоколу №3 від 09 лютого 2021 року на спільному засіданні комісії КВК-29 та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації зроблено висновок, що засуджений ОСОБА_8 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому вважає за доцільне застосувати до засудженого ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Тому витяги з попередніх протоколів №22 від 31.10.2018 та №26 від 28.12.2018, №2 від 31.01.2019, відповідно до яких засудженому відмовлено у заміні умов тримання, як особі, яка лише стає на шлях виправлення та витягу з протоколу №23 від 10.12.2019, де засудженому попередньо відмовлено у заміні основного покарання, яке він відбуває на більш м`яке, оскільки ОСОБА_8 не довів свого виправлення, не можуть слугувати підставою для відмови в умовно-достроковому звільненні.

Відповідно до довідки наданої апеляційному суду за підписом начальника установи ОСОБА_10 , засудженому ОСОБА_8 на підставі ст. 130,131 КВК України оголошено подяку за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, а також дотримання трудового розпорядку, згідно наказу ДУ «Крюковська виправна колонія (№29)» від 08.06.2021 №6-21.

З урахуванням викладеного, оцінивши застосування до засудженого ОСОБА_8 заохочення безпосередньо за сумлінну поведінку, відсутності даних про те, що до ОСОБА_8 станом на апеляційний розгляд застосовувались стягнення оголошені правами начальника установи, проаналізувавши дані про особу засудженого, його поведінки за увесь період відбування покарання в колонії та відношенні до праці в цілому, зважаючи на наявність характеристики, в якій відображена оцінка ступеня виправлення засудженого та вказано про те, що ОСОБА_8 заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно статті 81 КК України, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_8 заслуговує на умовно-дострокове звільнення, так як мету покарання було досягнуто, а тому немає необхідності в подальшому відбуванні реального покарання у вигляді позбавлення волі.

За таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню, а засуджений ОСОБА_8 умовно-достроковому звільненню з місць позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 22 квітня 2021 року скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою спільне подання державної установи «Крюковська виправна колонія (№ 29)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування призначеного судом покарання, задовольнити.

Звільнити умовно-достроково засудженого ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання.

Ухвала набирає законної сили після її оголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4