УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ВСТАНОВИВ:
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання психотропної речовини МЕТАМФІТАМІН, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, віднесено до особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, діючи повторно у невстановлених досудовим слідством особи, часі та місці, придбав двадцять чотири зіп-пакети, вказаною особливо небезпечною психотропною речовиною, з метою подальшого збуту.
Після чого, зберігаючи при собі вищевказану особливо небезпечну психотропну речовину, ОСОБА_5 , з метою подальшого збуту особливо небезпечної психотропної речовини, 16.12.2021 у невстановлений досудовим слідством час, вийшов з місця мешкання, а саме з квартири АДРЕСА_1 та перевіз до Вознесенівського району м. Запоріжжя.
В подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на збут особливо небезпечної психотропної речовини, пройшов до заправки «Patriot», яка розташована на прибережній автомагістралі за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 72, де був затриманий працівниками поліції.
17.12.2021 о 00 годин 12 хвилин, в порядку ст. 208 КПК України, та в ході особистого обшуку у ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено двадцять два зіп-пакета з кристалічною речовиною білого кольору (двадцять один з яких було упаковано в паперовий конверт із пояснювальними написом та підписами учасників та один упаковано в окремий паперовий конверт із пояснювальним написом та підписами учасників).
Так, 17.12.2021, з 00 години 57 хвилин по 01 годину 18 хвилину, в ході огляду за геолокаційними даними: 47.8300692:35.1291919; 47.8303897:35.1292391, було виявлено та вилучено: 2 (два) зіп-пакета з речовиною, які було упаковано в 2 окремих паперових пакетів.
Враховуючи вищенаведене, орган досудового розслідування приходить до висоновку, що по вказаним вилученим згорткам, які обмотані ізолентою синього кольору речовиною, необхідно провести огляд слідчих дій, зокрема провести експертизу.
Таким чином, оскільки вищезазначене майно, вилучене під час огляду, має істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, може нести у собі відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, які встановлюються під час досудового розслідування, слідчий просив накласти арешт на вищевказане майно.
Слідчий підтримав клопотання про арешт майна про що зазначив в поданій заяві.
Власник майна в судове засідання не викликався відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.
З урахуванням положень ч. 2 ст. 172 та ч. 4 ст. 107 КПК України слідчий суддя вважав за можливе розглянути клопотання за відсутності вказаних осіб, без здійснення фіксування технічними засобами.
Дослідивши клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.
Під час затримання 17.12.2021 о 00 годин 12 хвилин, ОСОБА_5 , в порядку ст. 208 КПК України, був проведений його особистий обшук, під час якого у останнього виявлено та вилучено двадцять два зіп-пакета з кристалічною речовиною білого кольору (двадцять один з яких було упаковано в паперовий конверт із пояснювальними написом та підписами учасників та один упаковано в окремий паперовий конверт із пояснювальним написом та підписами учасників).
Крім того, 17.12.2021, з 00 години 57 хвилин по 01 годину 18 хвилину, в ході огляду за геолокаційними даними: 47.8300692:35.1291919; 47.8303897:35.1292391, слідчим було виявлено та вилучено: 2 (два) зіп-пакета з речовиною, які було упаковано в 2 окремих паперових пакетів.
Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як передбачено частиною 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Поряд із цим, відповідно до з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження тощо.
Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України, предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.
Слідчий суддя вважає доведеним, що виявлені та вилучені під час огляду за геолокаційними даними: 47.8300692:35.1291919; 47.8303897:35.1292391, речі з невідомою речовиною всередині можуть бути предметами, вилученими з обігу. Для встановлення цього факту необхідно проведення комплексу слідчих та процесуальних дій, а також відповідних експертиз, що потребує певного часу.
Таким чином, враховуючи кваліфікацію кримінального правопорушення та обставини його вчинення, слідчий суддя вважає, що вилучене майно є доказом вчинення кримінального правопорушення, тому потреба в накладенні арешту на нього є очевидною та доцільною.
Кожен з ризиків, перелічених в ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, доведений, отже клопотання має бути задоволено.
Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 17 грудня 2021 р., з 00 години 57 хвилин по 01 годину 18 хвилину, в ході огляду за геолокаційними даними: 47.8300692:35.1291919; 47.8303897:35.1292391, а саме:
- 2 (два) зіп-пакета з речовиною, які було упаковано в 2 окремих паперових пакетів.
Ухвала про арешт майна виконується негайно, слідчим, прокурором.
Арешт майна може бути скасований у порядку встановленому КПК України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1