УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Приморського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тирасполь, Республіки Молдови, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:
- 01.11.2017 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.383, ч. 1 ст. 384 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначено покарання у вигляді виправних робіт строком на 7 (сім) місяців із відрахуванням суми заробітку в дохід держави у розмірі 15 %,

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,
представника Приморського РВ філії
Державна установа «Центр пробації»
в Одеській області - ОСОБА_6 , суд

ВСТАНОВИВ:

Начальник Приморського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_7 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із поданням про звільнення від призначеного покарання відносно ОСОБА_4 , у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

У судовому провадженні прокурор ОСОБА_5 просив звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.

У судовому засіданні представник Приморського РВ філії Державна установа «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 підтримала подання з підстав зазначених у поданні.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про необхідність явки до суду.

Судом встановлено, що 01 листопада 2017 року вироком Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.383, ч. 1 ст. 384 КК України, та на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначено покарання у вигляді виправних робіт строком на 7 (сім) місяців із відрахуванням суми заробітку в дохід держави у розмірі 15 %.

Згідно вимог ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у строк два роки, - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Відповідно до ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Згідно до ч.4 ст.80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Таким чином указані норми Кримінального Кодексу України застосовуються у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності; держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
Оскільки у матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за такі дії, та про вчинення ним нового кримінального правопорушення до закінчення строку давності, тому немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Згідно до ст.152 Кримінально-виконавчого Кодексу України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.
Враховуючи вище зазначене, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2017 року, та факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком, суд приходить до висновку, що подання начальника Приморського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_3 є обґрунтованим, та підлягає задоволенню.

Керуючись ч.1 ст.78 КК України, п.9 ч.1 ст.537, ст.539, ст.395 КПК України, ч.2 ст.165 КВК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання начальника Приморського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_4 від призначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси від 01.11.2017 року покарання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від покарання призначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2017 року, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Матеріали особової справи відносно засудженого ОСОБА_4 направити до Приморського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 7 днів з дня проголошення ухвали через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд.

Суддя ОСОБА_1

08.12.2021