ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи : 661/4911/18
Номер провадження : 11-кп/819/977/21 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія : ч.1 ст.187 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі: головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ОСОБА_6

прокурора: ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисників обвинуваченого адвокатів: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0002111 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 24 червня 2021 року стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в:

Вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 24 червня 2021 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, Полтавської області, громадянина України, освіта вища, неодруженого, безробітного, утриманців не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162 КК України, ч.1 ст.187 КК України, та призначено йому покарання: за ч.1 ст.162 КК України - у виді 1 року 6 місяців обмеження волі; за ч.1 ст.187 КК України - у виді 4 років позбавлення волі. Відповідно до ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 3 (три) роки. Покладено при цьому на засудженого ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: - періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Речові докази по кримінальному провадженню: оригінал амбулаторної картки ОСОБА_10 на 88 аркушах та рентгенівський знімок (а.п.56) повернуто потерпілому ОСОБА_10 , за належністю.

За вироком суду, -

1. ОСОБА_8 , 30.08.2018 року , близько 19:00 год, незаконно, на ґрунті раптово виниклого конфлікту, з метою його вирішення, всупереч волі власника, переслідуючи умисел на порушення конституційного права на недоторканість володіння особи, передбаченого ст.30 Конституції України, умисно, через вхідні двері будинку в якому проживає ОСОБА_10 , розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , проник до житла останнього, чим порушив право потерпілого на недоторканість житла.

2. Він же, 30.08.2018 року, близько 19:05 год., перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_3 , відкрито скоїв напад із застосуванням стосовно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , насильства, яке є небезпечним для здоров`я, а саме: наніс потерпілому не менше п`ятнадцяти ударів кулаками обох рук в область обличчя та не менше п`яти ударів обома ногами по тулубу ліворуч та праворуч, заподіявши йому таким чином, згідно висновку судово-медичної експертизи №108 НК від 17.10.2018 року, тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому 7, 8, 9 ребер ліворуч по середньо-паховій лінії зі зміщенням, синця бічної поверхні грудної клітки ліворуч, які є тілесними ушкодженнями середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я, а також у вигляді синця повік лівого ока з субконьюктівальним крововиливом, які є легкими тілесними ушкодженнями та незаконно заволодів належними ОСОБА_10 грошовими коштами в сумі 600,00 гривень, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

На вказаний вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вважає вирок суду незаконним та таким, який підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

В обґрунтування своєї апеляції посилається на те, що суд першої інстанції в порушення вимог закону при призначенні покарання обвинуваченому не врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини їх скоєння та дані про особу обвинуваченого.

Так, призначаючи обвинуваченому покарання із застосуванням ст.75 КК України, суд першої інстанції своє рішення належним чином не мотивував.

Також, судом не взято до уваги, що ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення проти власності, здоров`я особи похилого віку, недоторканості житла, вину не визнав, висновки органу пробації, ухилявся від явки до слідчого та знаходивсь під вартою і у розшуку.

Щодо особи обвинуваченого, то він непрацевлаштований, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність обвинуваченого, у зв`язку з чим призначене обвинуваченому покарання із застосуванням ст.75 КК України є занадто м`яким.

Просить повторно дослідити докази, а саме характеризуючи матеріали на обвинуваченого, вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 24 червня 2021 року стосовно ОСОБА_8 , в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.162 КК України - у виді 1 року 6 місяців обмеження волі; за ч.1 ст.187 КК України - у виді 4 років позбавлення волі. Відповідно до ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст.72 КПК України, в строк, покарання ОСОБА_8 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 17.10.2018 року по 30.05.2019 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав апеляцію, обвинуваченого та захисника про заперечення задоволення апеляційної скарги, заслухавши сторони в судових дебатах, перевіривши та дослідивши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні правопорушення, за яким його засуджено, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.162 та ч.1 ст. 187 КК України обґрунтовано доказами та ніким не оспорюються.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах санкції закону, з урахуванням ступеню тяжкості злочину, даних про особу засудженого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання поза увагою суду фактично залишено той принцип, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційні злочини, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, то він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При цьому рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано застосував вимоги ст. 75 КК України, та приймаючи рішення про призначення ОСОБА_8 покарання із застосуванням випробувального терміну, своє рішення належним чином не мотивував, безпідставно послався на ряд обставин а саме те що обвинувачений має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності і з часу вчинення ним злочинів (вже майже три роки) ніяких протиправних дій не вчиняв, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, тоді як вказані обставини ніяким чином не знижують ступінь тяжкості скоєного злочину, ОСОБА_8 призначено покарання, яке не відповідає ступнею тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого внаслідок м`якості, що згідно з ст. 409, 412, 414 КПК України є підставою для скасування вироку суду в апеляційному порядку.

Згідно із постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Так, вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.187 КК України відповідно ст.12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення строком до 7 років.

Суд першої інстанції при обранні міри та виду покарання засудженому ОСОБА_8 із застосуванням ст.75 КК України в мотивувальній частині вироку не зазначив, чому саме вказані дані про особу обвинуваченого він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання. Посилання суду на те, що підсудний задовільно характеризується за своїм змістом лише характеризують особу винного і не впливають на ступінь тяжкості скоєних ним злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_8 , судом не враховано досудову доповідь, відповідно до якої за встановлених характеризуючих даних про особу обвинуваченого також високого ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства.

Колегія суддів, вважає, що за таких обставин підстав для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням вимог ст.75 КК України не вбачається, що ОСОБА_8 необхідно призначити покарання без застосування інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи прокурора є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а вирок суду першої інстанції також на підставі ст. 409, 414 КПК України у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідність призначення покарання, яке не відповідає тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості підлягає скасуванню в частині призначення покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, колегія суддів, у відповідності до вимог ст.50,65 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки, вчинення кримінальних правопорушень які належать до категорії кримінального проступку (ч.1 ст.162 КК України) та тяжкого злочину (ч.1 ст.187 КК України), особу винного, який характеризується задовільно, не одружений, не працює, має постійне місце реєстрації та проживання, вину не визнав, за досудовою доповіддю виправлення ОСОБА_8 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити потенційну небезпеку для суспільства, обставин, що пом`якшують згідно ст.66 КК України покарання ОСОБА_8 , судом не встановлено, обставиною, що обтяжує його покарання згідно ст.67 КК України є вчинення злочину щодо особи похилого віку, та вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч.1 ст.162 КК України у виді обмеження волі ч.1 ст.187 КК України, у виді позбавлення волі, яке буде достатнім та необхідним для його виправлення, без застосування ст. 75,76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 413, 414, 418, 420 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 24 червня 2021 року стосовно ОСОБА_8 , в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.162 КК України - у виді 1 року 6 місяців обмеження волі; за ч.1 ст.187 КК України - у виді 4 років позбавлення волі. Відповідно до ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст.72 КПК України, в строк, покарання ОСОБА_8 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 17.10.2018 року по 30.05.2019 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений учасниками судового провадження в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: ОСОБА_2 (підпис) ОСОБА_3 (підпис) ОСОБА_4 (підпис)