Справа № 646/8124/19
№ провадження 1-кп/646/196/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2022 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002547 від 19.10.2019 відносно обвинувачених:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Азербайджан, азербайджанця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Республіки Азербайджан, азербайджанця, громадянина Республіки Азербайджан, працюючого без офіційного працевлаштування вантажником, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 19.10.2019 близько 03:40 год., знаходячись неподалік кафе «Сіті» біля перехрестя вулиць Достоєвського та Заводської у м.Харкові, у громадському місці, діючи умисно, групою осіб разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 , з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, усвідомлюючи, що своїми діями грубо порушує громадський порядок, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки в громадських місцях, що супроводжувалося особливою зухвалістю, безпідставно та безпричинно наніс потерпілому ОСОБА_9 (який лежав на землі після нанесеного йому ОСОБА_5 удару скляною пляшкою по голові) кілька ударів руками в область обличчя, сидячи на ньому зверху та утримуючи ОСОБА_9 в положенні лежачи на землі, при цьому не даючи йому змоги захиститися від побиття і контролюючи рухи та дії останнього.
В результаті вказаних умисних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_9 спричинені, згідно з висновком судово-медичної експертизи №09-1274/19 від 21.10.2019, легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі та легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді травматичного ушкодження коронок двох зубів на верхній щелепі з крововиливом в ясна в їх зоні.
ОСОБА_5 19.10.2019 близько 03:40 год., знаходячись неподалік кафе «Сіті» біля перехрестя вулиць Достоєвського та Заводської у м.Харкові, у громадському місці, діючи умисно, групою осіб разом зі своїм знайомим ОСОБА_4 , з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, усвідомлюючи, що своїми діями грубо порушує громадський порядок, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки в громадських місцях, що супроводжувалося особливою зухвалістю, безпідставно та безпричинно наніс потерпілому ОСОБА_9 удар скляною пляшкою по голові в тім`яно-потиличну область, від якого потерпілий ОСОБА_9 впав на землю, після чого йому наніс удари руками ОСОБА_4 огли
В результаті вказаних умисних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_9 спричинені, згідно з висновком судово-медичної експертизи №09-1274/19 від 21.10.2019, легкі тілесні ушкодження у вигляді садна та синця у тім`яно-потиличній області по центру, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали скороминущі наслідки тривалістю не більше шести днів.
Представник потерпілого у призначене судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Крім того, зазначив, що обвинуваченими добровільно відшкодовано шкоду потерпілому, не заперечував проти розгляду справи в порядку ст.349 КПК України.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із учасниками судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутності представника потерпілого.

Допитані у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнали свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого їм діяння та пояснили про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останнім обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, тобто - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
Під час допиту обвинувачений ОСОБА_4 надав наступні свідчення, 19.10.2019 близько 03:40 год., він знаходячись неподалік кафе «Сіті» біля перехрестя вулиць Достоєвського та Заводської у м.Харкові, наніс ОСОБА_9 (який лежав на землі після нанесеного йому ОСОБА_10 удару скляною пляшкою по голові) кілька ударів руками в область обличчя, сидячи на ньому зверху та утримуючи його в положенні лежачи на землі, при цьому не даючи йому змоги захищатися та контролювати його рухи.
Під час допиту обвинувачений ОСОБА_5 надав наступні свідчення, 19.10.2019 близько 03:40 год., він знаходячись неподалік кафе «Сіті» біля перехрестя вулиць Достоєвського та Заводської у м.Харкові, групою осіб разом зі своїм знайомим ОСОБА_4 , наніс ОСОБА_9 удар скляною пляшкою по голові, від якого останній впав на землю, після чого йому наніс удари руками ОСОБА_4 .
Показання обвинувачених є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміють обвинувачені та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинувачених та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують осіб обвинувачених.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченим та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує їх дії, за ч.2 ст.296 КК України, тобто, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб
При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про осіб обвинувачених, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Республіки Азербайджан, азербайджанець, громадянин України, не працює, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставини, які згідно зі ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець Республіки Азербайджан, азербайджанець, громадянин Республіки Азербайджан, працюючий без офіційного працевлаштування вантажником, одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставини, які згідно зі ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття, добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачені вчинили нетяжкий злочин.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, дані про особу обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обставини, що пом`якшує покарання обвинувачених, їх щире каяття, та добровільне відшкодування шкоди, відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку сторони обвинувачення та захисту, суд вважає, що їх виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у вигляді обмеження волі та враховуючи тяжкість злочину, особу винних, та інші обставини справи, суд вважає за можливе звільнити від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, з покладанням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та попередження скоєння нових злочинів.
Цивільний позов не заявлений.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Судові витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1