У Х В А Л А
Іменем України

08 листопада 2021 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , особи, якою подано клопотання, адвоката ОСОБА_4 , особи, в інтересах якої подано клопотання, ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту нерухомого майна,
ВСТАНОВИВ:
04 листопада 2021 року до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту нерухомого майна, подане в порядку ст. 174 КПК України.
Клопотання обґрунтовується тим, що у 2004 році Деснянським РУГУ МВС України в м. Києві проводилось досудове розслідування у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 187 КК України. Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 26 березня 2004 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є особистою власністю засудженого.
23 листопада 2004 року відділом державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві на виконання вироку суду на підставі виконавчого листа № 1-245 від 26.03.2004 винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_6 та оголошення заборони на його відчуження (реєстраційний номер обтяження 1495879 від 24.11.2004).
20 березня 2006 року майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме 1/5 квартири АДРЕСА_1 , описане та арештоване згідно акту АА № 044625.
02 жовтня 2006 року згідно протоколу № 6280041-1 СДП «УКРСПЕЦ`ЮСТ» проведено прилюдні торги по реалізації майна, переможцем яких став ОСОБА_5 . Останнім було сплачено відповідну суму.
28 травня 2007 року виконавцем закінчено виконавче провадження, однак арешт не знято і допущені порушення порядку оформлення кінцевих результатів торгів, в результаті чого ОСОБА_5 не може оформити право власності на придбане майно, у зв`язку з чим останнім було подано позовну заяву до Деснянського районного суду м. Києва про визнання права власності на 1/5 квартири АДРЕСА_1 та зняття арешту з майна. В ході розгляду цивільної справи було встановлено, що на вказану квартиру було накладено арешт під час досудового розслідування кримінальної справи відносно ОСОБА_6 і при винесенні вироку даний факт не було враховано.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно слідчим Деснянського РУГУ МВС України в м. Києві Бенюхом на підставі постанови від 05.02.2004 накладено арешт на всю квартиру, а не на 1/5 частину, яка належить ОСОБА_6 , що порушує майнові права інших власників даного майна: ОСОБА_5 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .
На підставі кладеного, особа, якою подано клопотання, просить скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , накладений постановою слідчого Деснянського РУГУ МВС України в м. Києві від 05.02.2004.
Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, з підстав того, що арешт на спірне майно накладався слідчим в порядку, передбаченому КПК України в редакції 1960 року, тому питання скасування арешту майна в даному випадку має розглядатись в порядку цивільного судочинства.
Особа, якою подано клопотання, адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримала та просила його задовольнити за наведених в ньому підстав. Особа, в інтересах якої подано клопотання, ОСОБА_5 підтримав думку свого представника.
Слідчий суддя вислухавши учасників розгляду клопотання, дослідивши клопотання та додатки до нього, приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до частини першої статті 174 КПК України (в редакції 2012 року), підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Отже, порядок скасування арешту майна, що накладений в межах кримінального провадження, встановлено статтею 174 КПК України (в редакції 2012 року), і відповідно підлягає розгляду за правилами кримінального судочинства.
Слідчий суддя наділений повноваженнями приймати рішення про припинення такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт, виключно під час досудового розслідування, розпочатого шляхом внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, встановленому чинним КПК України.
Проте, як вбачається з клопотання та додатків до нього арешт на квартиру, щодо якої подано клопотання, було накладено на підставі постанови слідчого Деснянського РУГУ МВС України в м. Києві від 05.02.2004, тобто на підставі положень КПК України 1960 року.
При цьому, згідно з пунктом 9 розділу XI "Перехідні положення" КПК України 2012 року питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Відповідно до ч.6 ст.126 КПК України (в редакції КПК 1960 року) накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.
Згідно висновків, викладених Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року у справі № 727/2878/19, спір щодо звільнення майна з-під арешту є приватноправовим, якщо арешт накладений на майно особи, яка не була учасником кримінального провадження, розпочатого за Кримінально-процесуальним кодексом України (далі - КПК України 1960 року) та завершеного (вирок, постанова про закриття провадження) у порядку, передбаченому КПК України 1960 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі N 372/2904/17-ц) або КПК України 2012 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі N 2-3392/11). Залежно від суб`єктного складу учасників цього спору його слід розглядати за правилами цивільного чи господарського судочинства.
Враховуючи викладене, клопотання, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 174, 309, 369-372, п.9 розділу ХІ КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту нерухомого майна - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя