ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9862/21 Номер провадження 11-сс/814/870/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , поданою в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 18 жовтня 2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого групи слідчих - тимчасово виконуючого обов`язки слідчого СУ ГУНП у Полтавській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 жовтня 2021 року за №0000629, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 14 години 05 хвилин 10 жовтня 2021 року до тих же години та хвилини 09 грудня 2021 року, підозрюваному

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Зугдіді Грузія, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував наявність: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється та його обставини, особу підозрюваного, а також неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, щоб запобігти встановленим вище ризикам.

Одночасно, урахувавши підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 КПК України, слідчий суддя, керуючись положеннями п.1 ч.4 ст.183 КПК України встановив відсутність підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства та погрозами його застосування.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 18 жовтня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, погодженого прокурором, про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Свої вимоги апелянт мотивує, що слідчий суддя не врахував те, що прокурором не доведено наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, заявлених у клопотанні органу досудового розслідування ризиків, а також неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, щоб запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

Одночасно захисник посилається на те, що ОСОБА_8 у силу ст.89 КК України несудимий, до затримання неофіційно працював, у нього наявні місце реєстрації та постійне місце проживання, де щодо нього негативних характеристик немає.

Також адвокат вказує, що підозрюваному в іншому кримінальному провадженні вже обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому слідчим суддею безпідставно не відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про повторне обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження за клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , колегія суддів дійшла наступного висновку.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ГУНП у Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 жовтня 2021 року за №0000629, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.189 КК України (а.с. 5).

Досудовим розслідуванням установлено, що 08 серпня 2021 року приблизно об 11 годині по вул. Конституції, 42 м. Горішні Плавні ОСОБА_8 , діючи умисно, погрожуючи ОСОБА_10 ножем, заволодів протиправним шляхом автомобілем марки «BMW» моделі Х-5, н.з. НОМЕР_1 , яким користувався останній.

У подальшому, 09 серпня 2021 року підозрюваний, погрожуючи заподіяти тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_10 , висловив вимогу останньому щодо необхідності передати йому грошові кошти у сумі 80 000 гривень для повернення транспортного засобу марки «BMW» моделі Х-5, н.з. НОМЕР_1 .

У зв`язку з цим, ОСОБА_10 , з метою повернення згаданого автомобіля, побоюючись за своє життя та здоров`я, 09 серпня 2021 року у вечірній час, перебуваючи у приміщенні кафе «Жара» у м. Горішні Плавні, діючи на виконання вимоги ОСОБА_8 , передав останньому грошові кошти у сумі 40000 гривень.

Після цього, підозрюваний, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця та отримання всієї суми грошових коштів, з 09 серпня до 08 жовтня 2021 року здійснював систематичні погрози заподіяти ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження у разі ненадання останнім другої частини грошових коштів у розмірі 40000 гривень.

15 жовтня 2021 року слідчим ОСОБА_9 , за погодженням прокурора ОСОБА_6 , повідомлено ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, а саме у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень (а.с. 77-78).

18 жовтня 2021 року слідчий ОСОБА_9 , за погодженням прокурора ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, без визначення розміру застави, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а також неможливістю запобігти вказаним вище ризикам шляхом застосування ОСОБА_8 інших більш м`яких запобіжних заходів.

Так, слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, застосував ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, SeriesA, № 182).

У свою чергу, розглядаючи клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а саме до 7 років позбавлення волі, те, що ОСОБА_8 підозрюється у систематичній протиправній діяльності щодо потерпілого ОСОБА_10 та в іншому кримінальному провадженні йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, вік, стан здоров`я, репутацію, та майновий стан ОСОБА_8 , відсутність у нього постійного місця проживання та сталих соціальних зв`язків, а також неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, щоб запобігти встановленим вище ризикам.

Обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним указаного злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема даними: протоколів допиту потерпілого ОСОБА_10 від 01 та 13 жовтня 2021 року (а.с. 15); протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_10 «Apple Iphone XS» від 13 жовтня 2021 року з фототаблицею до нього (а.с. 17-37) та іншими доказами, долученими до матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, колегія суддів зауважує, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.

Ураховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце у даному випадку та зазначено вище.

У свою чергу, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді у частині доведеності наявності у даному кримінальному провадженні зазначених у клопотанні ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Так, наявні в матеріалах провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, що у свою чергу дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 178 КПК України, колегія суддів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_8 злочину та дані про особу підозрюваного, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею у судовому засіданні.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Одночасно, ураховуючи наведені вище обставини та підстави, передбачені ст.ст.177,178 КПК України, з огляду на положення ч.4 ст.183 КПК України, на думку колегії суддів, слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали обґрунтовано не визначено розмір застави у даному кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із погрозою застосування насильства.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею при мотивуванні висновків у цій частині помилково вказано про те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, серед названого, також із застосуванням насильства, оскільки наведене не інкримінувалось підозрюваному за встановленими органом досудового розслідування обставинами підозри, однак з огляду на викладене вище, це не впливає на законність та обґрунтованість судового рішення слідчого судді, у тому числі, й у частині застосування положень ч.4 ст.183 КПК України.

Суд апеляційної інстанції враховує те, що ОСОБА_8 не має судимостей, разом з тим, раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Доводи апелянта про те, що підозрюваний до затримання неофіційно працював, у нього наявні місце реєстрації та постійне місце проживання, не знаходять свого відображення у матеріалах провадження за клопотанням прокурора про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу, стороною захисту до апеляційної скарги не додано та у судовому засіданні апеляційного суду не надано доказів, які б підтверджували наведені обставини, зазначені в апеляційній скарзі.

У той час як, відсутність у підозрюваного негативних характеристик не є тим релевантним фактором, який спростовує висновки слідчого судді про неможливість запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо тверджень апелянта про те, що в іншому кримінальному провадженні ОСОБА_8 вже застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, то ці твердження були предметом аналізу слідчого судді, який правильно зазначив, що наведене не є перешкодою для застосування підозрюваному запобіжного заходу у кримінальному провадженні, у якому постановлено оскаржувану ухвалу, що стосується іншого інкримінованого органом досудового розслідування підозрюваному злочину. Так, слідчим суддею здійснюється розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу та вирішується питання про його застосування з метою досягнення дієвості кримінального провадження, у якому внесене таке клопотання, з урахуванням його конкретних обставин.

Тому, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду .

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.

Отже, підстави для скасування ухвали слідчого судді щодо підозрюваного ОСОБА_8 , про що йдеться в апеляційній скарзі відсутні.

Урахувавши наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.376,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 18 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4