Справа № 274/6347/21
Провадження №1-кп/0274/771/21
Ухвала
03.12.2021 року м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
Відповідно до клопотання 19.11.2017 року під час перевірки автомобіля марки „Ланос д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу встановлено, що свідоцтво має озаки підробки.
В клопотанні прокурор ставить питання про можливість закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки з часу скоєння кримінального проступку минуло 3 роки.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Ознайомившись з матеріалами провадження, суд приходить висновку про відсутність правових підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності.
В ході досудового слідства, особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, не встановлено.
Дійсно відповідно до п. 3-1) ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи, або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Разом з тим, вказана норма права є бланкетною і відсилає до ст. 49 КК України, якою і визначається, коли закінчуються строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.
У частині першій ст. 49 КК України передбачено загальні строки притягнення до кримінальної відповідальності в залежності від тяжкості скоєного кримінального правопорушення та санкції закону про кримінальну відповідальність. Водночас, у частині другій цієї ж статті законодавцем визначено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло 15 років, а з часу вчинення кримінального проступку - 5 років. Тобто, законодавцем чітко визначено, що строки, передбачені частиною першої статті не застосовуються, якщо особа ухиляється від досудового розслідування або суду.
У цьому кримінальному провадженні особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування, вже не кажучи про суд, з зізнанням така особа не з`явилася і її не було затримано. Отже, відповідно до вимог частини другої ст. 49 КК України клопотання прокурора на підставі п. 3-1) ч. 1 ст. 284 КПК України ще не може бути подано до суду. Невиконання чи неналежне виконання працівниками правоохоронних органів своїх обов`язків не може бути підставою для відмови держави у захисті прав осіб, порушених вчиненням кримінального правопорушення.
Положення ст. 49 КК України, як і раніше ст. 48 КК України 1960 року, діють у такій редакції незмінно. Судова практика застосування положень ст. 49 КК України також є вже давно сформованою і сталою, сформульованою, у тому числі, і у правових висновках судів вищих інстанцій. Незважаючи на внесення змін до КПК України 2012 року про закриття провадження з такої підстави лише у 2019 році, сама по собі така підстава не є новелою кримінального процесуального законодавства, така ж норма існувала і у КПК 1960 року, десятиліттями існують правові висновки ще Верховного Суду України про можливість закриття кримінальної справи, у якій не встановлено особу, яка скоїла злочин, лише за умови, що з часу вчинення злочину минуло 15 років (за виключенням випадку, передбаченого ч. 4 ст. 49, коли давність не застосовується) (ухвали ВСУ від 21.01.03, 16.10.03, 27.11.03 (Вісник ВСУ, 2003, №№ 1, 6, 2004, № 3) тощо).
З часу вчинення даного кримінального правопорушення не минув визначений законодавцем мінімальний строк давності у п`ять років.
На підставі наведеного, керуючись ч. 2 ст. 49 КК України, статтями 314 ч. 3 п. 2), 284, 369, 372 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Відповідно до положень статей 284, 392 КПК України не передбачено можливість оскарження ухвали суду про відмову у задоволенні (залишенні без розгляду) клопотання проокурора про закриття кримінального провадження.
Суддя ОСОБА_1