Справа № 397/495/21
н/п : 1-кп/397/100/21
В И Р О К
Іменем України

08.09.2021 смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене доЄдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000315від 27.05.2021 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, не заміжньої, маючої на утримання одну малолітню дитину, не працюючої, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України(далі - КК України),
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
У С Т А Н О В И В:
26.05.2021 близько 21:00 год. між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла конфліктна ситуація в приміщені веранди житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 з приводу побутових незручностей.

В той же час у ОСОБА_3 на ґрунті неприязних відносин виник злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, доводячи свій злочинний умисел до кінця, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ухватила правою рукою за ліве вухо останньої, а тоді потягла за нього, у наслідок чого ОСОБА_5 похилилася та лягла на спину на поверхню дивану. Після чого ОСОБА_3 , скориставшись безпорадним станом ОСОБА_5 , почала наносити тілесні ушкодження, а саме 1 удар кулаком правої руки в ділянку лівого ока, 1 удар кулаком лівої руки в ділянку правого ока, 2 удари кулаком правої руки в ділянку щоки зліва, 1 удар кулаком правої руки в ділянку лівої скроні, 1 удар кулаком правої руки в ділянку носа.

В той момент ОСОБА_6 , почувши конфліктну ситуацію між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , забіг з подвір`я в приміщення веранди житлового будинку, що знаходиться за вищевказаною адресою, а тоді відтягнув співмешканку ОСОБА_7 від баби ОСОБА_5 , щоб вона не наносила останній тілесних ушкоджень. Після чого ОСОБА_5 пішла у приміщення спальної кімнати житлового будинку, що знаходиться за вище вказаною адресою, щоб викликати працівників поліції по вищевказаному факту.

ОСОБА_8 почувши, що ОСОБА_5 телефонує до служби 102, забігла у приміщення спальної кімнати житлового будинку за вищевказаною адресою, в якому перебувала ОСОБА_5 з метою, щоб продовжити свій злочинний умисел направлений на нанесення тілесних ушкоджень останній.

ОСОБА_8 , побачивши ОСОБА_5 в сидячому положенні на дивані у приміщені спальної кімнати житлового будинку за вищевказаною адресою, схопила та потягла правою рукою за ліву руку останньої, внаслідок чого ОСОБА_5 та ОСОБА_8 впали на підлогу.

ОСОБА_8 , скориставшись безпораднім станом ОСОБА_5 почала наносити тілесні ушкодження, а саме 1 удар правою ногою в ділянку лівого стегна, 1 удар кулаком правої руки в ділянку потилиці, 1 удар кулаком правої руки в ділянку лівої скроні, а тоді схопивши правою рукою за волосся на голові почала тягнути за нього.

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 . ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців у правій і лівій підочних ділянках, в скроневій, вилецевій, щічних ділянках зліва, на лівій вушній раковині, на спинці носа, в правій завушній ділянці, в ділянці лівого стегна, травматичного вивихування волосся в лобно-тьмяно-скроневій справа, в потиличній і лівій скроневій ділянках , які утворилися від дії тупих предметів з обмеженою контактною поверхнею, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,та надала суду показання, відповідно до яких, вона дійсно у встановлені досудовим розслідування час та місці спричинила потерпілій легкі тілесні ушкодження. При цьому, вказала, що вважає потерпілу винною у тому, що сталось, оскільки саме остання спровокувала конфліктну ситуацію, під час якої й було спричинено тілесні ушкодження.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні скористалась своїм правом, передбаченим ст. 63 Конституції України та відмовилась від надання суду показань.

Ураховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, судом установлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, будь-які сумніви в добровільності та істинності їх позицій відсутні, суд провів судовий розгляд провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.

Оскільки, обвинувачена ОСОБА_3 у вчинені кримінального проступку повністю визнала свою провину, потерпіла ОСОБА_5 , скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 63 Конституції України, відмовилась надавати показання суду, тому за згодою учасників судового провадження, суд обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів провадження, які характеризують ОСОБА_3 .
Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акту, визнається судом доведеним і воно ніким не оспорюється. У зв`язку з цим суд, розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.
Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.
Як особа, ОСОБА_3 , характеризується позитивно за місцем свого проживання (компрометуючими матеріалами селищна рада не володіє), на даний час не працює, раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, не заміжня, має на утриманні одну малолітню дитину, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , згідно зі ст. 66 КК України, судом визнається щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, особу обвинуваченої, повне визнання нею своєї провини, наявність однієї обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які його обтяжують, думку прокурора щодо необхідності призначення обвинуваченій покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і думку потерпілої щодо необхідності призначення обвинуваченій покарання у виді громадських робіт на мінімальний строк,суд приходить до переконливого висновку, що справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_3 , а також запобіганню вчинення нею нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 125 КК України.

Підстави для застосування запобіжного заходу до ОСОБА_3 на період апеляційного оскарження даного вироку, відсутні.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілою не заявлявся.
Судові витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні, відсутні.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 368-371, 373-374, 376, 394-395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити прокурору та обвинуваченій.
Роз`яснити іншим учасникам судового провадження право отримати копію вироку в суді.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня отримання копії вироку суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Рішення станом на «___»_______________2021 року набрало законної сили.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

Копію засвідчено «___»________________2021 року.