Справа № 191/1846/21
Провадження № 1-кп/191/117/21
У Х В А Л А
іменем України

25 листопада 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове обвинувальний акт у кримінальному провадженні , внесеному до ЄРДР за №0000420 від 25.06.2020 року, відносно:

ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Клевцеве, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, -

За участі в судовому засіданні: прокурора: ОСОБА_4 , захисника- ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3

Встановив:
14 червня 2021 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000420 від 25.06.2020 року, відносно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_3 строку тримання під вартою, оскільки строк дії ухвали суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 30 вересня 2021 року закінчується 28 листопада 2021 року.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, раніше була засуджена, однак на шлях виправлення не стала і знову вчинила кримінальні правопорушення. Отже, наявні ризики, що на свободі ОСОБА_3 буде ухилятися від явки в суд та буде намагатися вплинути на свідків та потерпілих.

Захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу його підзахисній з тримання під вартою на домашній арешт. Вважає, що клопотання прокурора є необґрунтованим, оскільки жодний із ризиків не доведений. Крім того, факти, які зазначені в клопотанні про продовження строку тримання під вартою- не відповідають дійсності, його підзахисна працювала неофіційно, у неї є міцні соціальні зв`язки, вона не має ніяких намірів ухилятись від відповідальності та впливати на свідків. Зазначив, що ОСОБА_3 хворіє на ряд хронічних захворювань, у неї батьки похилого віку, які вимагають її підтримки.

Обвинувачена ОСОБА_3 , заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та просила обрати їй запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначила про те, що у неї хворі батьки похилого віку, про яких нема кому піклуватись, вона не має наміру ухилятись від суду; на цей час вона хворіє, кожного дня звертається до лікарів в СІЗО.

В вересні 2021 року вона перехворіла на COVID-19 і після цього у неї виявилися ускладнення на нирки.

Суд, вислухавши клопотання прокурора, заслухавши захисника, перевіривши матеріали справи, встановив наступне.

Ухвалою Синельниківськього міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2021 року обвинуваченій ОСОБА_3 був продовжений запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 28 листопада 2021 року.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Відповідно до ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, судом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частиною 1 ст.194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які , втому числі, свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.( ч.4 ст.194 КПК України).
Обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів.
Судом досліджені документи, які надані захистом на обґрунтування клопотання про заміну запобіжного заходу на домашній арешт.
Обвинувачена ОСОБА_3 в судове засідання 30 вересня 2021 року не була доставлена у зв`язку з хворобою на COVID-19, що підтверджується довідкою Дніпропетровського СІЗО.

Крім того, суд враховує те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років.

При вирішенні питання доцільності подальшого тримання обвинуваченої ОСОБА_3 під вартою, суд враховує наступне:

Обвинувачена ОСОБА_3 утримується під вартою з 28 січня 2021 року. Вона має постійне місце проживання в м. Синельникове, а також зареєстрована за своїм місцем проживання. Крім того, у обвинуваченої ОСОБА_3 є батьки похилого віку. Також, суд приймає до уваги стан здоров`я обвинуваченої ОСОБА_3 , яка під час перебування під вартою перехворіла на COVID-19.

Враховуючи положення ст.ст. 177, 178 КПК України, приймаючи до уваги наявність на батьків похилого віку, які потребують допомоги обвинуваченої, того, що обвинувачена має місце реєстрації в м. Синельникове, міцні соціальні зв`язки, ряд хронічних захворювань; має можливість працевлаштуватись та забезпечувати свою родину, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, буде відповідати даним про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , характеру та ступеню тяжкості діяння, яке їй інкримінується, забезпечить її належну процесуальну поведінку.
Якщо при розгляді клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.( ч.4 ст.194 КПК України).
Суд вважає, що прокурором не доведено те, що до тримання під вартою є єдиним запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченої ОСОБА_3 .
Продовження тримання під вартою на підставі тяжкості покарання, яке може бути призначено судом не може бути єдиною підставою для продовження дії найбільш суворого запобіжного захожу. Інші підстави, які зазначені в клопотанні на його обґрунтування не доведені і належним чином не підтверджені, а спростовуються наданими суду документами.
Відповідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Отже, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_5 про заміну обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу на домашній арешт підлягає задоволенню.
Одночасно, суд вважає, що в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.178, 183, 197, 314, 315, 316, 317 КПК України, суд,-

Постановив:
В задоволенні клопотання прокурора Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_4 про продовження обвинуваченій ОСОБА_3 строку тримання під вартою- відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про заміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 на домашній арешт- задовольнити.
Змінити обвинуваченій ОСОБА_3 яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачену ОСОБА_3 звільнити негайно з під варти.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) прибувати до суду , прокурора або слідчого за першою вимогою;

2) не залишати у період часу з 21 години до 07 години наступного ранку фактичне місце проживання будинок АДРЕСА_2 без дозволу суду , прокурора, слідчого за винятком перебування на лікуванні в медичних закладах;

3) утримуватись від спілкування зі свідками та експертами у справі;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт ( паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Направити ухвалу Державній установі « Дніпровська установа виконання покарань №4 » для виконання .
Направити копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання та контролю органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченої.

Строк дії ухвали в частині обрання запобіжного заходу - 2 місяці з дня її проголошення, тобто до 25 січня 2022 року .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1