Ухвала
Іменем України
18 жовтня 2021 року

м. Київ
справа № 1-165/2000
провадження № 51 2785 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13 серпня 2021 року,
встановив:
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 серпня 2021 року повернуто заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 16 січня 2001 року щодо нього за нововиявленими обставинами.
У касаційній скарзі засуджений ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучену до неї копію оскаржуваного судового рішення, колегія суддів Касаційного суду вважає, що підстав для відкриття касаційного провадження з наведених у ній мотивів не вбачається, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 461 КПК заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.
Положеннями ч. 3 ст. 464 КПК визначено, що до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 КПК, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повертається, якщо вона подана після закінчення строку звернення про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами і особа яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Як видно з матеріалів провадження, ухвала Верховного Суду України, якою було переглянуто вирок судової колегії в кримінальних справ Дніпропетровського обласного суду від 04 листопада 2000 року відносно ОСОБА_4 постановлена 16 січня 2001 року, тобто більше 20 років тому. Підстави, на які посилається ОСОБА_4 в своїй заяві, були відомі йому на момент отримання копії ухвали. Проте засуджений взагалі не порушує питання про поновлення пропущеного строку звернення про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та не вказує причин, які перешкодили йому звернутися із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами протягом значного періоду часу.
Так, апеляційний суд дійшов вірного висновку, що заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 16 січня 2001 року щодо нього за нововиявленими обставинами підлягає поверненню, а тому обгрунтовано повернув його заяву на підставі статей 429, 464 КПК.
Таким чином, доводи ОСОБА_4 про те, що ухвала суду апеляційної інстанції винесена з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи наведене, апеляційний суд, повертаючи заяву ОСОБА_4 , діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13 серпня 2021 року слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13 серпня 2021 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3