Справа № 515/1273/21
Провадження № 1-кс/515/1744/21
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року м.Татарбунари

Слідчий суддя Татарбунарського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області скаргу ОСОБА_3 на рішення дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Білгород -Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі СД ВП № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області) ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В:

Постановою дізнавача СД ВП № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 31.03.2021 р. на підставі, що передбачено п.2 ч.1 ст.284 КК України, закрито кри- мінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 24.03.2021 р., у справі за фактом спричинення ОСОБА_3 легких ті- лесних ушкоджень за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку з відсутністю складу зазначеного кримінального правопорушення.

23 вересня 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на зазначену постанову пред- ставника органу дізнання, посилаючись на наступні обставини.

У проваджені СД ВП № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області перебували матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000023 від 24.03. 2021 р. за його заявою про спричинення йому легких тілесних ушкоджень за ознаками ч.1 ст.125 КК України. 13 серпня 2021 року при ознайомленні з матеріалами справи йому стало відомо, що 31.03.2021 р. дізнавачем ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провад- ження за відсутності складу кримінального правопорушення. Вважає, що постанову винесено з по- рушенням вимог чинного законодавства, вона є передчасною та необгрунтованою, жодної слідчої (розшукової) дії в ході досудового розслідування не проведено, у зв`язку з чим вона підлягає ска- суванню, оскільки не є вмотивованою, не містить відомостей про слідчі дії, які були проведені, які докази були здобуті, на підставі яких прийнято рішення. 18 серпня поточного року він звернувся зі скаргою на зазначену постанову до прокуратури та 07.09.2021 р. отримав необґрунтовану відмову у задоволенні скарги. Він не отримував постанову слідчого про закриття кримінального провадже- ння.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав доводи скарги у повному обсязі, наполягаючи на її задоволенні. Крім того, він у своїх поясненнях зазначив, що повідомлення про закриття криміна- льного провадження та постанову про закриття цього кримінального провадження він не отриму- вав і не знав про її існування. На його неодноразові звернення до дізнавача з приводу його участі у проведенні слідчих дій слідчого експерименту, одночасному допиті з іншими особами, а також про рух справи отримував запевнення, що розслідування йде і від нього нічого не потрібно.

Дізнавач у судовому засіданні частково погодилась зі скаргою, визнаючи, що не у повному об- сязі були застосовані необхідні заходи для розслідування кримінального провадження.

Заслухавши пояснення і доводи особи, що подала скаргу, представника органу дізнання, дослі- дивши матеріали кримінального провадження, на підставі яких було закрито кримінальне провад- ження, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскар- жені заявником, потерпілим, його представником чи законним представником рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Тобто, ОСОБА_3 , як потерпілий у даному кримінальному провадженні, вправі звернутися до суду з даною скаргою.

Дізнавачем СД ВП № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 рішення про закриття кримінального провадження за ознаками складу кримінального правопо- рушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 прийнято 31.03.2021 р. на підставі матеріалів, які було оглянуто у судовому засіданні, а саме: витягу з кримінального провадження № 0000023 від 24.03.2021 р.; заяви ОСОБА_7 від 24.03.2021 р. про притягнення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до відповідальності за спри- чинення йому тілесних ушкоджень; пояснення ОСОБА_3 та протокол допиту його в якості по- терпілого; акт судово-медичного обстеження № 2/42 та висновок експерта № 47, з яких слідує, що ОСОБА_3 було заподіяно легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с.1, 6, 7-8, 11-13, 19, 20-21).

Як вже зазначалось, кримінальне провадження слідчим закрито у зв`язку з відсутностю в діях невстановлених осіб складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК Украї- ни.

Слідчий суддя після дослідження матеріалів кримінального провадження приходить до виснов- ку, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено на низькому про- фесійному рівні, постанову про закриття кримінального провадження від 31.03.2021 р. винесено передчасно, поспішно, без вивчення всіх обставин справи, без з`ясування всіх підстав, які б вик- лючали провадження у справі.

Як встановлено у судовому засіданні, при конфлікті, що виник 21.03.2021 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , в процесі якого за свідченнями ОСОБА_3 йому було спри- чинено тілесні ушкодження, були присутні зазначені особи, а також ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Проте, дізнавач обмежилася тільки допитом потерпілого, інші особи зазначеною посадовою осо бою не допитувались.

Важко зрозуміти, чому дізнавач уникла допиту ОСОБА_9 та його сина ОСОБА_8 , осіб, які потерпілим обвинувачуються у заподіянні йому тілесних ушкоджень, а також інших осіб, як свід- ків у справі, покази яких допомогли б з`ясувати обставини справи.

Відповідно до ст.84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, от- римані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для криміна- льного провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи висновки експертів.

За змістом ч.2 ст.94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Але дізнавачем ОСОБА_4 при проведенні досудового розслідування ці положення закону були проігноровані, не докладено жодних зусиль для добування доказів, на підставі яких можливо визначитись, чи мало місце подія кримінального правопорушення та хто винуватий у його вчинен- ні, тобто, про склад такого правопорушення. Проте, за таких обставин було прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Слід також зазначити, що дізнавач не визначилась з кваліфікацією кримінального правопору- шення, оскільки маючи висновок експерта про виявлення у потерпілого легких тілесних ушкодже- нь, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, що кваліфікується за ч.2 ст.125 КК України, кваліфікація залишилась такою, як і при внесенні відомостей до ЄРДР на початковій стадії розслі- дування.

Отже, є всі підстави вважати, що дізнавач не вжила всіх передбачених законом заходів для все- бічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, що призвело до порушення прав і законних інтересів потерпілої сторони.

Тому доводи скарги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

А приведене свідчить про передчасність та поспішність прийнятого слідчим рішення у даному кримінальному провадженні.

У зв`язку з встановленим для слідчого судді є дивною відповідь заступника керівника Білгород- Дністровської окружної прокуратури на звернення ОСОБА_3 щодо скасування оскаржуваної постанови, з якої слідує, що він (прокурор) вважає, "що дізнавачем у кримінальному провадженні, за фактом спричинення Вам тілесних ушкоджень, за ознаками кримінального правопорушення пе- редбаченого ч.1 ст.125 КК України, виконані всі необхідні слідчо-оперативні заходи та процесуа- льні дії, щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження ообставин кримінального прова- дження направлені на збирання доказів як тих, що викривають, так і ті, що виправдують підозрю- ваного з метою прийняття законного та обгрунтованого рішення"...(а.с.25).

Як слідує з ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішен- ня слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Оскільки ОСОБА_3 не отримував копії постанови про закриття кримінального провадження,

то він не пропустив процесуальний строк на оскарження зазначеної постаноси.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження за- довольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД ВП № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській об- ласті ОСОБА_4 від 31.03.2021 р. про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 24.03.2021 р., у справі за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 за ознаками складу кримі- нального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Матеріали досудового розслідування за зазначеним фактом повернути до ВП № 2 Білгород-Дні- стровського РВП ГУНП в Одеській області для прийняття рішення у відповідності до вимог зако- ну.

Ухвала слідчого судді, у відповідності до ч.3 ст.307 КПК України, не може бути оскаржена.

Суддя ОСОБА_1