Дата документу 14.10.2021 Справа № 319/131/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №319/131/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/1717/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_2 , вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Куйбишевського районного суду Запорізької області від 04 серпня 2021 року, якою звільнено ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, а кримінальне провадження № 0000191 від 16 липня 2020 року щодо ОСОБА_4 за ч.1 ст.286 КК України закрито,

ВСТАНОВИЛА:

на адресу Запорізького апеляційного суду надійшло кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на вищевказану ухвалу суду першої інстанції.
Відповідно до вимог ст.393 КПК України, якою регламентовано право на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу мають право подати:
1) обвинувачений, стосовно якого ухвалено обвинувальний вирок, його законний представник чи захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого;
2) обвинувачений, стосовно якого ухвалено виправдувальний вирок, його законний представник чи захисник в частині мотивів і підстав виправдання;
3) підозрюваний, обвинувачений, його законний представник чи захисник;
4) законний представник, захисник неповнолітнього чи сам неповнолітній, щодо якого вирішувалося питання про застосування примусового заходу виховного характеру, в частині, що стосується інтересів неповнолітнього;
5) законний представник та захисник особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру;
6) прокурор;
7) потерпілий або його законний представник чи представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції;
8) цивільний позивач, його представник або законний представник у частині, що стосується вирішення цивільного позову;
9) цивільний відповідач або його представник у частині, що стосується вирішення цивільного позову;
9-1) представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у частині, що стосується інтересів юридичної особи;
9-2) фізична або юридична особа у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про долю речових доказів, документів, які були надані суду; третя особа у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про спеціальну конфіскацію;
9-3) викривач у частині, що стосується його інтересів під час вирішення питання виплати йому винагороди як викривачу;
10) інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, перелік осіб, які мають право на апеляційне оскарження судових рішень у кримінальному провадженні, є вичерпним.
Згідно з вимогами п.26 ч.1 ст.3 КПК України, учасники судового провадження - сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, представник персоналу органу пробації, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, а також інші особи, за клопотанням або скаргою яких у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється судове провадження.
Частина друга статті 24 КПК України визначає, що кожному гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Виходячи з викладеного, при вирішенні питання про наявність підстав для оскарження рішення суду до суду вищого рівня певною особою незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді, ключовим є з`ясування, чи насправді це рішення стосується інтересів особи тією мірою, що надає їй згідно з ч.2 ст.24 КПК України право оскаржити його до вищих судових інстанцій.
Оскаржувану ухвалу постановлено в межах кримінального провадження №0000191 від 16 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, щодо ОСОБА_4 .
Згідно з обвинувальним актом, 16 липня 2020 року приблизно о 06 годині 15 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині автодороги Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь, зі сторони м.Запоріжжя в напрямку м. Маріуполя зі швидкістю приблизно 110 км/год, що перевищує максимально дозволену швидкість за межами населеного пункту.
В цей же час, у зустрічному йому напрямку здійснював рух автомобіль «АС-G 3302 АХУ-1», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Під час руху, в районі залізничного переїзду, на 323 км вказаної автодороги, на території Більмацького району, Запорізької області, водій ОСОБА_4 , змінив напрямок руху вліво, виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «АС-G 3302 АХУ-1», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався у зустрічному йому напрямку в межах своєї смуги руху.
Своїми діями водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.п.10.1, 12.6ґ, 12.9б ПДР України.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «АС-G 3302 АХУ-1», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Таким чином, з обвинувального акту не убачається, що кримінальне правопорушення вчинене щодо ОСОБА_3 .
Потерпілою особою у провадженні є ОСОБА_5 , який унаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Як убачається з п.4 Розділу 1 реєстру матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_3 був допитаний як свідок (а.п.8).
При розгляді провадження судом першої інстанції ОСОБА_3 участі не брав та судом не вирішувались питання щодо його прав та інтересів.
Оскаржуваною ухвалою лише скасовано арешт на автомобіль марки «АС» модель «А-G» 3302 АХУ-1» білого кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_3 » та вантажний кузов білого кольору, що належать ОСОБА_3 , та вказане майно повернуто останньому, що в апеляційній скарзі не оскаржується та не свідчить про порушення прав ОСОБА_3 , відповідно не наділяє останнього правом на оскарження вищевказаної ухвали.
Виходячи з положень п.2 ч.3 ст.399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
Оскільки ОСОБА_3 не відноситься до кола осіб, визначених у ст.393 КПК України, які мають право на апеляційне оскарження, подана останнім апеляційна скарга підлягає поверненню.
Викладене не позбавляє ОСОБА_3 права вирішувати питання щодо відшкодування шкоди, заподіяної унаслідок пошкодження його майна, в порядку цивільного судочинства.
Враховуючи зазначене, керуючись п.2 ч.3 ст.399 КПК України, суддя-доповідач

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Куйбишевського районного суду Запорізької області від 04 серпня 2021 року, якою звільнено ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, а кримінальне провадження № 0000191 від 16 липня 2020 року відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрито, з доданими до неї документами повернути апелянту, у зв`язку з поданням апеляційної скарги особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Суддя Запорізького
апеляційного суду ОСОБА_2