Справа № 504/329/21
Номер провадження 1-кп/504/694/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2021 смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області:

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ;

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду в смт. Доброслав угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000116 від 27.01.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бахмач Черніговської області, громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
15.06.2016 громадянином ОСОБА_3 , укладено з Міністерством оборони України в особі начальника Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України строком на три роки.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15.06.2016 №29-РС ОСОБА_3 призначено на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти НОМЕР_1 навчального центру та згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15.06.2016 №157 солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу вказаного навчального закладу та поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (військова частина НОМЕР_3 ) від 22.11.2016 №250 ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення.

Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (військова частина НОМЕР_3 ) від 27.01.2017 №20 ОСОБА_3 було призначено на посаду кулеметника 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 5 механізованої роти та він вважається таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Відтак, з 15.06.2016, тобто з моменту зарахування ОСОБА_3 до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 . Корольова солдат ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з того ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Старший солдат ОСОБА_3 10 березня 2017 року о 08 годині 00 хвилин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, з метою тимчасового ухилення від виконання обов`язків військової служби, в порушення ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, за відсутності поважних причин, не з`явися вчасно до військової частини НОМЕР_3 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та ухилявся від проходження військової служби до 24.06.2020 року, вільний час, що з`явився у зв`язку із цим, використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ " і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

На підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 303/2014, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 1126-УІІ в Україні з 18 березня 2014 року розпочався особливий період, який діє по даний час.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді кулеметника 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 5 механізованої роти військової частини НОМЕР_3 , з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, 10 березня 2017 року о 08 годині 00 хвилин, вчинив в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явлення вчасно без поважних причин на військову службу до вищезазначеної військової частини, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та ухилявся від проходження військової служби до 24.06.2020 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України, саме не з`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
В підготовчому судовому засіданні, до суду надійшла угода про визнання винуватості, що укладена між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 28.01.2021 року, за якою між сторонами була досягнута домовленість про те, що ОСОБА_3 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Відповідно до п. 2.1. угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді кулеметника 2 механізованого відділення З механізованого взводу 5 механізованої роти військової частини НОМЕР_3 (військова частина - польова пошта НОМЕР_2 ), у військовому званні «старший солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 10 березня 2017 року о 08 годині 00 хвилин, без поважних причин, не з`явися вчасно до військової частини НОМЕР_3 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та ухилявся від проходження військової служби до 24.06.2020, вільний час, що з`явився у зв`язку із цим, використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення беззастережно визнав, просив затвердити угоду. Також угоду про визнання винуватості просили затвердити прокурор та захисник обвинуваченого.
Суд, у відповідності до ч.1 ст.473 КПК України та ч.5 ст.474 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому його права та наслідки укладання та затвердження угоди, переконався у добровільності укладення угоди і що угода не є наслідком насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.
В ході перевірки відповідності зазначеної угоди вимогам КПК України судом встановлено, що її умови не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені сторонами, вид та міра покарання відповідають нормам кримінального законодавства, а також ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
За таких обставин суд вважає, що при обранні ОСОБА_3 міри покарання у виді позбавлення волі, можливим застосувати дію ст.75 КК України, з виконанням покладених на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, що також узгоджено угодою про визнання винуватості.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати стягненню не підлягають.
Цивільний позов не заявлявся.
Враховуючи наведене, на підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 370-374, 473 - 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, що укладена між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 від 28.01.2021 року.
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням строком на один рік.

На підставі п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення: - обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.5, 7. ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; - прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1