Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

18 травня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 18 вересня 2019 року у справі за клопотанням захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого неофіційно, раніше судимого, ?

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» на підставі пункту «в» ст.1 щодо останнього відмовлено.
У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 покликається на те, що ухвала суду першої інстанції не відповідає законності, обгрунтованості та вмотивованості через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Вказує, що як вбачається з вироку Сарненського районного суду Рівненської області 27 лютого 2017 року, яким засуджено ОСОБА_6 , міститься пряма вказівка про те, що обставин, які обтяжують покарання в даній справі не встановлено.
Вважає, що вирішуючи клопотання сторони захисту про застосування амністії до ОСОБА_6 , суд першої інстанції допустив неправильне тлумачення закону, який суперечить його точному змісту в частині ототожнення обставин, які обтяжують покарання із кваліфікуючими ознаками злочину, через що суд дійшов невірного висновку щодо неможливості звільнення засудженого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі п. «в» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII та допустив неправильне його застосування.
Просить скасувати ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 18 вересня 2019 року та постановити нову ухвалу про задоволення клопотання захисника про звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 23 лютого 2017 року покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 309 КК України на підставі п. «в» ч.1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 і засудженого ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення частково з таких підстав.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Вищезазначені вимоги кримінального процесуального законодавства при постановленні ухвали стосовно ОСОБА_6 судом першої інстанції належним чином дотримані не були.
З огляду на системний аналіз положень ст.ст. 537, 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питань про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, до яких в тому числі, відноситься і питання про застосування закону про амністію, розглядається згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень розділу VIII «Виконання судових рішень», з чого випливає обов`язковість дотримання судом загальних засад кримінального провадження та всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності з метою прийняття законного, обґрунтованого і вмотивованого судового рішення.
Обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства в процесі судового розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, суд приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання про застосування до засудженого ОСОБА_6 п. «в» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» свій висновок, з покликанням на положення п. «е» ст. 9 вказаного Закону, відповідно до якого амністія не застосовується, зокрема, до осіб, яких засуджено за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту при обтяжуючих обставинах (ч.ч.2, 3 ст. 309 КК України 2001 року) мотивував лише тим, що ОСОБА_6 засуджений вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 23 лютого 2017 року за ч.2 ст. 309 КК України.
При цьому під час судового розгляду суд першої інстанції не з`ясував з достатньою повнотою даних про особу засудженого, зокрема, чи не вчинено знову останнім, у даному випадку, звільненим за вироком суду від 23.02.2017 року від відбування покарання з випробуванням, до закінчення визначеного судом іспитового строку умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину. Не досліджено судом належним чином і наявності чи відсутності підстав для застосування щодо ОСОБА_6 положень п. «в» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», зокрема, не встановлено чи не позбавлений останній батьківських прав. Тобто судом в порушення вимог законодавства ретельно не досліджено відомостей щодо особи засудженого, його поведінки під час відбування іспитового строку для прийняття законного рішення про застосування чи не застосування амністії, зокрема положень Закону України «Про амністію у 2016 році».
На думку колегії суддів, судом першої інстанції з`ясування зазначених обставин мало істотне значення для правильного вирішення справи, які судом залишені поза увагою.
Крім того, на думку колегії суддів, судом поверхнево протрактовано вимоги п. «е» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» та співставлено з ухваленим стосовно ОСОБА_6 вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 23 лютого 2017 року.
При апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали прокурором звернуто увагу суду щодо перебування на розгляді в Сарненському районному суді Рівненської області об`єднаного кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 309 КК України. З долученої прокурором довідки керівника місцевої прокуратури вбачається, що засудженому ОСОБА_6 інкримінується вчинення під час іспитового строку, а саме в період з 27 березня 2017 року по 27 вересня 2018 року 5 нових злочинів, передбачених ч.2 ст. 309 КК України. Чотири з п`яти кримінальних проваджень були скеровані до суду до постановлення оскаржуваної ухвали судом, одне кримінальне провадження скеровано до суду 29 листопада 2018 року.
Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні апеляційної інстанції ствердив, що він проживає у м. Києві, а його дочка, 2004 року народження, проживає у м. Сарни з його матір`ю.
Будь-якої правової оцінки даним обставинам судом першої інстанції не надано при розгляді клопотання та прийнятті рішення.
Зазначене, на думку колегії суддів, свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання у даному випадку, що є безумовною підставою для скасування судового рішення.
Згідно вимог ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
За наведеного, враховуючи положення ст. 415 КПК України, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги захисника в інтересах засудженого та вважає, що ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з допущенням судом першої інстанції істотних порушень вимог кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, що відповідає вимогам ст.ст. 409, 412, 415 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
З огляду на що, скасовуючи ухвалу суду через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів не дає оцінки доводам апеляційної скарги захисника.
Разом з тим, під час нового судового розгляду матеріалів справи суду першої інстанції необхідно врахувати висновки і мотиви апеляційної інстанції, з яких скасовано судове рішення, повно, всебічно з дотриманням вимог кримінального і кримінального процесуального закону встановити всі обставини та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення, з врахуванням доводів, зазначених в апеляційній скарзі.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, ?

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 18 вересня 2019 року скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3