Справа № 447/3245/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/94/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Львові справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 12 січня 2021 року,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

встановила:
цією ухвалою відмовлено в задоволенні подання адміністрації ДУ «Миколаївська виправна колонія (№50)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 покликається на те, що оскаржувана ухвала є необ`єктивною та необґрунтованою у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Зазначає, що режиму та умов утримання не порушував, стягнень на нього накладено не було і він відбув достатній строк покарання для умовно-дострокового звільнення.

Вважає, що сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Просить скасувати ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 12 січня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою задоволити подання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_6 та виступ його захисника адвоката ОСОБА_8 про підтримання апеляційної скарги, думку прокурора про її заперечення та залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Виходячи з вказаної норми закону, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий строк, ніж це було визначено вироком.

Так, колегія суддів вважає, що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним і суд першої інстанції, дотримавшись вказаних вимог та вимог закону, всебічно й повно дослідив особу засудженого.

Відтак, на думку апеляційного суду, місцевий суд вірно відмовив в задоволенні подання адміністрації ДУ «Миколаївська виправна колонія (№50)» оскільки, в даному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання, так як поведінка засудженого повинна бути зразковою впродовж всього строку його відбування, а тому для досягнення цілей покарання, з огляду на матеріали справи, умовно-дострокове звільнення засудженого не є виправданим.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали місцевого суду та задоволення апеляційної скарги засудженого.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 12 січня 2021 року відносно засудженого ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4