Провадження № 1-кп/582/14/21
Справа № 582/1259/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"13" квітня 2021 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Недригайлів обвинувальний акт з доданими до нього документами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000179 від 17 листопада 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сватове Сватівського району Луганської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.126-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно, умисно систематично вчиняв психологічне насильство відносно до своєї тещі ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя, що виразилось у формі втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втрати позитивних емоцій, негативних переживань. Вона не має змоги вільно проживати у власному житлі, вільно пересуватися по ньому та достатньо харчуватись, тощо.

Так встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживають в одному будинку ОСОБА_6 його дружина ОСОБА_8 , їх спільні діти ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та його теща ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

15.12.2019 близько 00 год 30 хв. ОСОБА_6 протягом року за місцем спільного проживання, вчинив домашнє насильство, тобто умисно вчинив дії психологічного характеру (образи) по відношенню до своєї тещі ОСОБА_13 , внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю останньої. За вказані дії постановою Недригайлівськогоо районного суду Сумської області від 28.01.2020 ОСОБА_6 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства в сім`ї та призначено покарання у виді 30 годин громадських робіт.

Продовжуючи свої протиправні дії, 18.03.2020 о 22 год 00 хв та 23 год. 40 хв. ОСОБА_6 , повторно протягом року, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство, тобто умисно вчинив психологічне насильство (образи) по відношенню до своєї тещі ОСОБА_4 , що призвело до психологічних страждань, розладів здоров`я,втрати працездатності та погіршення життя потерпілої.

За вказані дії постановою Недригайлівського районного суду Сумської області від 18.03.2020 ОСОБА_6 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства в сім`ї та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Продовжуючи свої протиправні дії, 20.08.2020 о 01 год 00 хв. 24.08.2020 о 01 год 58 хв., 29.08.20202 о 18 год. 00 хв., 29.08.2020 близько 19 год. 00 хв ОСОБА_6 , повторно протягом року, перебуваючи за місцем свого проживання в за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство, тобто умисно вчинив психологічне насильство (образи) по відношенню до своєї тещі ОСОБА_4 , що призвело до психологічних страждань, розладів здоров`я втрати працездатності та погіршення життя потерпілої.

За вказані дії постановою Недригайлівського районного суду Сумської області від 11.11.2020 ОСОБА_6 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства в сім`ї та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 60 годин громадських робіт.

Не зупиняючись на вчиненому, діючи з єдиним злочинним умислом, направленим на вчинення домашнього насильства відносно своєї тещі ОСОБА_4 , 11 листопада 2020 року близько 19 год 30 хв., ОСОБА_6 перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , повернувшись додому з смт. Недригайлів з судового засідання з приводу вчинення ним домашнього насильства, де його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, у ОСОБА_6 знову виник конфлікт із тещею. Маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, він почав ображати останню, кричати, виражаючись в її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, а саме погрожував забити молотком, бив речі в будинку, скидав продукти харчування належні ОСОБА_4 в одну купу та засипав їх пральним порошком, чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю та порушив її спокій, через що остання, побоюючись погроз та агресивного стану ОСОБА_6 була змушена втекти з власного дому та ночувати у знайомої, а на наступний день зовсім покинути власне житло та переїхати жити до родичів. Дані агресивні дії ОСОБА_6 відбувалися на очах у малолітніх дітей.

Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_6 потерпіла ОСОБА_4 зазнала психологічного насильства, яке виразилось в словесних образах та погрозах фізичного насильства (розправи), що викликали у останньої психологічні, фізичні страждання та погіршення якості її життя.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю, сумніватися у добровільності його позиції у суду немає підстав, а сторони не наполягали на дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд, виконавши вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне їх дослідження у повному обсязі та обмежується дослідженням письмових доказів щодо особи обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України повністю визнав у обсязі пред`явленого обвинувачення та від надання пояснень відмовився, посилаючись на ст. 63 Конституції України. Також у повному обсязі визнав заявлений потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов та пообіцяв відшкодувати завдану матеріальну та моральну шкоду.

За таких обставин суд вважає винуватість ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення повністю доведеною і його дії, які виразилися в умисному, систематичному вчиненні психологічного насильства, погрозах фізичного насильства відносно своєї тещі ОСОБА_4 кваліфікує за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідності до ст. 65, 66, 67 КК України, суд враховує позицію прокурора, думку потерпілої, позицію захисника, яка просила не призначати йому покарання, пов`язаного з позбавленням чи обмеженням волі, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_6 раніше не судимий, офіційно не працює, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває. За місцем проживання характеризується негативно, до виконавчого комітету сільської ради неодноразово надходили скарги про сімейні сварки, які вчиняв ОСОБА_6 . Одружений, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей. З наданих стороною захисту довідок вбачається, що дружина обвинуваченого на даний час вагітна, а обвинувачений хворіє на центрилобулярну емфізему.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено. Визнання винуватості в судовому засіданні не може бути підтвердженням щирого каяття, про яке зазначав прокурор у судових дебатах, оскільки виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. (Постанова ВС від 22 березня 2018 року, справа № 759/7784/15-к).

Досліджені матеріали кримінального провадження доказів щирого розкаяння обвинуваченого не містять.

Протягом судового розгляду ОСОБА_6 жодним чином не висловив щирого жалю з приводу скоєного, не просив вибачення у потерпілої, не відшкодував навіть частково завдану шкоду. Потерпіла ОСОБА_4 продовжує проживати у родичів та боїться повертатися у власне житло до місця свого постійного проживання.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину відносно особи похилого віку та щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах.

Враховуючи обставини справи, дані про особу ОСОБА_6 , ступінь тяжкості злочину, його поведінку після вчинення злочину, суд приходить до висновку, що його виправлення та попередження скоєння нових злочинів можливо за умови нетривалої ізоляції від суспільства та призначення покарання у виді арешту у межах санкції статті 126-1 КК України.

Потерпілою ОСОБА_4 подано позовну заяву про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якій вона просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 5000,00 грн матеріальної шкоди, 10000,00 грн моральної шкоди.

Обвинувачений позов потерпілої визнав в повному обсязі.

Вирішуючи цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_4 суд виходить з наступного.

За змістом ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно зі ст. 374 КПК України у мотивувальній частині обвинувального вироку, серед іншого, зазначаються підстави для задоволення цивільного позову.

Частиною 5 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості;

Стаття 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно з ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Частина 1 ст. 206 ЦПК України визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Цивільне законодавство України, зокрема ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1177 ЦК України передбачають право особи на відшкодування заподіяної майнової шкоди та моральної шкоди особою, яка її завдала.

У судовому засіданні з участю захисника обвинувачений ОСОБА_6 добровільно, без будь-якого примусу позов потерпілої ОСОБА_4 визнав в повному обсязі.

У суду не має сумніву щодо добровільності визнання ОСОБА_6 цивільного позову, а також, враховуючи, що обвинувачений свою винуватість у скоєному визнав у повному обсязі, сумніву у тому, що злочинними діями ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_4 заподіяна матеріальна та моральна шкода.

Отже, на підставі ст. 206 ЦПК України цивільний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу від учасників судового розгляду не надходили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.368-371, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту фактичного його затримання для виконання вироку суду.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 , 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. матеріальної шкоди, 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Недригайлівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: ОСОБА_1