Справа № 333/1793/20
Провадження №1-кп/333/177/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000710 та №0000051 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186, ч.1 ст. 383, ч.1 ст. 384 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 26.02.2020 р. приблизно о 14 годині 20 хвилин, знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, біля електроопори, розташованої навпроти вищевказаного будинку помітив монтажний пояс, які декілька хвилин потому залишив електромонтер - свідок ОСОБА_6 , виконуючи заміну дротів, обравши його в якості об`єкта вчинення кримінального правопорушення.
Після чого, ОСОБА_4 , з метою особистого збагачення, відкрито викрав вищевказане майно, а саме:
- пояс запобіжний зі стропом з капронового канату та малим карабіном вартістю 606 гривень 36 копійок, що належить потерпілому ОСОБА_7 .

У той час, як ОСОБА_4 , усвідомлюючи той факт, що його злочинні дії носять відкритий характер та здійснюються у присутності осіб, які розуміють протиправний характер їх дій, нехтуючи вимогами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , про повернення викраденого майна покинув місце вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши матеріальної шкоди потерпілому на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, що кваліфікується як: відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Крім того, ОСОБА_4 04 січня 2021 року, маючи прямий умисел на завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ч.1 ст.383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення уповноваженій особі на здійснення дізнання, звернувся до Комунарського ВП ГУНП в Запорізькій області, який розташований за адресою: вул. Космічна, 40, м. Запоріжжя, з неправдивою заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, повідомивши про те, що приблизно о 17:00 годині, 23.12.2020 р., маловідомий ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись на ринку по вул. Північнокільцевій, 11 в м. Запоріжжя, шляхом довіри, під приводом здійснення телефонного дзвінка, заволодів належним йому мобільним телефоном марки «МЕIZU» моделі «М5», імеі: НОМЕР_1 в корпусі сірого кольору, заподіявши останньому майнової шкоди на суму 2650 гривень 00 копійок, про що уповноваженою особою на здійснення дізнання - старшим оперуповноваженим СКП Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_10 складено протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 04 січня 2021 року, правильність відомостей, викладених у протоколі, ОСОБА_4 підтвердив своїм підписом. 05.01.2021 р. о 12 годині 16 хвилин за №336 заява зареєстрована в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події в Комунарському ВП ГУНП в Запорізькій області і відомості про кримінальне правопорушення в порядку ст.214 КПК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 05.01.2021 р. за ч.1 ст.190 КК України. Під час подальшого проведення досудового розслідування за даним кримінальним провадженням встановлено, що 23.12.2020 року о 20 годині 24 хвилин до повного товариства «Климчук та компанія» «ЛОМБАРД КАПІТАЛ» розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Північнокільцева, буд.11 приходив ОСОБА_9 разом із ОСОБА_4 , який самостійно передав мобільний телефон марки «МЕIZU» моделі «М5», іmei: НОМЕР_1 під заставу, а ОСОБА_9 надав свій паспорт громадянина України для складання та підписання договору про надання фінансового кредиту та застави, за який отримав грошові кошти у сумі 1300 гривень, які у подальшому передав ОСОБА_4 .

Тобто, ОСОБА_4 , усвідомлюючи те, що його повідомлення підпадає під правову кваліфікацію передбачену ч.1 ст.190 КК України, а саме: шахрайство, що відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії не тяжкого злочину та вказав особу, яку підозрював у вчинені правопорушення відносно нього, хоча достовірно знав, що вказаного правопорушення відносно нього не відбулося.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст.383 КК України, яке кваліфікується як завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, ОСОБА_4 05 січня 2021 року в період часу з 15 години 00 хвилин по 16 годину 10 хвилин, маючи прямий умисел на введення в оману старшого дізнавача сектору дізнання Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, в ході проведення допиту потерпілого по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000018 від 05.01.2021 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, знаходячись в приміщенні службового кабінету №33 Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вулиця Космічна, 40, будучи попередженим під особистий підпис про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 384 КК України за завідомо неправдиве показання, надав старшому дізнавачу СД Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області капітану поліції ОСОБА_11 неправдиві показання, щодо обставин повідомленого ним 04.01.2021 року кримінального правопорушення: пре те, що о 17:00 годині, 23.12.2020, маловідомий ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись на ринку по вул. Північнокільцевій в м. Запоріжжя, шляхом довіри, під приводом здійснення телефонного дзвінка, заволодів належним йому мобільним телефоном марки «МЕIZU» моделі «М5», імеі: НОМЕР_1 в корпусі сірого кольору, заподіявши останньому майнової шкоди на суму 2650 гривень 00 копійок. 05.01.2021 року в порядку ст.55 КПК України ОСОБА_4 отримав пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Під час подальшого проведення досудового розслідування за даним кримінальним провадженням встановлено, що 23.12.2020 року о 20 годині 24 хвилин до повного товариства «Климчук та компанія» «ЛОМБАРД КАПІТАЛ» розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул. Північнокільцева, буд.11 приходив ОСОБА_9 разом із ОСОБА_4 , який самостійно передав мобільний телефон марки «МЕIZU» моделі «М5», імеі НОМЕР_1 під заставу, а ОСОБА_9 надав свій паспорт громадянина України для складання та підписання договору про надання фінансового кредиту та застави, за який отримав грошові кошти у сумі 1300 гривень, які у подальшому передав ОСОБА_4 .

Тобто, ОСОБА_4 , усвідомлюючи те, що його повідомлення від 04.01.2021 р., підпадає під правову кваліфікацію передбачену ч.1 ст.190 КК України, а саме: шахрайство, надав завідомо неправдиве повідомлення про кримінальне правопорушення та продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел надав неправдиві покази в протоколі допиту потерпілого від 05.01.2021 р., хоча достовірно знав, що обставин вказаних у протоколі фактично не було, а кримінальне правопорушення відносно останнього не вчинялося.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.384 КК України, яке кваліфікується як завідомо неправдиве показання.

Обвинувачений ОСОБА_4 при допиті в судовому засіданні визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, пояснив, що він мав у власності мобільний телефон «МЕIZU» М5, який вирішив продати, щоб отримати готівкові кошти. Для того, щоб здати його в ломбард потрібний паспорт, якого в нього не має. Тому він попросив свого знайомого ОСОБА_9 закласти цей телефон на своє ім`я. Коли ОСОБА_12 заклав телефон в ломбард ОСОБА_13 по вул. Північнокільцева, 11 то отримані гроші йому повернув не всі. Тому він вирішив звернутися до поліцію і повідомив про крадіжку. Він в заяві зазначив, що ОСОБА_12 в нього викрав телефон, хоча розумів, що телефон той заклав в ломбард з його згоди. По епізоду відкритого викрадення майна показань не надав. У вчиненому розкаюється.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що він є батьком ОСОБА_15 , знає ОСОБА_4 , як брата дружини сина. В лютому 2020 року за адресою проживання його та сина ОСОБА_16 по АДРЕСА_3 приїхали поліцейські та повідомили, що хтось вказав на їх двір, де зберігаються монтажні кішки та пояс. Він оглянув двір та побачив біля огорожі монтажні кішки та пояс. Але яким чином вони потрапили у двір не знає. Він їх перекинув через огорожу на вулицю, де їх забрали поліцейські.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що він проживає на АДРЕСА_4 є приятелем ОСОБА_15 в цей день, точну дату не пам`ятає він знаходився з дружиною у дворі, їм ставили електролічильник працівники Обленерго. До них зайшов ОСОБА_18 , вони спілкувались нетривалий час, коли почули шум за двором. Біля будинку АДРЕСА_2 електромонтажники повідомили, що в них вкрали «когті», тобто прилад для підіймання на стовпи, які лежали між будинками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 . Він побачив, що ОСОБА_19 відходить в бік зменшення номерів будинків по вул. Балка Поповка чи було в нього щось в руках, він не бачив. Монтери почали пред`являти претензії до ОСОБА_20 , що він їх вкрав. ОСОБА_20 розкрив руки та показав, що в нього нічого не має.

Винність ОСОБА_4 в об`ємі зазначеному у вироку підтверджується наступними дослідженими в суді доказами.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.02.2020 р. потерпілий ОСОБА_7 звернувся із заявою в якій просив притягнути до кримінальної відповідальності невідомих осіб, які викрали шляхом вільного доступу заволоділи спорядженням для лазіння на електроопори, а саме кішки та страхувальний ремінь, 26.02.2020 року близько 14:20 год. за адресою: АДРЕСА_2 .

З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 26.02.2020 року судом встановлено, що свідок ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_4 як особу, яка відкрито викрала лази електромонтера та пояс електромонтера, які належать ОСОБА_7 .

З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 26.02.2020 року судом встановлено, що свідок ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_4 як особу, яка відкрито викрала лази електромонтера та пояс електромонтера, які належать ОСОБА_7 .

Висновки суду про обставини вчинення кримінального правопорушення ґрунтуються на даних викладених в протоколі огляду місця події від 14.07.2020 року, відповідно до якого була оглянута ділянка місцевості, яка розташована біля будинку АДРЕСА_2 . Під час огляду виявлено на відстані 5 метрів від бетонного стовпа на землі монтерський пояс та лази.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази кримінального провадження судом по епізодам вчинення завідомо неправдивого повідомлення про вчинення злочину та завідомо неправдивих показань не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав свою провину у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 383, ч.1 ст. 384 КК України при вищезазначених обставинах, учасники судового провадження проти цього не заперечували, фактичні обставини справи ніким не оспорюються та визнаються сторонами. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Суд враховує, що скоєне ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 186, ч.1 ст. 383 КК України є нетяжкими злочинами, за ч.1 ст. 384 КК України проступком.

ОСОБА_4 раніше не судимий, не знаходиться на обліку у лікарів нарколога, психіатра.

Обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає.

Пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у вигляді арешту в межах санкції статей Кримінального кодексу України.

ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КК України 26.02.2020 року та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (а.с.132), який продовжувався до 09.09.2020 року включно (а.с.180)

Цивільний позов не заявлявся.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-371, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ВизнатиОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186, ч.1 ст. 383, ч.1 ст. 384 КК України.

ПризначитиОСОБА_4 покарання:

-за ч. 1 ст. 186 КК України у вигляді 6 місяців арешту;

-за ч.1 ст. 383 КК України у вигляді 5 місяців арешту

-за ч.1 ст. 384 КК України у вигляді 4 місяців арешту;

Призначити ОСОБА_4 покарання згідно ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю вищевказаних кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 6 (шести) місяців арешту.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_4 перебування його під вартою з 26 лютого 2020 року по 09 вересня 2020 року.

Звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання у зв`язку з його повним відбуттям.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя: ОСОБА_1