1 із 6 Справа № 303/1441/21
Провадження №1-кп/303/409/21
Номер рядка статистичного звіту 93
вирок
Іменем України
25 лютого 2021 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Мукачеві кримінальне провадженні стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, на утриманні малолітня дитина, не працюючого, громадянина України, раніше не судимого,
- обвинуваченого за частиною 2 статті 15 - частини 2 статті 185, частиною 2 статті 185 КК України,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, не працюючого, громадянина України, раніше не судимого,
- обвинуваченого за частиною 2 статті 185 КК України,-
з участю сторін та учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_3
ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:
19 лютого 2021 року до суду звернувся прокурор з обвинувальним актом, затвердженим в порядку статті 291 КПК України, щодо якого ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною 2 статті 15 частини 2 статі 185 та частиною 2 статті 185 КК України, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 185 КК України.
Із матеріалів кримінального провадження, судом встановлено що 21 липня 2020 року, близько 20 години ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за передньою змовою, маючи прямий умисел з корисливого мотиву на таємне викрадення чужого майна, використовуючи - транспортний засіб марки «Хонда» іноземної реєстрації НОМЕР_1 , який належить - ОСОБА_3 , поїхали на територію поля у селі Форнош, Мукачівського району, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , перебуваючи там, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, направлений на заволодіння чужим майном та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, таємно, наламали качани кукурудзи сорту «Десерт72» в кількості 223 штуки, склали в поліетиленовий мішок та в подальшому переслідуючи користь, розпорядились з вкраденою кукурудзою на власний розсуд. Вартість одного качану цукрової кукурудзи сорту «Десерт 72» становить 5 гривень. Загальна вартість викрадених качанів кукурудзи сорту «Десерт 72» у кількості 223 штуки становить 1115 гривень.

2 із 6
У результаті умисної крадіжки кукурудзи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спричинили потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Такі дії обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кваліфіковані як крадіжка таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб.
У подальшому, 23 липня 2020 року, близько 20 години, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за передньою змовою, маючи прямий умисел з корисливого мотиву на таємне викрадення чужого майна, використовуючи транспортний засіб марки «Хонда» іноземної реєстрації НОМЕР_1 , який належить . ОСОБА_3 , поїхали на територію поля у село Форнош, Мукачівського району, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , перебуваючи там усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, направлений на заволодіння чужим майном та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, таємно, повторно наламали качани кукурудзи сорту «Десерт 72» в кількості 350 штуки, які склали в поліетиленовий мішок та в подальшому переслідуючи користь, розпорядились викраденою кукурудзою на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1750 грн.
У результаті умисної крадіжки кукурудзи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спричинили потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім цього, 25 липня 2020 року близько 20 години, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за передньою змовою, маючи прямий умисел з корисливого мотиву на таємне викрадення чужого майна, використовуючи транспортний засіб марки «Хонда» іноземної реєстрації НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , поїхали на територію поля у села Форнош, Мукачівського району, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , перебуваючи там усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, направлений на заволодіння чужим майном та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, таємно, повторно наламали качани кукурудзи сорту «Десерт 72» в кількості 500 штук, які склали в поліетиленовий мішок та в подальшому переслідуючи користь, розпорядились викраденою кукурудзою на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2500 гривень.
Також, 27 липня 2020 року, близько 20 години, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за передньою змовою, маючи прямий умисел з корисливого мотиву на таємне викрадення чужого майна, використовуючи транспортний засіб марки «Хонда» іноземної реєстрації НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , поїхали на територію поля у села Форнош, Мукачівського району, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , перебуваючи там усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, направлений на заволодіння чужим майном та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу таємно, повторно наламали качани кукурудзи сорту «Десерт 72» в кількості 450 штуки, які склали в поліетиленовий міх та в подальшому переслідуючи користь, розпорядились викраденою кукурудзою на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2250 гривень.
Також, 29 липня 2020 року, близько 20 години, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за передньою змовою, маючи прямий умисел з корисливого мотиву на таємне викрадення чужого майна, використовуючи транспортний засіб марки «Хонда» іноземної реєстрації НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , поїхали на територію поля у селі Форнош, Мукачівського району, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , перебуваючи там усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, направлений на заволодіння чужим майном та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, таємно, повторно наламали качани кукурудзи сорту «Десерт 72» в кількості 2000 штуки, які склали в поліетиленовий міх та в подальшому переслідуючи користь, розпорядились викраденою кукурудзою на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 10000 гривень.
Такі дії обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кваліфіковані як крадіжка таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, вчинена повторно.

3 із 6
Крім того, ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні 22 липня 2020 року близько 08 години, діючи умисно, повторно, маючи прямий злочинний умисел з корисливого мотиву на таємне викрадення чужого майна, використовуючи транспортний засіб марки «Хонда» іноземної реєстрації НОМЕР_1 , поїхав на територію поля у селі Форнош, Мукачівського району, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , перебуваючи там усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, направлений на заволодіння чужим майном та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, таємно, наламав качани кукурудзи сорту «Десерт 72» в кількості 60 штук, які склав в поліетиленовий мішок, але свій злочинний намір не зміг довести до кінця з причин, які не залежали від його волі,а саме через те, що на території поля побачив інших людей та злякавшись, що він буде поміченим, втік з місця злочину при цьому залишив там наламану кукурудзу в мішку. Вартість одного качану цукрової кукурудзи сорту «Десерт 72» становить 5 гривень. Загальна вартість качанів кукурудзи кількості 60 штук, які намагався викрасти ОСОБА_3 становить 300 гривень.
Таким чином ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Вказані вище дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд кваліфікує за частиною 2 статті 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб
Також, дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
За наслідками вчиненого кримінального правопорушення обвинувачені таємно викрали майно, що належить ОСОБА_8 на загальну суму 17615 гривень 00 копійок, чим саме завдали матеріальну шкоду на вказану суму.
Таким чином своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене частиною 2 статті 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.
Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене частиною 2 статті 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб. Крім того вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна вчинене повторно - частина 2 статті 15 частини 2 статті 185 КК України.
При цьому, обвинувачені повністю визнали свою вину у вчиненому.
18 лютого 2021 року сторонами були укладені угоди про визнання винуватості відповідно до яких обвинувачені повністю визнали себе винними і сторони дійшли згоди щодо призначення їм покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням статей 75,76 КК України.
Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти затвердження угоди про визнання винуватості, зазначивши що такі угоди відповідають положенням статей 468-471 КПК України
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінальних правопорушень.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

4 із 6
У судовому засіданні захисник обвинувачених просила затвердити угоди про визнання винуватості, укладені між стороною обвинувачення та обвинуваченими.
Потерпіла звернулася з відповідною заявою в порядку частини 4 статті 469 КПК України, підтвердила, що надала згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.
Суд вважає необхідним затвердити умови угоди і ухвалити вирок на підставі такої угоди відповідно до положення статті 475 КПК України з наступних мотивів.
Матеріали кримінального провадження, надані стороною обвинувачення, свідчать про наявність події кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та і що в їх діях, є склад кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, а в діях обвинуваченого ОСОБА_3 також є склад кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 15 частини 2 статті 185 КК України.
Кваліфікація дій обвинувачених стороною обвинувачення, визначена правильно.
Згідно положень статті 12 КК України, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачені беззастережно визнали себе винуватими, відноситься до категорії нетяжкого злочину. Угода, сторонами укладена на стадії досудового розслідування.
Статтею 474 КПК України визначено, що в разі досягнення угоди під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду. Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
За частиною 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Умови угоди щодо міри кримінального покарання відповідають положенням санкцій передбачених частиною 2 статті 185 КК України, а застосування до обвинувачених покарання у виді позбавленні волі зі застосуванням статей 75,76 КК України допускається, і таке покарання, відповідає обставинам справи і даним про особи обвинувачених.
Крім того, угода про визнання винуватості укладена добровільно і відсутні підстави, передбачені частиною 7 статті 474 КПК України, які б суд міг використати для відмови в затвердженні такої угоди.
Встановлено, що укладання угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Також судом встановлено, що обвинувачені розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені статтею 473 КПК України.
Зазначене узгоджується із положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11

5 із 6
Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27 лютого 1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.
Виходячи з обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне ухвалити в даному провадженні вирок згідно положень угоди про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди, міру покарання у виді позбавлення волі, з урахуванням вимог статті 70 КК України. На підставі статті 75 КК України їх звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинять нового кримінального правопорушення і виконає покладені на них обов`язки, із застосуванням статті 76 КК України
Виходячи з обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне ухвалити в даному провадженні вирок згідно положень угоди про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди, міру покарання у виді позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України їх звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинять нового кримінального правопорушення і виконає покладені на них обов`язки, визначені статтею 76 КК України
Запобіжний захід до обвинувачених не застосовувався.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов у провадженні не заявлено.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку статті 100 КПК України.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373-376 та ст.ст.468,471,473474 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоди про визнання винуватості, укладені 18 лютого 2021 року між прокурором Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 та обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000097.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначити йому покарання за частиною 2 статті 15 частиною 2 статті 185 КК України 01 (один) рік 06(шість) місяців позбавлення волі; за частиною 2 статті 185 КК України 2(два) роки позбавлення волі.
Відповідно до частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 2(два) роки.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1(один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

6 із 6
У відповідності до частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді 2(двох) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1(один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ: спортивну сумку блідосинього кольору та напівпрозорий поліетиленовий мішок, передані на зберігання в кімнату речових доказів Мукачівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області знищити.
Речовий доказ: CD-диск з записом слідчого експерименту зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтями 394,473 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженим та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1