ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-в/753/106/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2021 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

представник органу пробації ОСОБА_4 ,

засуджений ОСОБА_5 ,

у судовому засіданні, розглянувши подання Дарницького районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про направлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільненого від покарання з випробуванням, для відбування покарання, призначеного його вироком суду,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 18 березня 2021 року надійшло подання Дарницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області (далі подання органу пробації) про направлення ОСОБА_5 , звільненого від покарання з випробуванням, для відбування покарання, призначеного його вироком суду. Подання органу пробації мотивовано тим, що за час іспитового строку ОСОБА_5 численні рази не з`являвся на реєстрацію, не маючи на то поважних причин.

У судове засідання з`явилися представник органу пробації, яка просила задовольнити подання, наголосивши, що засуджений не з`являвся на реєстрацію та перебував у розшуку.

Прокурор просив у відмовити у задоволенні подання, вказавши на його несвоєчасність, оскільки іспитовий строк завершується.

Засуджений просив відмовити у задоволенні подання.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши подання органу пробації та матеріали особової справи, суд дійшов таких висновків.

Процесуальним законом, а саме п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, передбачено, що суд під час виконання вироку має право вирішити питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду.

З подання органу пробації та долучених до нього матеріалів особової справи встановлено таке.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Дарницького районного суду м. Києва від 22 липня 2019 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, із звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком тривалістю два роки.

Цим же вироком на ОСОБА_5 було покладено виконання обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06 серпня 2020 року задоволено подання органу пробації та приведено у відповідність до чинного законодавства вирок Дарницького районного суду м. Києва від 22 липня 2019 року стосовно ОСОБА_5 . Прийнято рішення вважати його засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк чотири роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладанням обов`язків відповідно до цього вироку.

У матеріалах особової справи міститься постанова від 25 жовтня 2019 року про встановлення днів явки на реєстрацію, якою зобов`язано ОСОБА_5 з`являтися для реєстрації до органу пробації першого понеділка кожного місяці (а.о.с. 32) та відповідно листок реєстрації, з якого вбачається, що ОСОБА_5 на дні явки, починаючи з 04 листопада 2019 року до 01 березня 2021 року з`явився 5 разів, випадків неявки 12 (а.о.с. 33).

За змістом вимоги управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції у м. Києві від 21 січня 2021 року, вбачається, що ОСОБА_5 за час іспитового строку не вчинив жодного кримінального або адміністративного правопорушення (а.о.с. 136).

Суд також зважає, що за наслідками проведеного визначення рівня ризику вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення, криміногенних потреб не виявлено (арк. о.с. 50).

Законом України про кримінальну відповідальність, а саме ч. 2 ст. 78 КК України передбачено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Отже, законодавець встановив, що, вирішуючи питання за процесуальним законом про направлення звільненого від покарання з випробуванням, для відбування покарання, призначеного йому вироком, суд має зважити на кореспондуючі норми із кримінального закону та встановити поведінку засудженого за час іспитового строку, а саме невиконання останнім покладених на нього обов`язків або систематичне вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, що у сукупності має свідчити про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Наразі суд може стверджувати, що ОСОБА_5 не виконував повною мірою покладені на нього вироком суду обов`язки, оскільки не з`являвся на всі дні реєстрації, що були йому встановлені.

Але вказана обставина не може бути єдиною та беззаперечною умовою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Так, суд враховує поведінку засудженого за весь час дворічного іспитового строку, що вже завершується, оскільки засуджений не вчинив жодного правопорушення, при оцінці рівня ризику вчинення ним повторного правопорушення криміногенних потреб не виявлено, у судове засідання щодо розгляду подання органу пробації з`явився й надав суду пояснення, що не з`являвся на реєстрацію, оскільки перебував на лікуванні та дійсно підтверджуючих документів не надавав.

Суд також зважає й на непослідовність дій органу пробації, на що правильно звернув увагу суду прокурор у судовому засіданні, оскільки орган пробації незважаючи на таку поведінку засудженого не звертався до суду щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, зробивши це несвоєчасно, фактично на завершенні іспитового строку. Не звертались із такими клопотаннями й у 20192020 рр.

Підсумовуючи, можна констатувати, що з матеріалів особової справи засудженого та з подання не вбачається достатніх та беззаперечних даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_5 не бажає стати на шлях виправлення, а у суду немає як фактичних, так і правових підстав для задоволення цього подання.

Керуючись ч. 2 ст. 78 КК України, п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні подання Дарницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про направлення ОСОБА_5 , звільненого від покарання з випробуванням, для відбування покарання, призначеного його вироком суду, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1