Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/5262/21
Провадження № 1-кс/758/246/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, в рамках кримінального провадження за № 0003054 від 21.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , звернувся до Подільського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим з прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Клопотання мотивоване тим, що представник АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, заздалегідь усвідомлюючи незаконність своїх дій разом із приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_7 та приватним виконавцем виконавчого округу Київської області ОСОБА_5 всупереч установленому Закону України «Про виконавче провадження» порядку заволодів майном грошовими коштами належними ОСОБА_8 .
Так, 05.06.2018 року, ОСОБА_8 уклала кредитний договір №501032852 із АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (МФО НОМЕР_1 ) на загальну суму 159000, 00 грн., із строком повернення до 05.06.2023 року.
В подальшому представник АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_6 незважаючи на строк дії кредитного договору, звернулась із заявою про видачу виконавчих написів за кредитним договором, що не посвідченим нотаріально до приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_7 .
Таким чином, 08.09.2020 року, приватний нотаріус КМНО ОСОБА_7 вчинила виконавчу дію в результаті якої видала виконавчий напис №30930 на загальну суму заборгованості 233798,14 грн.
Після чого представник АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_6 зазначений виконавчий напис разом із заявою про примусове виконання рішення звернула до приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_5 на підставі якого виконавець 10.12.2020 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, а 28.12.2020 року виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату та заблокував всі карткові рахунки боржника.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі, органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України , цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону , а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.
Відповідно до п. 6 ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.
Згідно з ч. 4 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Згідно з ч. 2 ст.53 Закону України «Про виконавче провадження» після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку. Якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку.
Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» ( Закон № 3425-XII ).
Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» , виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.
Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» , для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та ст.ст. 1 , 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на підтвердження факту безспірності заборгованості нотаріусу повинні були надати первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції, та інше, які підтверджують факти оплати або неналежної оплати боржником кредитної заборгованості.
На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником, вимог кредитора.
Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнанні їх. Зокрема, документом, що може (з врахуванням заяв чи листів боржника) підтверджувати такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.
З урахуванням наведеного, слідчий прийшов до висновку, що у розпорядженні нотаріуса були відсутні документи, необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку: оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання.
Відповідно до ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.
На основі вищевикладеного у слідства є всі підстави вважати, що невстановлені особи разом із приватним виконавцем ОСОБА_5 на основі документів з ознаками підробки заволоділи майном ОСОБА_8 , тому відповідно ч. 2 ст. 163 КПК України наявні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення вищезазначених документів.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задавольнити.
Неявка представника особи, у володінні якої знаходиться інформація, у відповідності до ст. 163 КПК України не перешкоджає розгляду вказаного вище клопотання.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, тимчасовий доступ до речей і документів.
Згідно з ч.5 ст.132 КПК України при розгляді питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Частиною 5 ст. 163 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Слідчим суддею враховується, що в інший спосіб одержати дані відомості в межах досудового розслідування неможливо.
В клопотанні доведено наявність достатніх підстав вважати, що документи, до яких слідчий просить надати тимчасовий доступ, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному проваджені, окрім того, відомості, що містяться в документах, можуть бути використані як докази у даному кримінальному провадженні.
Тому, дослідивши зміст клопотання та перевіривши надані до матеріалів клопотання документи слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання, оскільки слідчим в клопотанні не доведено необхідності надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів іншим співробітникам за рішенням суду.
Керуючись ст. 159, 163-166, 309 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, в рамках кримінального провадження за № 0003054 від 21.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України задовольнити.
Надати слідчому Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 тимчасовий доступ до оригіналів документів, з можливістю вилучення належним чином засвідчених копій, які містяться у виконавчому провадженні АСВП № 63890327 та зберігаються у приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .
Особа, яка зазначена в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів як володілець речей або документів, зобов`язана надати тимчасовий доступ до зазначених в ухвалі речей і документів особі, зазначеній у відповідній ухвалі слідчого судді, суду.
Вказана в ухвалі слідчого судді, суду особа зобов`язана пред`явити особі, яка зазначена в ухвалі як володілець речей і документів, оригінал ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів та вручити її копію.
Особа, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і оригіналів або копій документів, зобов`язана залишити володільцю речей і оригіналів або копій документів опис речей і оригіналів або копій документів, які були вилучені на виконання ухвали слідчого судді, суду.
У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Встановити строк дії ухвали терміном один місяць з моменту постановлення ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1