Справа № 545/1440/21
Провадження № 1-в/545/256/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2021 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

засудженої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області у м. Полтаві в режимі відеоконференції з Державною установою «Надержинщинська виправна колонія (№65)» спільне подання Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженої:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , вірменки, громадянки України, з середньою освітою, раніше судиму:

1) 04.02.2004 року Вугледарським міським судом Донецької області за ст. ст.186 ч.2, 75, 104, 76, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

2) 05.05.2010 року Вугледарським міським судом Донецької області за ст. ст.186 ч.1, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

3) 17.05.2011 року Вугледарським міським судом Донецької області за ст. ст. 309 ч.1, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнена 27.03.2013 року умовно-достроково на 1 рік 5 місяців 14 днів,

засуджена: 22.02.2018 року Вугледарським міським судом Донецької області за ст.186 ч.2, ст.185 ч.2, ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В:

Адміністрація Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» та спостережна комісія при Полтавській райдержадміністрації звернулись до суду із спільним поданням про застосування щодо засудженої ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що вона відбула встановлені законом 2/3 строку покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

В судовому засіданні представник адміністрації подання підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у поданні.

Засуджена ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала подання та просила його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор заперечив щодо задоволення подання про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_4 від відбування покарання, посилаючись на те, що ОСОБА_4 , засуджена за вчинення тяжкого злочину за обтяжуючих обставин, в Державній установі «Надержинщинська виправна колонія (№65)» відбуває покарання з 13.06.2018 року, за час відбування покарання має стягнення, яке погашено дише 04.01.2021 року, що свідчить про передчасність застосування до неї умовно-дострокового звільнення.

На адресу суду від представника спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації Полтавської області надійшла заява про розгляд справи без їх участі, подання підтримали.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали особової справи та подання, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання, зокрема - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання,призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочині до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Необхідною умовою застосування положень частини 1 статті 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.

У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до п. 1 та п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 засуджена 22.02.2018 року Вугледарським міським судом Донецької області за ст. 186 ч. 2, ст. 185 ч. 2, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно вироку суду, ОСОБА_4 30 вересня 2016 року, близько 16 години 00 хвилин, знаходячись біля магазину «Шахтар», який розташований по вулиці Трифонова міста Вугледара Донецької області, де маючи злочинний умисел на незаконне заволодіння чужим майном мобільним телефоном «NOKIA 206 Dual Sim», IMEI 1 НОМЕР_1 , 2 НОМЕР_2 , із сім-карткою оператора мобільного зв`язку МТС НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 , під приводом здійснення дзвінка попросила телефон останнього. Після того, як ОСОБА_5 добровільно передав ОСОБА_6 свій мобільний телефон «NOKIA 206 Dual Sim», IMEI 1 НОМЕР_2 , 2 НОМЕР_2 , із сім-карткою оператора мобільного зв`язку МТС НОМЕР_3 , остання, продовжуючи здійснювати свій злочинний намір на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно, відкрито, з корисливих мотивів, повторно, заволоділа вище зазначеним мобільним телефоном, вартість якого, згідно висновку експерта №141 від 26.10.2016 року становить 500,00 гривень, та сім-карткою оператора мобільного зв`язку МТС, яка цінності для потерпілого не має, обернувши викрадене на свою користь, з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, спричинивши останньому матеріальний збиток у розмірі 500,00 гривень.

Окрім того, 02 лютого 2017 року близько 21 години 00 хвилин, точний час в ході досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_6 прийшла до дому до своїх знайомих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які мешкають за адресою: АДРЕСА_2 , де розпивала з останніми спиртні напої в одній зі спальних кімнат квартири. Під час вживання спиртних напоїв ОСОБА_7 заснула в іншій спальній кімнат, а ОСОБА_8 заснув на ліжку у кімнаті, в якій розпивали спиртні напої. В цей час обвинувачена, керуючись раптово виниклим умислом на таємне викрадення чужого майна та власної наживи, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з наміром викрасти чуже майно, яке обернути в свою власність і розпорядитися на власний розсуд, скориставшись тим, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не спостерігають за її діями, шляхом вільного доступу викрала майно ОСОБА_7 , а саме мобільний телефон «NOKIA» 311, ІМЕІ: НОМЕР_4 з сім-карткою мобільного оператора МТС-Україна НОМЕР_5 та картою пам`яті на 8 гігабайт (сім-картка та карта пам`яті для потерпілої матеріальної цінності не представляють), який знаходився на тумбочці у кімнаті, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №487 від 16.02.2017 року становить 550,00 гривень. Заволодівши майном ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , отримавши можливість розпорядитись викраденим на свій розсуд, продала вищезазначений мобільний телефон своєму знайомому ОСОБА_9 , якого ввела в оману, переконавши, що продає свою особисту річ, а виручені кошти витратила на власний розсуд.

Відповідно до характеристики на засуджену ОСОБА_4 від 18.04.2021 року, ОСОБА_4 з 27.04.2018 року перебувала в слідчому ізоляторі м. Маріуполь. Під час тримання в слідчому ізоляторі не допускала порушень режиму утримання та розпорядку дня. Характеризувалася посередньо. Заходи стягнення та заохочення не застосовувалися. До роботи не залучалася.

З 13.06.2018 року відбуває міру кримінального покарання в державній установі «Надержинщинська виправна колонія (№65)».

За час відбування покарання в установі не допускала порушень вимог режиму відбування покарання та розпорядку дня. Характеризувалася позитивно.

Згідно статті 118 КВК України була працевлаштована в установі в будівельній бригаді. До роботи відносилась добре, поставлені завдання виконувала вчасно. Правил техніки безпеки на робочому місці дотримувалася. До обладнання та інструментів ставилася бережно. Мала одне заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених Кримінально - виконавчим кодексом України та Правилами внутрішнього розпорядку колонії , дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці (протокол № 50 від 19.07.2019 року).

28.10.2019 року на засіданні комісії по застосуванню до засуджених заохочувальних норм згідно статті 101 КВК України (протокол №29) було прийнято рішення про переведення засудженої ОСОБА_4 до дільниці соціальної реабілітації як такої, що стає на шлях виправлення.

За час перебування на дільниці соціальної реабілітації характеризується позитивно. Має три заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених Кримінально - виконавчим кодексом України та Правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці (Протокол № 49 від 01.07.2020 року), (Протокол № 1 від 04.01.2021 року), (Протокол № 41 від 01.04.2021 року).

Має одне стягнення за порушення вимог режиму відбування покарання та Правил внутрішнього розпорядку, яке достроково знято 04.01.2021 року (Протокол № 1 від 04.01.2021 року).

Згідно ст. 118 КВК України засуджена ОСОБА_4 на даний час працевлаштована на контрагентському об`єкті різноробочою. До роботи відноситься добросовісно, поставлені завдання виконує вчасно та якісно. До обладнання та інструментів ставиться бережно. Дотримується правил техніки безпеки праці та вимог пожежної безпеки на виробництві.

Згідно статті 126 КВК України залучена до участі в програмі диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення». Заняття відвідує.

Відповідно до статті 127 Кримінально - виконавчого кодексу України залучена до участі у секції самодіяльної організації «фізкультурно - спортивна». Заняття, що проводяться на дільниці відвідує, робить належні висновки для себе.

Вину у скоєному злочині визнає.

За даними цієї ж характеристики засуджена ОСОБА_4 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення та на підставі ст.81 КК України останню можливо звільнити умовно - достроково.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Необхідною умовою застосування положень частини 1 статті 81 КК України до засудженої ОСОБА_4 є те, що засуджена сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення, однак засуджена має три заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та Правил внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, і не має заохочень за сумлінну поведінку і ставлення до праці, заохочувалась один раз у 2019, 2020, 2021 роках. Одне заохочення за 04.01.2021 року є достроковим зняттям раніше накладеного стягнення від 08.09.2020 року.

Крім того, ОСОБА_4 до засудження не працювала, будь-які дані про можливість прилучення її до суспільно корисної праці після звільнення відсутні, засуджена за вчинення тяжкого злочину за обтяжуючих обставин.

Таким чином, перевіривши доводи викладені в поданні, дослідивши матеріали особової справи засудженої ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що за час відбування покарання засуджена не довела своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст.81 КК України.

З наведеного убачається, що на даний час засуджена не досягла необхідного ступеня виправлення та не довела своє виправлення, а тому не має впевненості в свідомому відновленні в соціальному статусі, як повноправного члена суспільства та готовності до самокерованої правослухняної поведінки, а отже спільне подання Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 537 КПК України суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні спільного подання Державної установи Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1