ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/4482/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/167/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала суду
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 квітня 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Вказаною ухвалою в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на домашній арешт відмовлено. Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 - задоволено. Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, залишено без змін, продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 терміном до двох місяців, тобто до 06 червня 2021 року.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_7 вважає продовжений запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 07 квітня 2021 року незаконним і не обґрунтованим. Стверджує, що на даний час ризики, які передбачені ст.177 КПК України, значно зменшились, оскільки досудове розслідування закінчилось і всі обставини уже встановлені. Вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе повністю запобігти тим ризикам, які ще залишились. Наголошує на тому, що перебуває під вартою вже тривалий час, хоча він раніше не порушував покладених на нього процесуальних обов`язків. Вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, висновки суду про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу, а подальше його утримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і практиці Європейського суду з прав людини.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу з доповненнями, перевіривши обставини, які підтверджують наявність ризиків, що стали підставою для продовження строку тримання під вартою, дослідивши надані суду матеріали кримінального провадження, колегія суддів з`ясувала наступне.

На розгляд Тернопільського міськрайонного суду надійшло кримінальне провадження №0001605 від 01 липня 2020 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 жовтня 2020 року ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та в подальшому строк тримання під вартою неодноразово продовжувався через наявність ризиків, які продовжували існувати, зокрема ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2021 року ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 09 квітня 2021 року.

Ухвалою суду від 07 квітня 2021 року, яка оскаржується, обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 06 червня 2021 року, оскільки до спливу попереднього строку дії цього запобіжного заходу судове провадження завершити не вдалося.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, ризики, що були враховані при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 та продовженні його строку, на даний час не зменшились, зокрема обвинувачений з огляду на санкцію статті обвинувачення зможе переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема не відшукані на даний час психотропні речовини, комп`ютерну техніку, мобільні телефони, грошові кошти; незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у кримінальному провадженні з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або ухилення від явки до суду, а також зможе вчинити інше кримінальне правопорушення, адже на даний час обвинувачується у вчиненні багатьох епізодів злочинів, що свідчить про систематичність та стійкість протиправної поведінки обвинуваченого, його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання.

Наведені обставини в сукупності підтверджують правильність висновків суду першої інстанції про те, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, продовжують існувати і не зменшились оскільки, зважаючи на санкцію статті обвинувачення, відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не має постійного місця роботи, на утриманні в нього особи не перебувають, що свідчить про слабку міцність соціальних зв`язків за місцем його проживання, та характер інкримінованого йому умисного особливо тяжкого злочину, ОСОБА_7 може переховуватися від суду.

Крім того, з урахуванням вказаних в оскарженій ухвалі даних про особу обвинуваченого, якому інкримінується вчинення злочину за ч.3 ст. 307 КК України і який раніше судимий, наявні достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про обґрунтованість застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відсутність обставин, які б вказували на можливість його скасування чи зміни на більш м`який.

З наведеними висновками суду першої інстанції про наявність підстав для продовження строку застосування щодо ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів погоджується, оскільки наявність вказаних ризиків зумовлена даними про особу обвинуваченого та конкретними обставинами інкримінованого йому злочину. Так, судом першої інстанції в повній мірі та у визначеному законом порядку враховано всі обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також відомості про особу обвинуваченого та його соціальні зв`язки.

Крім того, оскільки судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень обвинувачуються ще й інші особи, а отже існує ризик вільного спілкування учасників цієї групи, що перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Також, за наведених обставин, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про невідповідність оскарженої ухвали практиці ЄСПЛ, оскільки в рішеннях цього Суду у справі «Ілійков проти Болгарії» вказано, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Також, у справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, з урахуванням викладеного та інших встановлених в ході судового розгляду обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд прийшов до правильного висновку про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою.

Порушень вимог КПК України, які могли би стати підставою для скасування ухвали суду, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404-419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 квітня 2021 року в частині продовження ОСОБА_7 строку запобіжного заходу без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді