ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/384/21 Справа № 711/2895/19 Категорія: ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Придніпровського районного суду м.Черкаси від 18 березня 2021 року, яким

ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, з середньою освітою, в силу ст. 89 КК України не судимого, працюючого слюсарем в ТОВ «ВКП «Техноінком», не одруженого, мешканця АДРЕСА_1

визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст. 286 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки; за ч. 1 ст. 135 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного складання призначених покарань остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк покарання у виді позбавлення волі обчислюється з дати затримання засудженого.

На підставі ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 у строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з 06 березня 2019 року по 05 листопада 2019 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_8 на його користь відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2019 грн.35 коп., у задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 4433 грн., пов`язані із залученням експертів.

Скасований арешт на автомобіль «ВАЗ-2103» реєстраційний номер НОМЕР_1 і уламки пластику жовтого кольору, накладений ухвалами слідчих суддів Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 березня 2019 року.

Вирішена доля речових доказів, відповідно до положень ст.100 КПК України,

в с т а н о в и л а:

Судом першої інстанції ОСОБА_8 біля 12 години 15 хвилин 06 березня 2019 року обвинувачений ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем «ВАЗ-2103» реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України (надалі Правила), і рухався в межах населеного пункту в м. Черкаси по вул. В`ячеслава Чорновола у напрямку вулиці Гетьмана Сагайдачного. Порушуючи вимоги пунктів 2.3.«б» і 18.1 цих Правил, обвинувачений при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, що розташований за нерегульованим перехрестям з вул. Молоткова, не був уважним і не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну у вигляді появи на цьому переході пішохода ОСОБА_10 , який переходив проїзну частину вулиці В.Чорновола зліва направо відносно руху автомобіля, вчасно не зменшив швидкість і не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, а продовжив рух та скоїв наїзд на ОСОБА_10 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер цього ж дня при наданні медичної допомоги у КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги Черкаської міської ради».

Порушення обвинуваченим ОСОБА_8 правил безпеки дорожнього руху, а саме, вимог пункту 18.1 Правил знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із виникненням ДТП і настанням наслідків у вигляді смерті ОСОБА_10 .

Також ОСОБА_8 за вказаних обставин, керуючи біля 12 години 15 хвилин 06 березня 2019 року у стані алкогольного сп`яніння автомобілем «ВАЗ-2103» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по вул. В.Чорновола у м. Черкаси, здійснивши за нерегульованим перехрестям з вул. Молоткова наїзд на пішохода ОСОБА_10 , заподіяв йому тілесні ушкодження, чим поставив його у безпорадний стан і позбавив можливості вжити заходів до самозбереження. Після цього, порушуючи п. 2.10 «а», «г», «д» Правил, обвинувачений ОСОБА_8 не вжив можливих заходів для надання медичної допомоги потерпілому ОСОБА_10 чи виклику екстреної (швидкої) допомоги, не повідомив про ДТП орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, а зник на вказаному автомобілі з місця пригоди, залишивши потерпілого на проїзній частині вулиці В.Чорновола у небезпечному для життя стані.

Не погоджуючись з рішенням суду першої в своїх апеляційних скаргах:

- прокурор, не заперечуючи доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення та правильності кваліфікації його дій, вважає вирок суду незаконним через невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Обгрунтовуючи свій висновок про доцільні сть такого покарання, суд першої інстанції не в достатній мірі врахував, що кримінальне правопорушення вчинено за такої обтяжуючої обставини, як перебування у стані алкогольного сп`яніння, а також характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, а саме смерть молодої особи, наслідки, які є незворотними та невиправними. Просить вирок районного суду щодо ОСОБА_8 скасувати у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Дослідити характеризуючи дані обвинуваченого ОСОБА_8 . Ухвалити новий вирок, яким визнати винуватим ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України та призначити покарання: за ч.2 ст.286 КК України 7 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки; за ч.1 ст.135 КК України 2 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст70 КК України призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим 7 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

- обвинувачений ОСОБА_12 просить змінити вирок районного суду в частині призначеного покарання та з урахуванням пом`якшуючих його вину обставин, обрати міру покарання більш м`яку. При цьому зазначає, що районним судом в достатній мірі не враховані пом`якшуючі вину обставини. Він тривалий час знаходився під арештом в слідчому ізоляторі, порушень умов утримання не допускав. Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 05.11.2019 року запобіжний захід стосовно ОСОБА_11 змінено на домашній арешт. Після звільнення з СІЗО він терміново працевлаштувався слюсарем в ТОВ «ВКП «Техноінком» де зарекомендував себе з позитивної сторони. Проживає разом з мамою пенсіонеркою, яка фактично знаходиться на його утриманні. По місцю проживання характеризується позитивно.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу подану прокурором відділу процесуального керівництва, а проти апеляційної скарги обвинуваченого заперечував, доводи обвинуваченого та захисника, які підтримали свої вимоги викладені в апеляційній скарзі, а проти доводів апеляційної скарги прокурора заперечували, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги закону місцевим судом виконані в повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 судом кваліфіковані вірно за ч.2 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та за ч. ч.1 ст. 135 КК України, - завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого у небезпечний для життя стан.

Враховуючи ту обставину, що в апеляційних скаргах обвинуваченого та прокурора не оспорюється висновок про доведеність винуватості та кваліфікації його дій, який винуватість визнав в повному обсязі, а висновок суду відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується наведеними у вироку доказами, які судом досліджені повно, всебічно і об`єктивно, тому колегія суддів вважає недоцільним проводити детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів і повинно відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості і гуманізму.

У відповідності до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого і за змістом ст.65 КК України, таке покарання повинно бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , судом першої інстанції дотримано вказаних вимог, а саме: враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, один з яких відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, на спеціальних обліках не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_11 - добровільне часткове відшкодування шкоди 5000 гривень. Крім того районний судом врахована обставина, що обтяжує його покарання вчинення кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння, тому місцевий суд обґрунтовано призначив ОСОБА_11 покарання в межах санкцій ч.2 ст.286 КК України та ч.1 ст.135 КК України на підставі ст.70 КК України шляхом повного складання покарань і остаточно призначив до відбування покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки, яке за своїм розміром та видом є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів та не є максимальним розміром, передбаченим даною санкцією статті.

Обираючи вид та строк покарання, районний суд в повній мірі врахував суспільну небезпечність вчинених кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння, один з яких є тяжким кримінальним правопорушенням та наслідки, які настали є непоправними, оскільки загинула людина.

За вказаних обставин, доводи обвинуваченого про пом`якшення призначеного покарання не підлягають до задоволення. Перебування на його утриманні матері пенсіонерки не може бути підставою для призначення більш м`якого покарання. Місцевим судом було враховано низку обставин при визначенні розміру та виду покарання, що є адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Стосовно доводів апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного покарання ОСОБА_11 внаслідок м`якості також є безпідставними, оскільки покарання призначене не в мінімальному розмірі.

Крім обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 та непоправних наслідків у вигляді смерті людини, районним судом вірно враховано добровільне часткове відшкодування шкоди, визнання вини, що свідчить про його відношення до скоєного, а також ту обставину, що обвинувачений після попереднього ув`язнення працевлаштувався, а тому правомірно призначив покарання із застосуванням вимог ст.70 КК України у виді 5 років позбавлення волі із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, що є домірним злочину.

Конституційний Суд України у Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Підстав для пом`якшення покарання та обтяження, колегія суддів не вбачає, оскільки при призначенні покарання суд першої інстанції достатньо врахував низку обставин, які мають значення для визначення виду і розміру покарання.

Переконливих аргументів, які б свідчили про порушення судом приписів статей 50, 65 КК України, або доводили явну несправедливість призначеного пашуку покарання у виді позбавлення волі сторокм на 5 років із позбавленням права керування на строк 3 роки через його суворість та м`якість в апеляційних скаргах не міститься.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального кодексу, які були б підставою для скасування або зміни вироку при розгляді справи колегією суддів не встановлено.

З врахуванням викладеного, керуючись статтями 404, 405, ч.1 п.1 ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Придніпровського районного суду м.Черкаси від 18 березня 2021 року стосовно ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий-суддя

Судді