Справа № 442/8081/20
Провадження № 1-кп/442/116/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження №000387 від 07.12.2020 відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Селезнівка Перевальського району Луганської області, карачаєвця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, фізичної особи-підприємця, проживаючого та за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, зареєстрованого на АДРЕСА_2 , -

- про обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

встановив :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 07.12.2020 приблизно о 16 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні ательє «Мода», що знаходиться на вул. Шевченка, 8 в м. Дрогобичі Львівської області, на ґрунті особистих неприязних відносин із ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, наніс йому два удари долонею правої руки в область обличчя, а також хапаючи наявні на робочому столі ательє предмети, а саме, молоток, ножиці та лінійку став погрожувати ними, внаслідок чого у виниклій шарпанині одним із них умисно поранив ліву руку ОСОБА_5 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді поверхневої різаної рани лівої долоні та синця в ділянці лівої вилиці, що згідно висновку експерта №512 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 , заподіяв умисне легке тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав. Пояснив, що його дружина прийшла у ательє «Мода» та попросила щоб їй вставили замок у куртку, однак їй відповіли в грубій формі, що бігунок не можливо вставити, а можна вставити щось інше. Коли вона прийшла додому і розповіла про цю ситуацію, це його обурило і він пішов у ательє «Мода» і наніс два удари ОСОБА_5 . На зауваження працівників ательє припинив свою протиправну поведінку. Свою вину визнає, просить суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 щодо міри покарання поклався на думку суду. Пояснив, що обвинувачений не правильно оцінив обставини, що склались між ним та його дружиною Він пояснив останній, що бігунок неможливо вставити, потрібно перешивати замок, а тому вважає, що нічого образливого їй не сказав.

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального проступку доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

При цьому, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 125 КК України, оскільки він заподіяв умисне легке тілесне ушкодження.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 при виборі заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї винуватості, щире каяття.

Також суд враховує те, що обвинувачений усвідомлює про настання наслідків, які завдані кримінальним правопорушенням.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

З урахуванням наведеного, а також обставин, які пом`якшують покарання, аналізу особи винного як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, позитивну характеристику, встановлених судом конкретних обставин події, оцінки поведінки обвинуваченого після вчинення кримінального проступку, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів у майбутньому.

Речові докази, судові витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив :
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів оходів громадян, що ставить 510 ( п`ятсот десять) гривень.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1