Справа № 569/7843/21
УХВАЛА

26 квітня 2021 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 , яке погоджено із прокурором у кримінальному провадженні виконувач обов`язків прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна , -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області майор поліції ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням яке погоджено із прокурором у кримінальному провадженні виконувач обов`язків прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 у якому просить накласти арешт на майно.
В обґрунтування клопотання зазначає, що 16 квітня 2021 року, приблизно о 00 год. 25 хв., у темну пору доби, водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в урочищі «Підкова», що поблизу с. Нетреба Вараського району Рівненської області, в порушення вимог підпункту а) пункту 2.9, підпункту б) пункту 2.3, пункту 10.1, пункту 10.9 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху), знаходячись в салоні автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки руху за допомогою до інших осіб не звернувся, керуючи вказаним автомобілем розпочав рух заднім ходом та правою боковою частиною автомобіля здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 .
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження від яких помер, на місці події, а транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень.
Відомості за фактом дорожньо-транспортної пригоди внесені 16.04.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000121 від 16.04.2021. Попередню правову кваліфікацію визначено за ч. 3 ст. 286-1 КК України.
16.04.2021 у ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди було виявлено 2 (два) гумові тапочки та мобільний телефон SIGMA, належний ОСОБА_6 .
2 (два) гумові тапочки поміщено до пакету «Національна поліція України Головне слідче управління» INZ 3021737.
Мобільний телефон SIGMA поміщено до пакету «Національна поліція України» ЕХР 0264616.
16.04.2021 мобільний телефон SIGMA та 2 (два) гумові тапочки, визнано та прилучено до матеріалів кримінального провадження як речові докази.
17.04.2021 в приміщенні судово-медичного моргу Сарненського міжрайонного відділу КЗ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» Рівненської області було проведено огляд трупа ОСОБА_6 та вилучено одяг потерпілого, а саме: зимову куртку, кофту та джинси. Вказаний одяг було поміщено в картонну коробку, яку за підписами понятих та учасників було опечатано відтиском печатки «Для пакетів № 24» «слідче управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області» «Національна поліція України».
17.04.2021 зимову куртку, кофту та джинси, визнано та прилучено до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ.
Враховуючи те, що мобільний телефон SIGMA, 2 (два) гумові тапочки та одяг, являються речовими доказами у кримінальному провадженні, тому є необхідність у встановленні заборони власнику майна чи іншій особі будь-яким чином відчужувати, розпоряджатися та використовувати дане майно з метою уникнення ризиків продажу чи вчинення будь-яких інших дій із даним автомобілем (ремонт, переобладнання, вивіз за межі України), які можуть призвести до втрати чи пошкодження даного транспортного засобу та знищення слідів вчинення даного кримінального правопорушення.
Крім того, у даному кримінальному провадженні необхідно провести судову медико-криміналістичну експертизу, для виконання яких необхідне взуття та одяг.
Також під час розслідування можуть виникнути підстави для призначення інших судових експертиз та проведення слідчих (розшукових) дій з використанням вказаного транспортного засобу.
Повернення вказаного майна, власнику може позбавити орган досудового розслідування можливості повно, всебічно та неупереджено провести досудове розслідування, що у свою чергу перешкодить встановити істину у кримінальному провадженні.
Згідно із нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
До початку розгляду клопотання слідчим подана заява про розгляд клопотання у його відсутність, у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить задовольнити вказане клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутності учасників провадження, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч. ч.2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
У ч. 4 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено випадки цивільно-правової відповідальності власника джерела підвищеної небезпеки.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт майно, вилучене за вищевказаних обставин, оскільки наявні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям встановленим ст. 98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до втрати чи його пошкодження.
Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого - задоволити.
Накласти арешт до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні № 0000121 від 16.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, на речі котрі були вилучені 16.04.2021 у ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме на 2 (два) гумові тапочки та мобільний телефон SIGMA, належні ОСОБА_6 , місцем зберігання яких залишити слідче управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області.
Накласти арешт до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні № 0000121 від 16.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, на зимову куртку, кофту та джинси, належні ОСОБА_6 , місцем зберігання яких залишити слідче управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області.
Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1