Пр. № 1-кп/521/880/21
ВИРОК
29 червня 2021 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 ,
представника потерпілих ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Росіянівка Фрунзівського району Одеської області, громадянина України, з середньо освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, офіційно працевлаштованого ТОВ «Стікон», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
22.04.2020 року о 07 годині 24 хвилин ОСОБА_4 допустив порушення вимог п. п. 2.3 (б), 18.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме керуючи технічно справним автомобілем марки «Mazda Xedos 9», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по дорожньому покриттю правої смуги проїжджої частини вулиці Маршала Малиновського, з боку вулиці І.Рабіна у напрямку вулиці Івана та Юрія Лип, під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, який знаходиться навпроти будинку №55 по вулиці Маршала Малиновського в Малиновському районі міста Одеси, за кермом транспортного засобу уважним не був, діючи необережно, проявивши злочинну недбалість, в ході здійснення рухe не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, проігнорувавши дії транспортного засобу, який зупинився в сусідній смузі руху перед нерегульованим пішохідним переходом, продовжив рух, в результаті чого на нерегульованому пішохідному переході здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_8 , 1970 року народження та ОСОБА_6 , 1962 року народження передньою частиною автомобіля.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходи отримали тілесні ушкодження, а саме: пішохід ОСОБА_8 , 1970 року народження отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому хірургічної шийки лівої плечової кістки, який відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості; пішохід ОСОБА_6 , 1962 року народження отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому бічної маси 1 шийного хребця, закриті переломи основ обох напівдуг 2 шийного хребця, закритий перелом нижньо-переднього краю 3 шийного хребця, закритий перелом основи верхнього суглобового відростка 7 шийного хребця, садна лобної області, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся, та повністю підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини за яких відбулася ДТП.
Окрім повного визнання своєї вини, винна обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю доказана і підтверджується зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників кримінального провадження судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання.
Також предметом дослідження судом доцільним було визначено дослідження матеріалів, які підтверджують наявність судових витрат, речових доказів, та доказів, поданих на обґрунтування заявлених цивільних позовів.
При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим та учасниками обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції, та роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України.
На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у скоєному кримінальному правопорушенні повністю доказана та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження та тяжкі тілесні ушкодження.
В ході судового розгляду даного кримінального провадження потерпілими по справі до обвинуваченого були заявлені цивільні позови про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засідання відмовся від цивільного позову, та просив залишити його без розгляду.
Потерпілий ОСОБА_8 просив стягнути з обвинуваченого суму матеріальних збитків у розмірі 10 000 гривень, моральних у розмірі 100 тисяч гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди визнав у повному обсязі, моральної частково у розмірі 10 тисяч гривень, оскільки вважав заявлені до відшкодування суми надмірними, та такими, які не відповідають його фінансовим можливостям.
В судовому засіданні підстави позову та вина обвинуваченого у заподіянні матеріальних збитків злочинними діями ОСОБА_4 доведені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, а також доказами, цивільним позивачем в ході судового розгляду.
За таких обставин, суд вважає, що вина обвинуваченого, у заподіянні потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди внаслідок злочинних дії обвинуваченого повністю доведена, та вважає за необхідне цивільний позов потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково на підставі ст. 1177, 1193 ЦК України.
Як було встановлено в судовому засіданні, вартість матеріальних збитків на лікування, спричинених потерпілому ОСОБА_8 в наслідок ДТП у розмірі 7 309 грн. 36 коп., підтверджених відповідними чеками, наданими цивільним позивачем до суду.
При розгляді питання про наявність причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача і понесеною позивачем моральною шкодою, суд керується положеннями п.п. 1, 2 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України, відповідно до яких, особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяного в результаті порушення його прав.
У відповідності до ст. 1167, 1168 ЦК України, моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності вини.
У судовому засіданні підстави позову і вина обвинуваченого в спричиненні моральної шкоди потерпілого злочинними діями обвинуваченого доведені наведеними вище і дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності. При цьому, визначаючи розмір відшкодування, суд враховує ступінь страждань потерпілого, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, а також відповідних обтяжень пов`язаних з довготривалою реабілітацією. Також, при визначенні суми відшкодування, суд враховує вимоги розумності і справедливості.
За таких обставин, з урахуванням положень ст. 1193 ЦК України, матеріального стану відповідача, а також з урахуванням того, суд вважає необхідним цивільний позов щодо відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його соціальне та матеріальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, позитивну поведінку обвинуваченого як після скоєного злочину, так і в ході досудового слідства та розгляду справи в суді, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає повне визнання вини у скоєному злочину, часткове добровільне відшкодування завданих злочином збитків в ході досудового розслідування та щире каяття.
Обставин справи, що обтяжують покарання, в ході судового розгляду не встановлено.
Судом також встановлено, що ОСОБА_4 є особою яка до кримінальної відповідальності притягається вперше, не одружений, має на утриманні малолітню дитину 2013 р.н., тобто має стійкі соціальні зв`язки, офіційно працевлаштований та має виключно позитивну характеристику з місця проживання.
На підставі викладеного, з урахуванням зазначених вище даних про особу обвинуваченого, відношенням до скоєного, та з урахуванням пом`якшуючих вину обставин, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає, що покарання в нижніх межах санкції осудної статті, у вигляді позбавлення волі, з випробуванням, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
При цьому, суд вважає за необхідне призначати ОСОБА_4 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки злочин був вчинений обвинуваченим внаслідок грубого порушення Правил дорожнього руху України.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають відшкодуванню відповідно до вимог ст.ст.118-126 КПК України, питання речових доказів вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 349, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та 6 місяців.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік 6 місяців.
У відповідності до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Контроль за поведінкою засудженого покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_4 .
Запобіжний захід ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, не обирати.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 - залишити без розгляду, у зв`язку з відмовою від цивільного позову.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 , заявлений до обвинуваченого ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8
суму завданих матеріальних збитків у розмірі 7 309 гривень 36 коп.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 , заявлений до обвинуваченого про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 , за завдану моральну шкоду внаслідок скоєного злочину, суму у розмірі 25 000 (двадцяти п`яти) тисяч гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 4086 (чотири тисячі вісімдесят шість ) гривень.
Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 29.05.2020 року (спр. № 521/6476/20, пр. № 1-кс/521/2153/20) скасувати.
Речові докази по справі:
-автомобіль марки «Mazda Xedos 9», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 вважати повернутим за належністю законному власнику.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, - з дня отримання його копії.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1