Справа № 758/8003/20
Провадження №: 1-кп/752/965/21
У Х В А Л А

24.06.2021 року м. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4 ,
в ході судового розгляду в приміщенні суду в м. Києві за кримінальним провадженням № 0000551 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 5 ст. 191 КК України -
за участю:
прокурора ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
В ході судового засідання обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 09.07.2021 року включно.
Враховуючи, що у суду відсутня можливість закінчити судовий розгляд провадження в період граничного строку дії обраного відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурор просив подовжити обвинуваченому ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою із встановленням альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі 1 000 000 гривень.
Представник потерпілого підтримав думку прокурора.
Захисник заперечив. Просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Заявив клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 існуючої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений підтримав думку захисника.
З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити частково.
Вирішуючи дане питання, суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду: прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканості можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою.
Небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом. (рішення В. проти Швейцарії, 14379/88 від 26.01.1993 року).
У даному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були враховані при застосуванні запобіжного заходу, зокрема те, що ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину у складі організованої групи, тому існує ризик продовження злочинної діяльності. Крім того, продовжує існувати передбачений законом ризик, можливості ухилитися від суду.
Вказані дані підтверджують наявність таких ризиків як можливість переховуватись від органів суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою буде суперечити п.п. «c» п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини та принципу правової держави.
Стороною обвинувачення не обґрунтовано не можливість запобігти ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
На думку колегії суду, враховуючи те, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, до моменту затримання працював, має постійне місце проживання, а також те, що обвинувачений певний час утримується в СІЗО, ризики зазначені прокурором зменшилися, колегія суду вважає за доцільне змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт в певний час доби, поклавши на останнього ряд обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Вказаний запобіжний захід, на думку колегії суду, є достатнім для запобігання наведеним прокурором ризиків, а також для забезпечення розумних строків розгляду даного кримінального провадження, оскільки розгляд кримінальних проваджень, у яких особи перебувають під вартою, ускладені обмеженою доставкою таких осіб до суду і призводить до затягування розгляду криміналих проваджень.
Керуючись ст.ст. 177,178, 183, 194, 314, 315 КПК України, колегія суду -
ухвалила:
прокурору в задоволенні клопотання відмовити.
Задовольнити клопотання сторони захисту.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 у певний період доби із 23-00 год по 06-00 год. наступного дня, строком до 22.08.2021 року включно.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:
прибувати за кожною вимогою до суду;
не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;
повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи;
здати на зберігання слідчому або іншій уповноваженій особі свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків, покладених судом визначити до 22.08.2021 року включно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, що підтримує державне обвинувачення, а її виконання на та орган Національної поліції України за місцем перебування обвинуваченого ОСОБА_5 , під домашнім арештом.
Звільнити з-під варти в залі суду негайно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3