Справа № 202/2208/21
Провадження № 1-кс/202/1960/2021
УХВАЛА
13 квітня 2021 року м. Дніпро
Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання прокурора Центральної окружної прокуратури м.Дніпро ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000298 від 10.04.2021 року,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості щодо якого 10.04.2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000298 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

12.04.2021 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора Центральної окружної прокуратури м.Дніпро ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000298 від 10.04.2021 року.
Дане клопотання, згідно з протоколом передачі раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 12.04.2021 року.

Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 09.04.2021 приблизно о 20:40 у м. Нікополь на вул. Херсонський, водій автомобіля «Шевроле Авео» р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , розпочав виконувати маневр розвороту з правої смуги для руху з виїздом на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з рухаючись у попутному напрямку позаду ліворуч по суміжній смузі з автомобілем "Шкода Суперб" р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внаслідок ДТП отримали тілесні ушкодження пасажири автомобіля «Шевроле Авео»: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діагноз - ЗЧМТ, СГМ, травматичне пошкодження попереку, госпіталізований до 4-ї міск лікарні в травм відділення; ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , діагноз - ЗЧМТ, СГМ. госпіталізована до 4-ї міск лікарні в травм відділення; , на місці померла ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , травма не сумісна з життям. Водій автомобіля «Шевроле Авео» - ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді садна спини.

За даним фактом 10.04.2021 року слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області відомості про дане кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 214 КПК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000298 з правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 286 КК України.

В ході огляду місця події було вилучений автомобіль «Шевроле Авео» р.н. НОМЕР_1 , під час чого встановлено, що він зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, після чого його було вилучено, та доставлено на забезпечення відповідального зберігання речового доказу на майданчик тимчасового тримання Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

10 квітня 2021 року автомобіль «Шевроле Авео» р.н. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , належить ОСОБА_9 , АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор вказує, що з метою запобігання пошкодженню, знищенню, транспортного засобу автомобіля «Шевроле Авео» р.н. НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом і необхідний для проведення судових експертиз, виникла потреба в накладенні на нього арешту відповідно до ст. 170 КПК України.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву, відповідно до якої просив розглянути клопотання без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі.

Власник майна у судове засідання не з`явилися, що відповідно до ст.172 КПК України, не перешкоджає судовому розгляду.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000298, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 10.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 09.04.2021 року в ході проведення огляду місця ДТП був вилучений автомобіль «Шевроле Авео» р.н. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , належить ОСОБА_9 , АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 від 10.04.2021 року транспортний засіб автомобіль «Шевроле Авео» р.н. НОМЕР_1 , визнано у кримінальному провадженні №0000298 речовим доказом.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин і наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучений транспортний засіб є доказом такого злочину, відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки зберіг на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема за допомогою експертних досліджень.

У той же час існує загроза приховування, перетворення, відчуження даного транспортного засобу, оскільки на сьогодні не проведені всі необхідні слідчі дії та експертні дослідження транспортного засобу.

Отже, матеріали клопотання доводять наявність правових підстав для накладення арешту на автомобіль «Шевроле Авео» р.н. НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника цього майна та не матиме тяжких наслідків, оскільки для проведення експертних досліджень безпосередньо потрібен вказаний транспортний засіб та арешт майна носить тимчасовий характер. Крім того, арешт може бути скасований відповідно до статті 174 КПК України, зокрема після проведення експертних досліджень у кримінальному провадженні.

Тому з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання приховуванню, перетворенню, відчуженню автомобіля «Шевроле Авео» р.н. НОМЕР_1 , на нього необхідно накласти арешт шляхом заборони його відчуження, розпорядження та використання.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора Центральної окружної прокуратури м.Дніпро ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000298 від 10.04.2021 року, задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль "Шевроле Авео", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , належить ОСОБА_9 , адреса: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним транспортним засобом.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.
Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1