ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/657/21 Справа № 178/497/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
законного представника
неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2021 року про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Адамівка Криничанського району Дніпропетровської області, громадянина України, учня 8 класу Адамівської СЗШ, раніше не судимого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2021 року неповнолітньому ОСОБА_7 , підозрюваному у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, починаючи з 08 квітня 2021 року.
Рішення суду обґрунтовано тим, що при визначені можливості застосування до неповнолітнього підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд у відповідності із вимогами ст. 492 КПК України прийшов до висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, на переконання суду, в даному разі не здатен в повній мірі нівелювати визначені вище передбачені ст. 177 КПК України ризики, а саме не зможе утримати підозрюваного від переховування від слідства та суду, впливу, у тому числі з застосуванням погроз або насильства на малолітніх потерпілого та свідків.
- захисник ОСОБА_8 в інтересах неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду від 09 квітня 2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, обравши більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою проживання: АДРЕСА_1 , або визначити заставу.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що досудовим слідством не доведено причетність неповнолітнього ОСОБА_7 до вчинення вказаного злочину, з процесуальних документів не зрозуміло обґрунтованість підозри у його вчиненні.
На переконання апелянта, судом не взято до уваги, те що неповнолітній ОСОБА_7 до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався взагалі, має постійне місце проживання, злочин вчинив уперше, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання.
Вказує, що жодний ризик, передбачений статтею 177 КПК України, слідчим та прокурором не доведений. Його підзахисному не має сенсу переховуватись від органів слідства та подальшому від суду, оскільки при переховуванні він сам собі нашкодить, що може в подальшому призвести до отримання санкції у вигляді позбавлення волі. Підозрюваний проживає з батьками та перебуває на повному їх забезпеченні, а також в силу свого віку впливати на будь-кого з осіб у даному кримінальному провадженні не матиме можливості. Інших ризиків слідчим суддею більше не встановлено.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення неповнолітнього підозрюваного, його захисника та законного представника, які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Так, слідчий суддя, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого та застосування щодо неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дійшов висновку про законність та обґрунтованість цього клопотання.
З таким висновком колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, оскільки він не в повній мірі відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і вимогам кримінального процесуального закону.
Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим відділом ВП №6 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному упровадженні №0000032, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що 07 квітня 2021 року у вечірній час, ОСОБА_7 раніше прийшовши до знайомої ОСОБА_10 , по АДРЕСА_3 , яка проживає разом із малолітньою донькою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , допомагав останній по господарству та залишився переночувати.
08 квітня 2021 року, приблизно, в 00 годин 30 хвилин, неповнолітній ОСОБА_7 перебував у одній кімнаті зазначеного будинку разом із малолітньою ОСОБА_11 , яка спала на ліжку та була одягнена в одну кофтину, в цей час у ОСОБА_7 виник протиправний умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру відносно малолітньої ОСОБА_11 .
Скориставшись тим, що ОСОБА_10 мати малолітньої ОСОБА_12 поралась на кухні, ОСОБА_7 ліг у ліжко до малолітньої потерпілої ОСОБА_11 та усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер власних дій, достовірно знаючи, що дівчина є малолітньою, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру, вчинив дії пов`язані із вагінальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_11 з використанням геніталій, тобто зґвалтував потерпілу, використовуючи безпорадний стан малолітньої потерпілої, яка спала та в силу свого віку не могла сприймати соціальну і особистісну сторону сексуальних стосунків і не могла чинити опору.
08 квітня 2021 року неповнолітній ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
Цього ж дня, 08 квітня 2021 року, ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 152 КК України.
Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та про наявність достатніх підстав, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні, що має місце по даному кримінальному провадженню, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
На думку колегії суддів, судом першої інстанції не дотримано принципу призначення альтернативного запобіжного заходу, викладеного у рішеннях ЕСПЛ «Летельє проти Франції», «Мамедова проти Росії» та правову позицію, викладену у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», а також правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12 січня 2012 р. у справі «Тодоров проти України», згідно якої «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».
За результатами апеляційного розгляду колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчим суддею правильно встановлена наявність лише ризику того, що неповнолітній підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, натомість зазначений в ухвалі суду ризик можливих спроб підозрюваного незаконно впливати, у тому числі з застосуванням погроз або насильства, на малолітніх потерпілого та свідків, колегія суддів вважає не доведеним, а прокурором докази на підтвердження даних обставин протягом апеляційного розгляду не надані.
Враховуючи викладене, беручи до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також, що у даному провадженні існує ризик, який дає достатні підстави вважати, що неповнолітній підозрюваний ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені ст.177 КПК України, а саме може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі передбачені ст.178 КПК України, а також враховуючи, що прокурором в апеляційному суді не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти доведеному під час розгляду справи ризику, колегія суддів дійшла висновку, що неповнолітньому підозрюваному необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, а саме заборону цілодобово залишати житло до 04 червня 2021 року, з покладенням на нього обов`язків відповідно до вимог ст.194 КПК України.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею необґрунтовано застосовано щодо неповнолітнього підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а в даному випадку і застосування менш суворого запобіжного заходу зможе запобігти ризику, передбаченому ст. 177 КПК України, а тому апеляційну скаргу сторони захисту необхідно задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді скасувати, постановивши свою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2021 року скасувати та постановити нову, якою клопотання старшого слідчого ВП№6 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_13 , погоджене прокурором Криничанського відділу Жовтоводської окружної прокуратури в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , про застосування неповнолітньому ОСОБА_7 запобіжного заходу тримання під вартою задовольнити частково.

Звільнити неповнолітнього ОСОБА_7 з-під варти негайно в залі суду.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 04 червня 2021 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на неповнолітнього ОСОБА_7 обов`язки, а саме:
- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора, чи суду;
- цілодобово не відлучатися з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4