УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м.Києві клопотання ОСОБА_3 про встановлення органу досудового розслідування процесуальних строків для вчинення відповідних процесуальних дій у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000200 від 04.02.2020 року,

в с т а н о в и в:

В травні 2021 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло вказане клопотання ОСОБА_3 про встановлення уповноваженому слідчому ДБР строку у три дні з дня отримання ухвали суду для надання заявнику для ознайомлення матеріалів досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000200 від 04.02.2020 року в приміщенні ДБР за адресою: м.Київ, вул.С.Петлюри, 15.

Клопотання мотивоване тим, що Державним бюро розслідувань станом на даний час проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0000200 від 04.02.2020 року, за заявою ОСОБА_3 на підставі ухвали Печерського районного суду м.Києва. Судом неоднаразово було скасовано незаконні постанови слідчого про закриття цього кримінального провадження. В березні 2021 року заявник звертався до слідчого про проведення слідчих дій та про ознайомлення з матеіріалами досудового розслідування, але відповідей він не отримав. В квітні 2021 року заявник отримав від слідчого ДБР ОСОБА_4 постанову про відмову у задоволенні його клопотання про ознайомлення з матеріалами досудового розслудвання від 12.04.2021 року. Вказане рішення слідчого заявник вважає незаконним та невмотивованим і заявник має право на оскарження у законний спосіб. В той же час, заявник вважає порушеним його право на ознайомлення з матеріалами,а тому звернувся до суду із вказаним клопотанням.

В судове засідання заявник не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та задоволення вказаного клопотання із зазначених у ньому підстав.

З органу досудового розслідування до суду також ніхто не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Вивчивши доводи клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного клопотання з огляду на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Державним бюро розслідувань станом на даний час проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000200 від 04.02.2020 року.

За змістом наявних у матеріалах клопотання додатках як у відповіді на звернення заявника, так і з ухвал слідчих суддів Шевченківського районного суду м.Києва Київського апеляційного суду від 19.05.2020 року вбачається, що вказане кримінальне провадження розслідується слідчими Головного слідчого управління Центрального апарату Державного бюро розслідувань за заявою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.382 КК України.

Згідно змісту таких ухвал слідчих суддів від 24.12.2020 року та від 29.03.2021 року було зобов`язано слідчого розглянути клопотання ОСОБА_3 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та про здійснення слідчих дій у цьому провадженні протягом 72 годин з дня отримання ухвали суду або надати відповідь у вигляді вмотивованої постанови.

Постановою від 12.04.2021 року слідчим з ОВС ГСУ ДБР ОСОБА_4 відмовив у задовленні такого клопотання заявника про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, оскільки ОСОБА_3 не є стороною кримінального провадження та має статус свідка.

Розглядаючи вказане клопотання заявника ОСОБА_3 слід зазначити наступне.

Так, за умовами статті 64 Конституції України визначено заборону обмежувати права, що їх надано Основним законом, крім випадків, установлених самою Конституцією. При цьому Конституція України не містить норм, які б обмежували право особи на судовий захист її порушеного права.
Відповідно до ст.3 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням суду є здійснення правосуддя на засадах верховенства права, забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.
Згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Звертаючись до слідчого судді із вказаним клопотанням заявник вказав, що станом на день подачі вказаного клопотання до суду і на час його розгляду матеріали для ознайомлення йому не надали, що вказує на необхідність встановлення слідчому процесуального строку за умовами ст.ст.28,114 КПК України для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування за ухвалою слідчого судді.

Між тим, вказана позицію заявника є помилковою з огляду на наступне.

Так, положеннями ст.28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
За вимогами за ч.6 ст.28 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст.113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Відповідно до ч. 1 статті 114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.
Частиною 2 вказаної статті встановлено, що будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Системний аналіз Конституцій України та зазначених норм процесуального закону в сукупності з положеннями пунктів 10, 18 частини 1 статті 3, статей 7, 9, 28, 303, 306, 307 КПК України дає підстави вважати, що слідчий суддя має право встановлювати процесуальні строки лише при розгляді конкретної слідчої чи процесуальної дії.
Відповідно до практики ЄСПЛ обчислення строку провадження у кримінальній справі розпочинається з моменту винесення постанови про притягнення особи як обвинуваченого, затримання особи за підозрою у вчиненні злочину чи допиту її як підозрюваного (навіть допиту особи як свідка, якщо з протоколу допиту вбачається, що на момент допиту слідчий вже підозрював допитуваного у причетності до конкретного злочину) залежно від того, яка із зазначених подій сталася раніше, і закінчується винесенням остаточного рішення у кримінальній справі. У п. 253 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" зазначено, що "момент, з якого ст. 6 Конвенції починає застосовуватись до "кримінальних" питань, залежить від обставин справи. Провідне місце, яке займає в демократичному суспільстві право на справедливий судовий розгляд, спонукає Суд віддавати перевагу "сутнісній", а не "формальній" концепції "обвинувачення", про яке йдеться у п. 1 ст. 6 (п. 62 рішення ЄСПЛ від 18.01.2007 у справі "Шубінський проти Словенії" Subinski v. Slovenia))".
Також, за ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
У відповідності до ч.ч.1-3 ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:
1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;
2) поведінка учасників кримінального провадження;
3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
Крім того, за ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
За умовами ст.221 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається. Під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування особа, що його здійснює, має право робити необхідні виписки та копії.
Відтак, системний аналіз вказаним вимог процесуального закону не вказує на визначення строку чи періоду для ознайомлення сторони кримінального провадження із таким провадженням.
У той же час, на підтвердження своїх доводів, викладених у клопотанні, заявником не доведено обставин необхідності встановлення органу досудового розслідування відповідного строку для ознайомлення його з матеріалами провадження, оскільки встановлення таких строків можливо лише при розгляді конкретної слідчої чи процесуальної дії, яким ознайомлення сторони кримінального провадження із таким провадженням не являється.
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що заявником слідчому судді належним чином не доведено беззаперечну необхідність для встановлення процесуального строку слідчому для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а тому слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення такого клопотання про встановлення органу досудового розслідування процесуального строку в 72 години.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 28, 113, 114, 219, 283, 303, 304, 309, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_3 від 20.05.2021 року про встановлення органу досудового розслідування процесуальних строків для вчинення відповідних процесуальних дій у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000200 від 04.02.2020 року, - залишити без задоволення.

У відповідності до вимог ст..309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1