Справа № 463/6820/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/148/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

заявника: ОСОБА_6 ,

прокурора: ОСОБА_7 ,

розглянувши в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 січня 2021 року про відмову у задоволенні скарги,

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 січня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_8 від 02.07.2020 про закриття кримінального провадження № 0000001 від 02.01.2020.

Суд першої інстанції мотивує своє рішення тим, що незважаючи на те, що заявник вважає викладені у заяві від 19.11.2020 відомості такими, що свідчать про наявність в діях прокурорів прокуратури Львівської області ознак складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 397 КК України, проте злочинність таких дій не підтверджується достатніми об`єктивними даними та результатами проведеного досудового розслідування.
На дану ухвалу ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задоволити його скаргу, скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_8 від 02.07.2020 про закриття кримінального провадження № 0000001 від 02.01.2020 та направити справу для продовження досудового розслідування.
Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова про закриття кримінального провадження 0000001 від 02.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 397 КК України є незаконною, оскільки слідчим не було допитано усіх очевидців події злочину, не досліджені речові докази з кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_9 за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України (справа № 456/8859/13-к, що перебуває у провадженні Франківського районного суду м. Львова), не надано правильну правову оцінку процесуальним порушенням та обставинам розголошення конфіденційної інформації про стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_9 , обставинам не допуску захисника на прийом до чергового прокурора області.
У суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви, просить апеляційну скаргу задоволити.

Прокурор ОСОБА_7 апеляційну скаргу заперечив, просив судове рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_7 щодо законності судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Частиною 2 ст. 397 КК України передбачена кримінальна відповідальність за вчинення в будь-якій формі перешкод до здійснення правомірної діяльності захисника чи представника особи по наданню правової допомоги або порушення встановлених законом гарантій їх діяльності та професійної таємниці, вчинені службовими особами з використанням свого службового становища.
Об`єктивна сторона злочину характеризується діянням, яке може бути вчинено як шляхом дії, так і бездіяльності.
Втручання є впливом на свідомість та волю захисника (представника особи), для здійснення якого винний може використовувати різні способи (форми) як активної (дія), так і пасивної (бездіяльність) поведінки.
Вчинення в будь-якій формі перешкод для здійснення правомірної діяльності захисника (представника особи) передбачає створення таких умов, які перешкоджають останнім надавати ефективну правову допомогу і реалізовувати надані ним законом права. Ці перешкоди можуть створюватися шляхом застосування психічного або фізичного впливу щодо потерпілого (погрози, залякування, підкуп, відмова в наданні необхідних матеріалів, документів або іншої інформації, незаконне позбавлення права здійснювати захист чи представляти інтереси клієнта у відповідному провадженні тощо).
Порушенням встановлених законом гарантій діяльності та професійної таємниці захисника чи представника особи є вчинення будь-яких протиправних діянь, таких як прохання, вимога чи примушування надати відомості, що становлять адвокатську таємницю; незаконне прослуховування телефонних розмов; порушення порядку призначення захисника або допуску представника до участі за справою; необґрунтована заборона використання науково-технічних засобів під час участі у провадженні; відмова в наданні доказів тощо.
Відповідальність за ст. 397 КК можлива лише за умови, якщо втручання було незаконним, а діяльність захисника (представника), у яку втручаються, навпаки, була законною (правомірною).
Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом.
Суб`єкт злочину за ч. 2 ст. 397 КК спеціальний - службова особа.
Під час досудового розслідування слідчий ОСОБА_8 провівши необхідні слідчі дії, встановив відсутність у діях прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України, а тому дійшов обґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Висновок слідчого ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України ґрунтується на всебічному, повному дослідженні всіх обставин кримінального провадження, належної оцінки доказів, здійсненої відповідно до вимог ст. 94 КПК України, й з таким висновком слідчого колегія суддів погоджується.
При закритті провадження слідчим було дотримано процесуального порядку винесення постанови, оскаржувана постанова слідчого винесена з проведенням усіх необхідних для прийняття такого рішення слідчих і процесуальних дій.
Слідчий суддя при розгляді скарги ОСОБА_6 перевірив дотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального законодавства, спростував наведені в скарзі ОСОБА_6 доводи та дійшов правильного висновку про законність винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження.
Висновки слідчого про відсутність у діях прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України, ґрунтуються на всебічному, повному дослідженні всіх обставин кримінального провадження та належної оцінки доказів, здійсненої відповідно до вимог ст. 94 КПК України, зроблені слідчим з врахуванням показань ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , долучених документів, відповідають фактичним обставинам, й з таким висновком слідчого колегія суддів погоджується.
Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для скасування ухвали слідчого судді.
Під час досудового розслідування слідчий провів необхідні слідчі та процесуальні дії для перевірки обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення. Оскільки під час досудового розслідування такі обставини не підтвердилися, була винесена постанова про закриття кримінального провадження із зазначенням правової підстави.
Зібрані органом досудового розслідування докази в своїй сукупності відповідають критерію достатності для висновку про відсутність в діях прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення.
Твердження апелянта про неповноту судового розгляду, невідповідність викладених в ухвалі слідчого судді висновків фактичним обставинам, істотні порушення кримінального процесуального закону є безпідставними, й колегія суддів їх до уваги не бере.
При розгляді скарги слідчим суддею досліджені надані матеріали, повно та всебічно з`ясовані усі необхідні питання щодо перевірки законності прийнятого органом досудового розслідування рішення.
Викладені в ухвалі слідчого судді висновки відповідають фактичним обставинам.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення й тягли за собою скасування судового рішення, допущено не було.
Ухвала слідчого судді належним чином обґрунтована і вмотивована. Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя перевірив доводи заявника й обґрунтував викладені в ухвалі висновки.
З огляду на викладене колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими й до уваги їх не бере. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону й підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 27 січня 2021 року про відмову у задоволенні скарги залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4