Справа № 165/1060/17 Провадження №11-кп/802/14/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_9 на ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 31 липня 2017 року, якою закрито кримінальне провадження №000005 від 28.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України та звільнено підозрювану ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України - у зв`язку з дійовим каяттям,
В С Т А Н О В И В:

10 травня 2017 року прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10 до місцевого суду подав клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям та закриття кримінального провадження №000005 від 28.02.2017 року на підставі ст.45 КК України.
У цьому клопотанні зазначено, що ОСОБА_7 перебуваючи на посаді головного бухгалтера ТОВ «Івакан» діючи умисно, будучи службовою особою суб`єкта підприємницької діяльності, знаходячись у в невстановленому місці у м. Нововолинськ Волинської області, в квітні 2015 року склала в електронному вигляді податкову накладну ТОВ «Івакан» №1/2 від 29.04.2015 року, в яку внесла неправдиві відомості, щодо реалізації ТОВ «Івакан» на адресу ТОВ «Вімакс Трейд Груп» олії конопляної власного виробництва в кількості 16000 літрів по ціні 2250 грн. за 1літр, загальною вартістю 43200000 грн., в тому числі ПДВ - 7200000 грн., зазначивши в графі даної податкової накладної «вид цивільно-правового договору» договір поставки №24/04/15-1 від 24.04.2015 року, усвідомлюючи, що фактично реалізації конопляної олії насправді не було. Скріпивши її електронним підписом, ОСОБА_7 зареєструвала дану податкову накладну за квітень 2015 року, в Єдиному реєстрі податкових накладних, в результаті чого у ТОВ «Вімакс Трейд Груп» виникло право на формування податкового кредиту з ПДВ на вказану в податковій накладній суму.
Крім того, головний бухгалтер ТОВ «Івакан» ОСОБА_7 , діючи умисно, будучи службовою особою суб`єкта підприємницької діяльності, знаходячись у невстановленому місці м. Нововолинськ Волинської області, в травні 2015 року, склала документи державної податкової звітності податкову декларацію з податку на додану вартість з додатками за квітень 2015 року, в яку умисно внесла неправдиві відомості щодо наслідків нібито проведених з ТОВ «Вімакс Трейд Груп» фінансово-господарських операцій з приводу продажу останньому конопляної олії, а саме: 1) в декларації з ПДВ ТОВ «Івакан» за квітень 2015 року (від 20.05.2015 року), відобразила у колонці «Б» рядку 9 розділу 1 (Усього податкових зобов`язань) та в рядку 25.1 розділу 3 (залишається у розпорядженні сільськогосподарського підприємства та/або спрямовується на спеціальний рахунок) суму ПДВ в розмірі 7267200 грн.; 2) в додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2015 року відобразила в розділі 1 (податкові зобов`язання) у рядку 1 в колонці 2 (платник податку покупець) індивідуальний податковий номер ТОВ «Вімакс Трейд Груп» «04», в колонці 4 (обсяг постачання без податку на додану вартість) - суму 36000000 грн., в колонці 5 (сума податку на додану вартість, основна ставка) суму 7200000 грн., відобразивши таким чином в офіційних документах відомості про фінансово-господарську операцію щодо реалізації на адресу ТОВ «Вімакс Трейд Груп» олії конопляної котра насправді не проводилась.
Скріпивши електронним підписом вищевказану податкову декларацію з ПДВ підприємства з додатком за квітень 2015 року із завідомо неправдивими відомостями, головний бухгалтер ТОВ «Івакан» ОСОБА_7 , подала електрону податкову декларацію до ДПІ у Шевченківському районі м. Києва. При цьому ОСОБА_7 використовувала електронний ключ для подачі звітності до Держкомстату, ПФУ та ДФС підприємствами, оформлений на неї як на головного бухгалтера ТОВ «Івакан» та ключ директора, до якого мала вільний доступ.
Такі дії головного бухгалтера ТОВ «Івакан» ОСОБА_7 сприяли здійсненню злочинного плану, службових осіб ТОВ «Група компаній Смарт» та ТОВ «Сібуд», які полягали у замаху на заволодіння бюджетними коштами за допомогою підприємств ТОВ «Вімакс Трейд Груп», ТОВ «Група компаній Смарт» та ТОВ «Сібуд», шляхом внесення до документів податкової звітності неправдивих відомостей щодо наслідків нібито проведених фінансово-господарських операцій з приводу придбання конопляної олії.
Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, що виразились в службовому підробленні, тобто у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, іншому підробленні документів, а також складанні і видачі завідомо неправдивих документів, скоїла злочин, передбачений ч.1 ст.366 КК України.
28 лютого 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст.366 КК України.
У травні 2015 року головний бухгалтер ТОВ «Івакан» ОСОБА_7 усвідомлюючи протиправність вчинених нею дій, та бажаючи не допустити настання суспільно-небезпечних наслідків, склала податкові декларації щодо коригування сум податкових зобов`язань щодо проведення фінансово-господарських операції з ТОВ «Вімак Трейд Груп», в якій зазначила, що податкова накладна №1/2 від 29.04.2015 року складена помилково і відомості про неї в податкових деклараціях за квітень відображені теж помилково.
Подавши податкову декларацію щодо коригування сум податкових зобов`язань щодо проведення фінансово-господарських операції ОСОБА_7 унеможливила скоєння більш тяжкого злочину службовими особами ТОВ «Група компаній Смарт» та ТОВ «Сібуд», а саме заволодіння бюджетними коштами шляхом незаконного відшкодування податку на додану вартість за результатами нібито проведених фінансово-господарських операцій з придбання продукції, виготовленої підконтрольним сільгоспвиробником.
Зазначено і те, що в ході досудового слідства ОСОБА_7 дала пояснення та показання, у яких викрила незаконну діяльність службових осіб ТОВ «Група компаній Смарт» та ТОВ «Сібуд», які надавали їй вказівки вчинити службове підроблення. Крім того, ОСОБА_7 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України визнала повністю та розкаялась.
Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 31.07.2017 року кримінальне провадження №000005 від 28.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Нововолинська Волинскої області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженої, працюючої у ТОВ "Івакан", раніше не судимої, закрито та звільнено її від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України - у зв`язку з дійовим каяттям.
У своєму рішенні місцевий суд вказав, що є достатні правові підстави для закриття кримінального провадження та звільнення підозрюваної ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України - у зв`язку з дійовим каяттям, оскільки майнової шкоди злочином завдано не було, підозрювана вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, у вчиненні якого вона щиро розкаялась, активно сприяла його розкриттю, і при цьому підтримала подане прокурором клопотання.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_9 , який являється директором ТОВ "Сібуд", оскаржив вищевказане судове рішення, так як вважає його незаконним, необґрунтованим та не вмотивованим в розумінні ст.370 КПК України. Вказує, що суд закриваючи кримінальне провадження порушив його права і свободи, оскільки у судовому рішенні констатував факт його незаконної діяльності як службової особи ТОВ "Сібуд", і це при тому, що предметом судового розгляду у провадженні була діяльність головного бухгалтера ТОВ "Івакан" ОСОБА_7 , а не його. Зазначає про те, згідно з положеннями ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законом, і встановлено обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили. А тому, така преюдиція щодо його винуватості у кримінальному правопорушенні грубо порушує засади презумції невинуватості та забезпечення доведеності вини, верховенства права й законності, а також входить у колізію з нормами КПК України щодо вільної оцінки доказів. Посилаючись на це, ОСОБА_9 просить скасувати оскаржувану ухвалу та закрити кримінальне провадження.
Підозрювана ОСОБА_11 у поданих до суду письмових запереченнях на апеляційну скаргу вважає останню безпідставною, а оскаржувану ухвалу суду такою, що повністю відповідає положенням ст.370 КПК України. Вказує, що надані нею пояснення, які викладені в ухвалі суду є нічим іншим як поясненнями, а не висновком суду чи констатацією будь-яких фактів. А тому, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду від 31.07.2017 року щодо неї - без змін.
Києво-Святошинська місцева прокуратура у поданих до суду запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_9 , вважає, що оскаржувана ухвала є законною, повністю відповідає нормам матеріального та процесуального законодавства, а апеляційна скарга - безпідставною. Вказує, що в даному кримінальному провадженні дії ОСОБА_9 не були предметом розгляду, і відносно нього не постановлялось ніяких судових рішень. В оскаржуваній ухвалі суду викладена суть схеми протиправних операцій, в яку була втягнута підозрювана ОСОБА_7 , без викладення якої неможливо описати інкриміновані їй дії. Зважаючи на це, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін. Просить також апеляційний розгляд провадження проводити за відсутності прокурора.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали і доводи апеляційної скарги та поданих на неї заперечень учасниками провадження, думку прокурора та захисника підозрюваної ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_8 , які проти задоволення апеляційної скарги заперечили, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За змістом норм кримінального процесуального законодавства, суд звільняючи особу від кримінальної відповідальності з тих чи інших підстав у судовому рішенні повинен зазначити, у тому числі, викласти фактичні обставини кримінального правопорушення та його правову кваліфікацію з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; докази, які підтверджують факт вчинення особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та відомості про її відшкодування; наявність обставин, які свідчать, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, та відповідна правова підстава.
Дослідивши матеріали кримінального провадження у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції також не були дотримані, внаслідок чого постановлено судове рішення, яке з огляду на вказані норми процесуального та матеріального права не можна визнати законним та обґрунтованим.
Відповідно до ч. 2 ст. 286 КПК України встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.
Згідно з п.1 ч. 4 ст. 287 КПК України у клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності вказуються виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та його правова кваліфікація з зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання підозри.
На підставі викладених вимог прокурор зобов`язаний звернутись з відповідним клопотанням до суду про звільнення конкретної особи від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження.
Суд, отримавши таке клопотання прокурора повинен перевірити його на відповідність вимогам ст. 287 КПК України і закрити кримінальне провадження та звільнити конкретну особу від кримінальної відповідальності, якщо подане клопотання відповідає вимогам ст. 287 КПК України.
Апеляційний суд дійшов висновку про те, що під час розгляду клопотання прокурора суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог процесуального Закону.
Так, судом першої інстанції не було надано належної оцінки відповідності клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності вимогам ст. 287 КПК України.
В клопотанні прокурора були встановлені фактичні обставини не лише про вчинення ОСОБА_11 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а також вказано про вчинення злочинів іншими особами в тому числі ТОВ «Сібуд», директором якого є ОСОБА_9 .
При цьому, апеляційний суд враховує позицію, викладену в абзаці 5 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», відповідно до якого при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним кодексом. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.
Проте, судом першої інстанції не було виконано приписів зазначеної постанови Пленуму Верховного суду України.
Так, суд першої інстанції в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали в повному обсязі виклав фактичні обставини, які були зазначені прокурором, у його клопотанні, як достовірно встановлені під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №000005 від 28 лютого 2017 року за ч.1 ст. 366 КК України у відношенні ОСОБА_11 ..
При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_11 своїми умисними діями, що виразились в службовому підробленні, тобто у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, іншому підробленні документів, а також складанні і видачі завідомо неправдивих документів, скоїла злочин, передбачений ч.1 ст.366 КК України.
Разом з тим, в ухвалі зазначено, що головний бухгалтер ТОВ «Івакан» ОСОБА_7 сприяла здійсненню злочинного плану, службових осіб ТОВ «Група компаній Смарт» та ТОВ «Сібуд» які полягали у замаху на заволодіння бюджетними коштами за допомогою підприємств ТОВ «Вімакс Трейд Груп», ТОВ «Група компаній Смарт» та ТОВ «Сібуд», шляхом внесення до документів податкової звітності неправдивих відомостей щодо наслідків нібито проведених фінансово-господарських операцій з приводу придбання конопляної олії.
Проте, в матеріалах провадження за клопотанням прокурора, взагалі відсутні зазначені докази, які суд першої інстанції поклав в обґрунтування свого висновку щодо причетності як ОСОБА_7 так і інших підприємств до замаху до заволодіння бюджетними коштами.
Крім того, в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції фактично були встановлені обставини вчинення злочинів іншими особами, у відношенні яких здійснюється досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні, назви яких безпосередньо зазначені в ухвалі та зі змісту фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції, цих осіб можливо ідентифікувати.
При цьому, вказані особи не мають будь-якого процесуального статусу у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №000005 від 28 лютого 2017 року за ч.1 ст. 366 КК України у відношенні ОСОБА_7 та питання щодо їх обвинувачення у вчиненні будь-яких злочинів чи звільнення від кримінальної відповідальності прокурором у клопотанні не ставилося та судом першої інстанції не розглядалося.
Такий виклад фактичних обставин кримінального провадження у клопотанні прокурора суперечить вимогам ст.287 КПК України, оскільки цією нормою процесуального права не передбачено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, його правова кваліфікація та формулювання підозри у відношенні осіб, які не є підозрюваними або обвинуваченими у даному кримінальному провадженні.
Більш того, таке клопотання прокурора суперечить положенням ст.62 Конституції України, якою передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Наведені порушення, відповідно до ст. 412 КПК України є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законний і обґрунтований вирок та такими, які згідно з п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 409, ст.415 КПК України є підставою для скасування судового рішення з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
За таких обставин ухвала Нововолинського міського суду Волинської області від 31 липня 2017 року щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства та неповнотою судового розгляду з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 412, 415 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 задовольнити частково.
Ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 31 липня 2017 року, якою закрито кримінальне провадження №000005 від 28.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України та звільнено підозрювану ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України, - у зв`язку з дійовим каяттям - скасувати та призначити новий розгляд клопотання про звільнення від кримінально відповідальності в суді першої інстанції.

Головуючий

Судді