У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 02 червня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003470.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
обвинувачений ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 02 червня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003470 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31.07.2021 р. із визначенням застави у розмірі 340 500 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник ОСОБА_6 зазначає, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, ухвала є необґрунтованою, прийнята за результатами неповного судового розгляду, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Вказує на те, що ОСОБА_5 перебуває під вартою більше 7 років, що суперечить практиці Європейського суду з прав людини, і, протягом 6 років судом наводяться одні й ті ж підстави тримання ОСОБА_5 під вартою.
Захисник вважає, що стороною обвинувачення не доведено наявності ризиків передбачених КПК України, і, суд проігнорував доводи сторони захисту про відсутність таких ризиків, з огляду на дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який одружений, має дитину, постійне місце мешкання, не порушував правила адміністративного нагляду після звільнення з місць позбавленні волі, та у разі застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, має можливість працевлаштуватись, що підтверджується гарантійним листом директора ТОВ «Миколаївтепломонтаж».
Апелянт звертає увагу на те, що стороною захисту надавалась довідка про неможливість перебування обвинуваченого під вартою за станом здоров`я, і те, що інший учасник інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, на даний час, перебуває на волі.
На думку апелянта, визначений судом розмір застави у сумі 340 500 грн., з урахуванням обставин інкримінованих кримінальних правопорушень, майнового та сімейного стану ОСОБА_5 є завідомо непомірним для нього.
Крім наведеного, захисник вважає, що стороною обвинувачення не доведено неможливості застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

В провадженні Арбузинського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003470 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
В судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується, а ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати.

Врахувавши, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких корисливих злочинах, за попередньою змовою групою осіб, за які законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, раніше судимий за вчинення умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, не має та не мав стабільних джерел доходів, наявні ризики вчинення інших кримінальних правопорушень, переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконного впливу на свідків, оскільки триває стадія дослідження доказів, суд вважав, що подальше тримання обвинуваченого під вартою є виправданим, зазначеним ризикам неможливо запобігти застосуванням іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали, надані судом, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням, крім інших осіб, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказаних вимог закону судом дотримано в повному обсязі.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинах, проти життя та здоров`я особи, раніше судимий за вчинення умисного тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за яке реально відбував покарання, до затримання не працював, тобто не мав стабільних джерел прибутку. Судове провадження на даний час триває.
Наведені обставини дають можливість припустити, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому вірним є висновок суду першої інстанції про існування зазначених ризиків.
З урахуванням тяжкості кримінального правопорушення та наявності ризиків, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, оскільки не застосування запобіжного заходу, про що просить апелянт, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Посилання в апеляційній скарзі на наявність у обвинуваченого певних соціальних зв`язків та можливості працевлаштуватись, у разі звільнення з під варти, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду, оскільки не спростовують висновків суду про можливість вчинення ним дій, передбачених ст. 177 КПК України. Всі зазначені обставини враховані судом першої інстанції в їх сукупності.
Крім того, враховано судом і наявність у обвинуваченого ОСОБА_5 певних хвороб, які, на думку апелянта нібито унеможливлюють перебування обвинуваченого під вартою. Так, судом встановлено, що за місцем попереднього ув`язнення ОСОБА_5 надається відповідна медична допомога, згідно наявних у матеріалах кримінального провадження медичних документів стан задовільний, утримуватись в умовах СІЗО може.

Беручи до уваги доведеність обґрунтованості підозри, ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу, про що просить апелянт.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, при розгляді судом першої інстанції питання стосовно продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , які зазначені в апеляційній скарзі, та які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 7, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 02 червня 2021 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
_____________________ ____________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3