ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 610/15/20 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1508/21 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: поверенная обвинувального акту прокурору
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участі прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , без участі потерпілого ОСОБА_9 та його представників ОСОБА_10 та ОСОБА_11 належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові дану справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 26.01.2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Вказаною ухвалою було повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000264 від 11.03.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.137 КК України.
В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції вказав, що в тексті обвинувального акту містяться посилання на висновки експерта № 12-14/95-БЛ/19 від 26.04.2019 року, судової інженерно - технічної експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності №13065 від 26.09.2019 року, проведеної ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, які є в розпорядженні органу досудового розслідування та які ще до початку судового розгляду кримінального провадження по суті розкривають сутність означених доказів обвинувачення, що суперечить положенням ч.ч.2, 4 ст.291 КПК України, відповідно, та у свою чергу свідчить про порушення принципів неупередженості суду і безпосередності дослідження ним доказів, що за переконанням суду, є неприпустимим.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, та призначити новий розгляд обвинувального акту по вказаному вище кримінальному провадженню.
Заперечуючи проти вказаної вище ухвали, прокурор вказав, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 містить всі визначені ст. 291 КПК України відомості.
Вважає, що суд першої інстанції приймаючи рішення про повернення обвинувального акту навів підстави, які мають формальний характер та в своїй сукупності не перешкоджають призначенню справи до судового розгляду та не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України.
Посилання суду першої інстанції на те, що опис в обвинувальному акті висновків експерта, суперечить положенням ч.ч.2,4 ст. 291 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, та є посиланням прокурора на зібраний під час досудового слідства докази, вважає безпідставними, оскільки будь-яких обмежень або правил викладення фактичних обставин кримінальним процесуальним кодексом не встановлено.
Також зазначив, що суд першої інстанції вийшов за межі питань, які вирішуються судом на стадії підготовчого судового засідання та незаконно надав оцінку тим обставинам, які підлягають перевірці безпосередньо під час судового розгляду.
Крім того зауважив, що 26.01.2021 року повернення прокурору обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 призводить до порушення розумних строків розгляду справи в суді.
Також вказав, що судом першої інстанції під час проведення підготовчого судового засідання було порушено ряд процесуальних норм, розглянуто клопотання про відвід прокурору на місці, без виходу до нарадчої кімнати та інше.
Позиція учасників апеляційного провадження.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги.
Прокурор підтримав викладену позицію в апеляційній скарзі та просив задовольнити її вимоги.
Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення.
Таке право гарантується п.(а) ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 р., згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 цього Кодексу.

Статтею 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.
Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
До обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
Пунктом 5 статті 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт серед іншого має містити такі відомості, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000264 від 11.03.2019 року стосовно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 137 КК України, який міститься на аркушах справи 2-4 та містить відомості про особу обвинуваченого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення, відомості про відсутність обставин, передбачених ст.66 та ст. 67 КК України, та інші відомості відповідно до ст. 291 КПК України.

Доводи суду першої інстанції щодо повернення обвинувального акту прокурору з підстав того, що в ньому зазначені відомості, які не визначені ст. 291 КПК України, а саме висновки експерта № 12-14/95-БЛ/19 від 26.04.2019 року, судової інженерно - технічної експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності №13065 від 26.09.2019 року, проведеної ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки такі відомості є обставинами кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та обмежень щодо їх викладу нормами КПК України не встановлено.

Тому колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про недотримання прокурором в цій частині вимог кримінального процесуального закону є передчасними.
На думку колегії суддів у даному випадку рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акту ґрунтувалося лише на формальних підставах, що в свою чергу може призвести до безпідставного затягування судового процесу, та, як наслідок, порушення права учасників на справедливий розгляд та вирішення справи у розумні строки.
Зазначене також узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України з цього питання (Постанова від 24.11.2016 року у справі № 5-328кс16), згідно якого в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Відповідно до ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Частиною 6 ст. 22 КПК України визначено, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Так відповідно до позиції Європейського суду з прав людини викладеної у справі «Девеер проти Бельгії» від 27.02.1980 року, обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті ст. 6 Конвенції, Європейський Суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи.
Також в рішення Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25.07.2000 року йдеться про конкретність саме змісту обвинувачення, що відображає послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними Судами.
Беручи до уваги позицію Європейського суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що наведені в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_7 фактичні дані із посиланням на висновки експерта є такими, що в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що в свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
Також слід зазначити, що ухвалою Харківського апеляційного суду від 04.08.2020 року було розглянуто питання про повернення вказаного вище обвинувального акту прокурору, та зроблено висновок про його відповідність вимогам ст. 291 КПК України.
Таким чином суд першої інстанції передчасно повернув обвинувальний акт прокурору, оскільки будь-яких суттєвих порушень вимог ст.291 КПК України при його складанні суд не навів.

Враховуючи викладене, колегія суддів не погоджується із висновками суду щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України та відповідно до вимог ст.409 КПК України вважає за необхідне ухвалу суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження направити в той же суд з призначенням нового судового розгляду обвинувального акту.

Керуючись ч.2 ст. 376, ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426, 291, 314 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 26.01.2021 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_7 як обвинуваченого за ч.2 ст.137 КК України, - скасувати.
Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити.
Призначити новий розгляд даної справи у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді :

____________ ______________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4