ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 661/2097/18 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/403/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: справи в порядку виконання судових
рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
засудженого: ОСОБА_7
адвоката: ОСОБА_8
представника органу
пробації: ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 18 лютого 2021 року, відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 21.12.2018 року вироком Новокаховського міського суду Херсонської області за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки,-
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Новокаховсього міського суду Херсонської області від 18 лютого 2021 року скасовано звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлено його для відбування покарання призначеного за вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 21 грудня 2018 року у виді 5 років позбавлення волі.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив із того, що засуджений не виконав покладених на нього судом обов`язків щодо явки до органу пробації, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу скасувати, відмовити у задоволенні подання органу пробації про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.
Зазначає, що вивченням особової справи ОСОБА_7 встановлено, що вся робота інспектора органу пробації по ресоціалізації засудженого зведена до проведення формальних заходів, таких як бесіда щодо мінімізації негативного впливу оточення, профілактична бесіда щодо вживання наркотичних речовин та алкоголю, формального направлення засудженого на консультацію до лікаря нарколога, незважаючи на те, що засуджений перебуває на диспансерному обліку з 2014 року.
Таку криміногенну потребу як освіта, інспектором органу пробації взагалі проігноровано та не вжито жодного заходу з підвищення освітнього рівня засудженого.
На думку апелянта, саме в зв`язку з порушенням органом пробації основних принципів кримінально-виконавчого законодавства, таких як диференціація індивідуалізація виконання покарання, стимулювання правослухняної поведінки та недосягнення основного завдання інституту звільнення засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням ресоціалізації засудженого через проведення соціально-виховної роботи та загальноосвітнього навчання призвели до того, що засуджений ОСОБА_7 продовжував зловживати спиртними напоями та не з`являвся на реєстрацію до Новокаховського відділу з питань пробації.
Зазначає, що засуджений фактично закінчив лише 2 класи загальноосвітньої школи, а тому є підстави вважати, що ОСОБА_7 не в повній мірі розумів суть покладених на нього обов`язків за вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 21 грудня 2018 року, а також правові наслідки за їх невиконання.
Апелянт вказує, що під час розгляду подання Новокаховського МВ з питань пробації суд чином не перевірив доводи засудженого про те, що у нього не було коштів на проїзд до органу пробації, а також наявність проблем зі здоров`ям, тобто не встановив поважності причин неявки засудженого на реєстрацію. А також не переконався чи в повній мірі ОСОБА_7 було роз`яснено його права та обов`язки.
Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.
Адвокат ОСОБА_8 та засуджений ОСОБА_7 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги захисника.
Прокурор та представник органу пробації заперечували проти задоволення апеляційних вимог.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Мотиви Суду.
З кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджено вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 21 грудня 2018 року за ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки та покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

30 січня 2019 року уповноваженою службовою особою органу пробації було під підпис роз`яснено ОСОБА_7 порядок та умови відбування покарання з випробуванням, а також наслідки невиконання покладених судом обов`язків, передбачені законом у виді скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Постановами від 30 січня 2019 року та 22 липня 2019 року було встановлено дні явки засудженого для реєстрації. Засуджений під підпис був ознайомлений із цими постановами.
Як видно із листка реєстрації, засуджений всупереч визначеному порядку до органу пробації не з`явився 18.07.2019 року.
В письмових поясненнях від 22 липня 2019 року ОСОБА_7 зазначив, що 18 липня 2019 року не з`явився на реєстрацію без поважних причин, так як переплутав дні.
За медичною допомогою у лікувальні заклади в той день не звертався.
22 липня 2019 року засудженого письмово попереджено про наслідки ухилення від відбування покарання у виді скасування звільнення від відбування покарання та направлення для реального відбування призначеного покарання до кримінально виконавчої установи.
Разом з цим, незважаючи на письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, ОСОБА_7 01.10.2020, 08.10.2020, 15.10.2020 року знову не з`являвся до органу з питань пробації.

29 жовтня 2020 року ОСОБА_7 надав письмові пояснення з яких вбачається, що 01 жовтня 2020 року та 08 жовтня 2020 року не з`явився до органу з питань пробації на реєстрацію, так як усі ці дні зловживав спиртними напоями за місцем свого проживання. До медичних установ за допомогою не звертався. Після того як сестра повідомила про те, що його викликають до відділу пробації, зобов`язався 15 жовтня 2020 року з`явитись та повідомити причини неявки. Проте 15 жовтня 2020 року знову не з`явився на реєстрацію з тих самих причин. Документи, які б могли підтвердити поважність причин неявки на реєстрацію у вказані вище дні, відсутні.
Після отримання від нього письмових пояснень про причини неявки орган пробації звернувся до закінчення іспитового строку до суду 05 листопада 2020 року із поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно із приписами ч.3 ст. 164 КВК України звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.
У відповідності до приписів ч.3,4 ст. 166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
Поважними причинами неявки засудженої особи за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк можна визнати необізнаність із встановленим органом пробації днем явки, хворобу та інші обставини, які фактично позбавляють її можливості своєчасно прибути (документально підтверджені).
Засуджений ОСОБА_10 всупереч визначеним судом обов`язкам щодо явки до органу пробації у встановлені уповноваженим суб`єктом дні, неодноразово не з`являвся на реєстрацію без поважних причин. Причинами неявки він вказував те, що 01 жовтня 2020 року, 08 жовтня 2020 року та 15 жовтня 2020 року зловживав спиртними напоями.
Доказів поважності причин неявки засуджений до суду не надав, що підставно було враховано судом.
Вбачається, що ОСОБА_7 , надаючи письмові пояснення щодо причин неявки чітко усвідомлював, що це може призвести до скасування іспитового строку та направлення його для реального відбування покарання, проте продовжував ігнорувати покладені на нього судом обов`язки. Крім того, останнього було повідомлено про можливість такого скасування, про що він неодноразово зазначав у своїх письмових поясненнях.
Отже об`єктивних причин, які б позбавили засудженого можливості своєчасно у визначені дні прибути для реєстрації до органу пробації не встановлено.
Всього, як видно із матеріалів провадження, на час розгляду подання судом першої інстанції ОСОБА_10 11 разів не з`явився для реєстрації в орган пробації.
Така поведінка засудженого вказує на те, що він свідомо не бажає ставати на шлях виправлення, а його поведінка не піддається контролю з боку органу пробації.
Саме сумлінною поведінкою засуджена особа доводить успішність процесу виправлення без реального відбування призначеного судом покарання.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність скасування звільнення від відбування призначеного покарання та направлення засудженого для реального відбування покарання до кримінально виконавчої установи.
Твердження захисника про те, що суд не перевірив чи було зрозуміло засудженому наслідки неявки до органу пробації для реєстрації, а також суть покладених на нього обов`язків, згідно вироку Новокаховського міського суду Херсонської області від 21 грудня 2018 року є безпідставними та необґрунтованими, оскільки останньому уповноваженою особою органу пробації було проголошено вирок суду, роз`яснені обов`язки, які були покладені на нього, наслідки невиконання та можливість направлення до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, що підтверджуються матеріалами особової справи. Засуджений ОСОБА_7 не зазначав ані суду ані уповноваженій особі органу з питань пробації, що йому не зрозумілі будь-які обставини з приводу порядку відбування покарання з випробуванням внаслідок недостатньої освіти або з інших причин.
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_7 відповів, що розумів необхідність явки для реєстрації до органу пробації.
Зазначені апелянтом обставини про причини неявки засудженого на реєстрацію до органу пробації, зокрема відсутність коштів на проїзд, а також наявність проблем зі здоров`ям у засудженого, є голослівними та не підтвердженими жодними доказами як під час судового так і апеляційного розгляду.
Доводи апелянта про те, що суд сам був зобов`язаний перевірити цю інформацію є безпідставними, оскільки саме засуджений має довести ту обставину, що він не з`являвся на реєстрацію з поважних причин, а суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість має створити необхідні умови для реалізації процесуальних прав засудженого та виконання ним процесуальних обов`язків.
Посилання захисника на те, що через відсутність належної освіти та невиконання органом пробації своїх основних обов`язків щодо ресоціалізації засудженого, неналежне проведення соціально-виховної роботи та загальноосвітнього навчання не є прийнятними, оскільки засуджений, як видно, свідомо неодноразово пропускав дні реєстрації без поважних причин, а саме вживання алкогольних напоїв і така його поведінка не може бути визнана наслідком рівня освіти чи соціально-виховної роботи.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом правильно застосовано норми ст. 78 КК України, 166 КВК України, рішення суду є обґрунтованим і мотивованим, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.
Підстав для задоволення апеляційної скарги захисника не вбачається.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали, в ході апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 419, 376 ч. 2 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 18 лютого 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:(три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4