Справа № 646/4615/21
№ провадження 1-кс/646/1355/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.07.2021 м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.07.2021 за №0000450 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2021 року на розгляд слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.07.2021 за №0000450 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, про арешт майна. Предметом клопотання є майно, а саме грошові кошти на загальну суму 406 грн та мобільний телефон ТМ «Max Соm», яке було вилучено 13.07.2021 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , вчинив умисний злочин з корисливих мотивів за наступних обставин:

Так, ОСОБА_4 , 13.07.2021 приблизно о 16.15 год знаходився неподалік приміщення за адресою: м. Харків, вул. Вернадськоґо, 12, де він помітив раніше йому незнайомого ОСОБА_5 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння.

Саме в той час у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння будь-яким чужим майном, яке на його думку могло знаходитись у ОСОБА_5 , поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я останнього в момент заподіяння.

Надалі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужого майна, розуміючи протиправний характер своїх дій, спочатку наблизився впритул до ОСОБА_5 , і зненацька штовхнув його руками в спину, внаслідок чого останній впав на землю, та наніс приблизно два удари руками по тілу потерпілого для подолання опору, від чого останній відчув фізичний біль, та ОСОБА_4 обшукуючи кишені заволодів грошовими коштами в сумі 400 гривень та мобільним телефоном ТМ «Мах Соm», вартістю зі слів потерпілого 300 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки в подальшому, приблизно о 16 год. 16 хв. був затриманий працівниками ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області в порядку ст.208 КПК України, за адресою: м.Харків, вул.Вернадського, 12. Під час проведеного особистого обшуку затриманої особи виявлено та вилучено грошові кошти на загальну суму 406 грн та мобільний телефон ТМ «Мах Соm», які в подальшому визнано речовими доказами по кримінальному провадженні.

Разом з тим, слідчий зазначає, що вилучені речі мають значення для кримінального провадження та визнані речовими доказами, можуть бути використані як доказ під час судового розгляду, що дає всі підстави забезпечити їх схоронність за допомогою заходу забезпечення кримінального провадження арешту, для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення та перетворення.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути клопотання за його відсутності, клопотання підтримує в повному обсязі.

Володілець майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали за клопотанням, дійшов таких висновків.

Як убачається з матеріалів клопотання, ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000450. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення з кваліфікацією за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) було внесено 13.07.2021.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13.07.2021, 13.07.2021 слідчим під час обшуку ОСОБА_4 було виявлено та вилучено грошові кошти на загальну суму 406 грн та мобільний телефон ТМ «Max Соm».

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вказане у клопотанні майно вважається тимчасово вилученим.

Пункт 7 частини 2 статті 131 КПК України регламентує арешт майна як один з заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Тому на зазначене у клопотанні майно необхідно накласти арешт з метою його збереження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження вищевказаним майном, є доцільним, оскільки в даному випадку забезпечує запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, знищення, перетворення, відчуження.

Разом з цим слідчим в клопотанні не обґрунтовано необхідність позбавлення володільця майна права на користування цим майном, а відтак в задоволенні клопотання в цій частині належить відмовити.

На підставі викладеного, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також з врахуванням того, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, слідчий суддя вважає доведеним необхідність накладення арешту на виявлене та вилучене майно, оскільки воно в подальшому може мати доказове значення у даному кримінальному провадженні, а тому з метою збереження речових доказів, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було тимчасово вилучено 13.07.2021 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проведення обшуку затриманої особи в порядку ст. 208 КПК України, а саме на грошові кошти на загальну суму 406 грн та мобільний телефон ТМ «Max Соm», яке належить ОСОБА_5 ,

позбавивши права на відчуження та розпорядження цим майном.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Визначити місцем зберігання арештованого майна місце проживання володільця майна ОСОБА_5 , попередивши його про необхідність збереження вказаного майна та про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном.

Копію ухвали направити ініціатору клопотання для виконання та заінтересованим особам для інформування.

Ухвала виконується негайно, може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1