ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/1121/21
Провадження № 1-в/210/154/21

"09" квітня 2021 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

засудженого: ОСОБА_3 ,

захисника засудженого, - адвоката: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

представника адміністрації колонії: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції (дистанційного провадження), клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі засудженого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває строк покарання за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2014 року, за ст.115 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 08 років позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В:

01 березня 2021 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

В обґрунтування клопотання засуджений ОСОБА_3 зазначає, що у нього фактично настало право на звернення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Клопотання подане в порядку ст.ст.537, 539 КПК України до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Присутні при розгляді справи засуджений та його захисник, кожен окремо клопотання підтримали з підстав та мотивів, викладених у ньому, просили суд його задовольнити.

Прокурор проти клопотання засудженого не заперечував.

Представник адміністрації колонії проти клопотання засудженого заперечував, вважаючи його передчасним, а засудженого таким, що на даний час не довів свого виправлення.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши надані матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до положень ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Таким чином, однією з умов застосування до засудженого положень ст.81 КК України і застосування до нього умовно-дострокового звільнення є те, що він своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Про вказане може свідчити його як сумлінна поведінка, так і ставлення до праці.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання, виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Згідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Розглядаючи клопотання засудженого щодо застосування умовно-дострокового звільнення, та оцінюючи ступінь виправлення засудженого, суд враховує дані про його поведінку і ставленні до праці за весь час відбування покарання.

На час звернення засудженого ОСОБА_3 до суду, останній відбув 3/4 строку призначеного покарання.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_3 засуджений вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2014 року, за ст.115 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 08 років позбавлення волі. Строк відбуття покарання рахується з 25 березня 2014 року.

Вирок не оскаржувався, та набрав законної сили 18 вересня 2014 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року, засудженому ОСОБА_3 зараховано у строк відбування покарання, призначеного вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2014 року, строк попереднього ув`язнення з 25 березня 2014 року по 18 вересня 2014 року, згідно ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року).

Початок строку, - 25 березня 2014 року, кінець строку, - 02 жовтня 2021 року.

На підставі закону, умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності в їх сукупності підстав і умов, при цьому, основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Суд, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 , приходить до висновку, що подане ним клопотання підлягає задоволенню, оскільки останній своїм ставленням до праці та поведінкою довів своє виправлення, а тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Так, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_3 за весь період відбування покарання має два стягнення, котрі є погашеними у встановленому законом порядку, має два заохочення.

Згідно наявних у справі матеріалів що характеризують особу засудженого ОСОБА_3 вбачається, що останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 26 березня 2014 року, на теперішній час характеризується посередньо, до робіт на підприємстві установи не був залучений, у зв`язку із незадовільним станом здоров`я. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується ввічливих та правомірних взаємовідносин з персоналом установи. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи, і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу, участі у виховних заходах, які проводяться в установі не бере. До участі у загальноосвітньому навчанні при установі не залучався у зв`язку із наявністю відповідної освіти. Не виявив бажання бути залученим до професійно-технічного навчання. Участі у роботі самодіяльних організацій не приймає. Соціально-корисні зв`язки втрачено, вдівець. Згідно вироку суду вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, визнав, позову не має, наявні витрати на залучення експерта, на профілактичному обліку установи не перебуває.

02 листопада 2017 року засудженого було розглянуто на адміністративній комісії установи відповідно до ст.101 КВК України позитивно, але згідно поданої заяви засуджений відмовився від переведення до дільниці соціальної реабілітації по сімейним обставинам.

07 лютого 2019 року засудженого було розглянуто на адміністративній комісії згідно ст.82 КК України, у зв`язку з наявністю діючого стягнення було відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким.

05 грудня 2019 року засудженого було розглянуто на адміністративній комісії згідно ст.81 КК України, та відмовлено у клопотанні установою перед судом про умовно-дострокове звільнення у зв`язку із тим, що засуджений лише стає на шлях виправлення.

Згідно щоденника індивідуальної роботи зі засудженим ОСОБА_3 , останнім має оцінку ступеню виправлення станом на 14 вересня 2020 року, - «засуджений став на шлях виправлення».

Оцінивши поведінку засудженого ОСОБА_3 за весь період відбуття покарання, суд приходить до висновку, що він своєю поведінкою та добросовісним ставленням до праці довів своє виправлення, у зв`язку із чим, в подальшому може бути виправлений без ізоляції від суспільства, та вважає можливим звільнити його умовно-достроково з місць позбавлення волі на не відбуту частину строку покарання.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.81 КК України та ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно-достроково із місць позбавлення волі на не відбутий строк покарання, - 05 (п`ять) місяців 19 (дев`ятнадцять) днів.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор та засуджений можуть подати апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни не відбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1