В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/488/21
Провадження № 1-кп/348/259/21

20 серпня 2021 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Надвірна Івано-Франківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030, яке надійшло з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Пасічна, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, який не працює та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

встановив:

ОСОБА_5 03.02.2021 приблизно о 21 год. 15 хв., у темну пору доби, суху погоду, керуючи автомобілем марки Opel Vectra, із реєстраційним номером НОМЕР_1 , в напрямку Івано-Франківськ - Надвірна, на ділянці автодороги Т-0906 на вул. Рамішвілі у м. Надвірна Івано-Франківської області, порушив пункти 1.5.; 2.3.а,б,д; 10.1.; 12.1.; 12.4.; 31.4. (31.4.5.а) Правил дорожнього руху України. Так, ОСОБА_5 проїжджаючи пряму ділянку дороги, зі швидкістю 100 км/год., що перевищує максимально-допустиму швидкість у населених пунктах, виконавши маневр обгону попутного транспортного засобу, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не обрав в установлених межах безпечної швидкості, внаслідок чого виїхав за межі проїзної частини вправо, де допустив перекидання автомобіля. В результаті порушення ОСОБА_6 Правил дорожнього руху України, пасажиру автомобіля ОСОБА_7 було завдано середньої тяжкості тілесні ушкодження, а пасажиру автомобіля ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження. Такими діями, ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження та тяжке тілесне ушкодження.
Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.
Обвинувачений у судовому засіданні пояснив, що 03.02.2021 приблизно о 21 год. 15 хв., він керував автомобілем марки "Opel Vectra" по вул. Рамішвілі в м. Надвірна Івано-Франківської області. Швидкість руху автомобіля була приблизно 100 км/год. Він здійснював обгін попутного транспортного засобу. Перевищив дозволену швидкість руху, внаслідок чогоавтомобіль з`їхав з дороги і перевернувся. Вказав, що з ним в автомобілі були пасажири ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 . Пасажири отримали тілесні ушкодження. Вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся. Просив не призначати суворе покарання. Зазначив, що ця подія суттєво вплинула на його психологічний стан і він усвідомив все та не повторить такого.
Потерпілий ОСОБА_8 у судове засідання 20.08.2021 не з"явився, подав заяву, в якій просить обвинуваченого суворо не карати, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.
Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , також у судове засідання 20.08.2021 не з"явилася, подала заяву, в якій просить обвинуваченого суворо не карати, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.
Крім цього, в судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого: копія паспорта громадянина України, копія довідки № НОМЕР_2 про реєстрацію місця проживання обвинуваченого; вимога про відсутність судимостей; запит та довідки про неперебування на обліку у лікаря-психіатра та про неперебування на обліку у лікаря-нарколога; характеристика з місця проживання обвинуваченого, згідно з якою його характеризують позитивно; довідка про склад сім"ї обвинуваченого, згідно з якою його сім`я складається з 5 чоловік: матері, сестер та племінників.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши докази та матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого йому злочину, доведена повністю і його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження та тяжке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує тяжкість вчиненого злочину, а також роз`яснення, що містяться п. 20, 21 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідно до яких при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, але й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного.

При призначенні ОСОБА_13 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини вчинення злочину, які суд визнав доведеними, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, його вік, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також думку потерпілих.
Згідно з досудовою доповіддю ймовірність вчинення обвинуваченим злочину повторно середня, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб середній, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк. Крім того, уповноважений орган з питань пробації пропонує, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, окрім обов"язків, визначених ч.1 ст.76 КК України, додатково покласти на обвинуваченого обов"язки відповідно до ч.3 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
При призначенні покарання обвинуваченому слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування, тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.
Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.
Норми зазначеного Кодексу наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_12 слід визнати винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та призначити йому покарання у виді позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України обвинувачого слід звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, поклавши на нього основні та додатковий обов`язок, передбачений ст.76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, який вказаний у висновку органу пробації. Що стосується обов`язку працевлаштуватися, який зазначений у висновку органу пробації, суд вважає недоцільним покладати на обвинуваченого такий обов`язок з урахуванням характеру вчиненого та особи обвинуваченого.
Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд доходить висновку щодо відсутності підстав для призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05.02.2021, на автомобіль марки Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою забезпечення збереження майна, як речового доказу, слід скасувати згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України.

У ході судового провадження були досліджені документи щодо речових доказів у кримінальному провадженні, а саме: постанова слідчого про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 04.02.2021; постанова слідчого про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 22.02.2021.
Відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України, речові докази, а саме: автомобіль марки Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до постанови від 04.02.2021 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні слід повернути законному володільцю; медичні карти потерпілого ОСОБА_8 , як документи, які визнані речовим доказом відповідно до постанови від 22.02.2021 у кримінальному провадженні, залишити у матеріалах кримінального провадження.

З ОСОБА_12 на підставі ст.124 КПК України слід стягнути процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 2615 грн.20 коп. на користь держави.
Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_14 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_14 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, поклавши на нього такі обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05.02.2021 - скасувати.

Речові докази:
- автомобіль марки Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути ОСОБА_15 ;
- медичну картку стаціонарного хворого №161621 на ім"я ОСОБА_8 - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 2615 (дві тисячі шістсот п"ятнадцять) гривень 20 копійок на користь держави.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1