Справа № 201/1823/21
Провадження № 1-кс/201/595/2021
УХВАЛА
Іменем України
28 квітня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу директора ТОВ «Аліна» ОСОБА_3 на постанову слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 29.01.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000083, внесеного до ЄРДР 09.09.2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

Директор ТОВ «Аліна» ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на постанову слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000083 від 29.01.2019 року.

В обґрунтування скарги заявник вказав, що в серпні 2009 року, директор ТОВ «Аліна» ОСОБА_3 звернувся в органи поліції з письмовою заявою, в якій вказав, що невідомі особи, представившись уповноваженими особами ТОВ «Партнер» обманним шляхом заволоділи грошовими засобами ТОВ «Аліна» в сумі 988 410 грн.

09.09.2014 року прокуратурою Жовтневого району міста Дніпропетровська внесено відомості до ЄРДР за №0000083 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК Украіни, і кримінальне провадження з прокуратури Жовтневого райони м.Дніпропетровська, в порядку ст. 216 КПК України, було направлено для організації досудового розслідування в СВ Жовтневого РВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.
20.05.2015 року слідчий СВ Жовтневого РВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області виніс постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
30.06.2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська своєю ухвалою скасував цю постанову слідчого від 20.05.2015 року і зобов`язав уповноважену особа СВ Жовтневого РВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області поновити досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000083 і провести необхідні слідчі процесуальні дії.
Після цього скаржник неодноразово звертався до керівництва СВ Жовтневого РВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області з письмовими запитами, в котрих просив сповістити, у кого в провадженні перебувають матеріали кримінального провадження № 0000083. Дізнавшись кому зі слідчих доручено провести досудове розслідування, заявник мав намір заявляти слідчому клопотання, давати свідчення, пред`явити цивільний позов в кримінальному провадженні та користуватися іншими своїми правами, представлені законом потерпілому і його представнику. Однак жодної відповіді на свої запити з Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області останній так і не отримав.
І лише тоді, коли з ГУНП в Дніпропетровській області він отримав відповідь, датований 17.02.2017 р, йому стало відомо, що проведення досудового розслідування у вказаній кримінальній справі доручили слідчому Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 .

На початку березня 2017 року слідчому ОСОБА_4 заявником було надіслано поштою письмове клопотання, в якому з метою установлення осіб, які заволоділи грошовими засобами ТОВ фірмі «Аліна», а також з метою всебічного і об`єктивного досудового розслідування за даним фактом і відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, керуючись ст. ст. 55, 56 і 220 КПК України, просив:

1. Допитати директора фірмі ТОВ «Партнер» ОСОБА_5 з метою установлення осіб, котрі обманним шляхом заволоділи грошовими засобами фірмі ТОВ «Аліна» і роль кожного з них.

2. Допитати співробітника податкової міліції ОСОБА_6 (моб: НОМЕР_1 ), який брав активну участь в розшуку осіб, які вчинили це кримінальне правопорушення, якому відомі особи, які вчинили це кримінальне правопорушення.

3. Прийняти міри до відшкодування матеріального збитку, заподіяного даним кримінальним правопорушенням.

4. Видати копії постанов про визнання ТОВ фірмі «Аліна» в якості потерпілого, а заявника - в якості представника потерпілого.

Однак, про результати розгляду клопотання слідчий ОСОБА_4 відповідь до сих пір так і не отримав.

16.01.2018 року представник ТОВ фірмі «Аліна» отримав в Дніпровському відділі поліції ГУНП в Дніпропетровській області лист, датований 26.07.2017 р., в якому зазначено, що 21.04.2017 р. кримінальне провадження № 0000083 закрито на підстав п. 2 ч . 1 ст.284 КПК України в зв`язку з відсутністю складу злочину.

Однак, до теперішнього часу копію постанови від 21.04.2017 р. про закриття даного кримінального провадження скаржник так і не отримав і про закриття кримінального провадження навіть в усній формі ніхто йому не повідомив. Тому йому не відомо, хто і на якій підставі закрив кримінальне провадження.

14.05.2018 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська своєю ухвалою скасував постанову слідчого від 21.04.2017 р. і зобов`язав уповноважену особу СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області поновити досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000083 і провести необхідні слідчі і інші процесуальні дії.

У період з травня місяця 2018 року по вересень місяць 2020 р. на неодноразові запити про хід та результати проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні ніякої відповіді з Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області так і не отримав. Звернувшись 08.09.2020 року в СУ ГУНП в Дніпропетровській області, заявник отримав відповідь 02.11.2020 року від заст. начальника СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про те, що постановою слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП ОСОБА_4 від 29.01.2019 р. було прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підстав п.2 ч.1 ст. 284 КПК України (відсутність складу кримінального правопорушення), про що йому до сих пір не направлено копію постанови про закриття кримінального провадження.

Скаржник вказує, що слідчим Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 навмисно не було виконано визначення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 14.05.2018 р.; слідчим ОСОБА_4 не проведені жодні слідчі розшукові та процесуальні дії з метою установлення осіб, які вчинили це кримінальне правопорушення, і не прийняті міри до всебічного повного та об`єктивної дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних доказів; слідчим не було визначено статус ТОВ фірми «Аліна» та його статус в кримінальному провадженні; в порушення вимог ч. 2 ст. 220 КПК України слідчий не повідомив його про результати розгляду його клопотання, поданого ним на початку березня 2017 року; в порушення вимог ч. 5 ст. 284 КПК України слідчим і прокурором до сих пір не направлено копію постанови про закриття кримінального провадження.

Вважає, що висновок слідчого про відсутність. складу злочину є необґрунтованим, а постанова про закриття кримінального провадження від 29.01.2019 року прийнята без дотримання вимог статті 94 КПК України.

Тому скаржник просив задовольнити клопотання та постанову слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 29.01.2019 року скасувати. Також зобов`язати слідчого поновити досудове розслідування, зобов`язати визнати ТОВ «Аліна» потерпілим в даному кримінальному провадженні, а ОСОБА_3 представником потерпілого ТОВ «Аліна». Зобов`язати слідчого провести всі необхідні слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення осіб, що вчинили злочин.

Скаржник надав до суду заяву про розгляд скарги без його участі, просив її задовольнити.

Слідчий ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області (стара назва Соборний ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що наявні докази в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Зокрема, якщо слідчим, дізнавачем закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Згідно ч. 6 ст. 284 КПК України копія постанови слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю. Постанова слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.

Відповідно до ст. 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволені клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.
Під час розслідування слідчий здійснює процесуальні дії, тобто усі передбачені кримінально-процесуальним законодавством заходи, слідчі дії, що виконують функції збирання, дослідження, оцінювання й використання доказів. Процесуальні дії завжди спрямовані на одержання та перевірку доказів під час розслідування кримінального провадження - збирання та фіксацію доказів, притягнення як обвинуваченого, обрання запобіжного заходу, визнання потерпілим, цивільним позивачем або цивільним відповідачем тощо.

Таким чином сторона захисту, потерпілий можуть звернутися до сторони обвинувачення із клопотанням у порядку ст. 220 КПК України, в якому можуть просити слідчого або прокурора про виконання певних процесуальних дій, а останні мають розглянути таке клопотання та у межах дискреційних повноважень прийняти рішення про проведення процесуальних дій або відмову у їх проведенні.

КПК України закріплений правовий статус слідчого судді систему закріплених нормативно-правовими актами засад і норм, які визначають процесуальне становище, повноваження (права та обов`язки) слідчого судді.

До повноважень слідчого судді у відповідності до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Слідчий суддя враховує й усталену практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 07 грудня 2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Соборного ВП ДВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області проводилось досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000467 від 27.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України.

29.01.2019 року слідчий СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області виніс постанову про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із встановленою відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Мотивуючи свою постанову слідчий зазначив, що в даному випадку об`єктом спору є грошові кошти, а згідно зібраного матеріалу в кримінальному провадженні містяться відомості, які дають підстави вважати, що дана суперечка носить цивільно- правовий характер.

Як вказує заявник, всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають обвинуваченого, обов`язок доказування, яких законом покладається на слідчого.

Слідчий суддя погоджується з доводами, викладеними в скарзі, зазначаючи, що усіх можливих слідчих дій у провадженні не здійснювалося.

Також жодної конкретної процесуальної дії, яка була проведена під час досудового розслідування не вказано. Жодних вказівок, які б свідчили на розслідування вказаного провадження не зазначено. Постанова про закриття кримінального провадження містить лише формальний опис дій, які були проведені під час досудового розслідування, однак без зазначення конкретної інформації, які саме слідчі дії були проведені, які були отримані результати, яким чином встановлювалася інформація щодо свідків чи очевидців, які могли б підтвердити факт скоєння кримінального проступку.

При цьому, слідчий суддя, виходячи зі змісту ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому чи дізнавачу щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчій є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження органу досудового розслідування необхідно перевірити викладені заявником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення відносно подальшого провадження у даному провадженні, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів викладених скаржником.

Отже, слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування проведено з порушенням вимог Закону, без повного, об`єктивного дослідження доказів справи та з`ясування всіх обставин справи, тому слідчий суддя прийшов до переконання, що наявні підстави скасувати оскаржувану постанову.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Приймаючи до уваги вищевикладене, приходжу до висновку, що слідчим під час досудового розслідування у кримінальному провадженні не були дотримані вимоги чинного кримінально-процесуального закону щодо всебічності та повноти, що в свою чергу робить необґрунтованою відповідну постанову, яка на підставі цього підлягає скасуванню.

Щодо зобов`язання керівника органу досудового розслідування поновити досудове розслідування, то скасування оскаржуваної постанови у будь-якому випадку є наслідком поновлення досудового розслідування, тому у цій частині вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги скаржника про зобов`язання уповноваженої особи визнати заявника потерпілим у вказаному кримінальному провадженню та вручити пам`ятку про процесуальні права і обов`язки, слідчий суддя зазначає наступне.
Порядок набуття статусу потерпілого регламентовано положеннями КПК України. Відповідно до ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Тому оскільки відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, перелік оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності прокурора під час досудового розслідування носить виключний характер і можливості примусово зобов`язати слідчого чи прокурора визнати скаржника потерпілим, не передбачає, то в задоволенні цієї частини скарги суд також відмовляє.

Щодо зобов`язання слідчого провести необхідні слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення осіб, вчинивших вказане кримінальне правопорушення та прийняти сіри до проведення повного та всебічного досудового розслідування.
Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволені клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.
Під час розслідування слідчий здійснює процесуальні дії, тобто усі передбачені кримінально-процесуальним законодавством заходи, слідчі дії, що виконують функції збирання, дослідження, оцінювання й використання доказів. Процесуальні дії завжди спрямовані на одержання та перевірку доказів під час розслідування кримінального провадження - збирання та фіксацію доказів, притягнення як обвинуваченого, обрання запобіжного заходу, визнання потерпілим, цивільним позивачем або цивільним відповідачем тощо.

Таким чином сторона захисту, потерпілий можуть звернутися до сторони обвинувачення із клопотанням у порядку ст. 220 КПК України, в якому можуть просити слідчого або прокурора про виконання певних процесуальних дій, а останні мають розглянути таке клопотання та у межах дискреційних повноважень прийняти рішення про проведення процесуальних дій або відмову у їх проведенні.

КПК України закріплений правовий статус слідчого судді систему закріплених нормативно-правовими актами засад і норм, які визначають процесуальне становище, повноваження (права та обов`язки) слідчого судді.

До повноважень слідчого судді у відповідності до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що в цій частині скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 93, 153, 220, 303 - 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу директора ТОВ «Аліна» ОСОБА_3 на постанову слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000083 від 29.01.2019 року задовольнити частково.
Постанову слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000083 від 29.01.2019 року - скасувати.
В задоволенні решти вимог скарги відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1