Єдиний унікальний номер судової справи 201/7457/21
Номер провадження 1-кп/201/812/2021
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2021 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18 а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників обвинуваченої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 22 липня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001458 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, зареєстрованої та проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Першотравенськ, Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 262 КК України, -

встановив:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 22 липня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001458 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 262 КК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2021 року призначено підготовче судове засідання за вказаним обвинувальним актом на 29 липня 2021 року.

Через канцелярію суду прокурором ОСОБА_7 29 липня 2021 року подане клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосованого в рамках кримінального провадження, відомості про яке 22 липня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001458, строком на 60 діб.

В обґрунтування доводів клопотання прокурор посилалася на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 262 КК України, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, а тому є підстави вважати, що обвинувачена може переховуватися від суду через можливість призначення суворого покарання у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованих злочинів, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки їй відомі анкетні дані останніх, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на що вказує той факт, що остання, під час проведення слідчого експерименту намагалася стерти свої відбитки пальців із шафи.

Таким чином, на переконання прокурора, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 , є недоцільним, оскільки не зможе забезпечити виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, а тому продовжити строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченої на 60 днів.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та просив його задовольнити.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора щодо продовження його підзахисній запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилаючись на його невідповідність вимогам п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України, а також на необґрунтованість підозри, недоведеність заявлених прокурором ризиків та невмотивованість покладення на їх підзахисну додаткових обов`язків, а тому просив відмовити в його задоволенні.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 підтримала доводи захисника ОСОБА_4 , зазначивши, що це є спільною позицією сторони захисту та просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Поряд із цим, стороною захисту подане письмове заперечення на клопотання сторони обвинувачення, яке захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтримали у повному обсязі та просили врахувати під час розгляду клопотання прокурора.

При цьому, сторона захисту зауважила на тому, що клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підписане прокурором « ОСОБА_7 », яка відповідно до постанови про визначення (зміну) групи прокурорів у кримінальному провадженні від 23 червня 2021 року не входить у групу прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Окремо, сторона захисту посилалася на те, що прокурором не надано судове рішення про застосування до їх підзахисної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, через відсутність якого суд позбавлений можливості оцінити наявність продовження існування урахованих судом ризиків та визначити які ж саме обов`язки були покладені на ОСОБА_6 та які мають бути покладені при продовженні такого запобіжного заходу.

Обвинувачена ОСОБА_6 підтримала думку своїх захисників, просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

У рішенні Конституційного Суду України від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017 вказано, що під час судового провадження у суді першої інстанції (проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду) прокурор як сторона обвинувачення має обов`язок підтримувати публічне обвинувачення у суді, доводити винуватість особи та необхідність продовження запобіжного заходу шляхом подання відповідних клопотань щодо цього продовження. Конституційний Суд України виходить з того, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження у суді першої інстанції, зокрема під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора (частина четверта статті 176 Кодексу).

При цьому, виходячи з положень ст. ст. 181, 199 КПК України розгляд клопотання про продовження строку запобіжного заходу до закінчення строку дії попередньої ухвали здійснюється за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до вимог ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Поряд із цим, положеннями ст. ст. 131, 132 КПК України регламентовано, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Частиною 5 статті 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Статтею 184 КПК України передбачені чіткі вимоги до клопотання про застосування/продовження застосування запобіжних заходів.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 184 КПК України до клопотання додаються копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Дослідивши клопотання про продовження запобіжного заходу та додані до нього матеріали, які, на думку прокурора, доводять обставини, викладені у ньому, суд приходить до наступних висновків.

Так, у своєму клопотанні прокурор просить продовжити строк дії застосованого до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період з 22.00 години по 07.00 терміном на 2 місяці з покладенням передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків.

При цьому, прокурор у клопотанні посилається на те, що 08 червня 2021 року слідчим суддею Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу до ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01 серпня 2021 року, а 26 липня 2021 року Дніпровським апеляційним судом останній змінено запобіжний захід з тримання під вартою на нічний домашній арешт.

У той же час, в доданих до клопотання матеріалах наявні лише фотокопія ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08 червня 2021 року про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 01 серпня 2021 року із можливістю внесення застави у розмірі 4 296 942 гривень, із відміткою про те, що судове рішення не набрало законної сили, яка належним чином не завірена.

Натомість, судове рішення Дніпровського апеляційного суду від 26 липня 2021 року про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, в матеріалах відсутнє, не надане таке рішення прокурором і під час розгляду поданого стороною обвинувачення клопотання про продовження цього запобіжного заходу.

Як стверджував у судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 Дніпровським апеляційним судом 26 липня 2021 року постановлено ухвалу (вступну та резолютивну) про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт, копію якої йому не надано, хоча він і приймав участь у розгляді цього питання, як і не надано повного тексту цієї ухвали.

При цьому, за клопотанням сторони обвинувачення у підготовчому судовому засіданні двічі оголошено перерву та надано прокурору достатній, на переконання суду, час отримати копію ухвали Дніпровського апеляційного суду від 26 липня 2021 року про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу.

Натомість, навіть після надання прокурору відповідного часу, останнім так і не надано суду, як вступної та резолютивної частини зазначеної ухвали, так і її повного тексту, а також не надано жодних доказів на підтвердження наявності об`єктивних та поважних причин, які унеможливили отримання прокурором цього судового рішення.

Отже, за таких обставин, суд позбавлений об`єктивної можливості вирішити питання щодо продовження обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, за відсутності відповідного судового рішення про застосування такого запобіжного заходу, у тому числі, оцінити наявність продовження існування урахованих у попередньому судовому рішенні ризиків, визначити які саме обов`язки були покладені на обвинувачену при застосуванні цього запобіжного заходу та чи є підстави для покладення додаткових обов`язків, окрім вже покладених, при його продовженні.

Таким чином, зважаючи на вимоги ч. 1 ст. 22 КПК України, стороною обвинувачення не доведені у встановлений законом спосіб ті обставини, на які вона посилається у своєму клопотанні, зокрема, застосування до ОСОБА_6 такого запобіжного заходу, як домашній арешт, строк якого прокурор просив продовжити, а тому суд не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 131-132, 181, 184, 193, 194, 199, 314-316, 369-372 КПК України, суд,
постановив:

У задоволенні клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 22 липня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001458 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 17 годині 00 хвилин 02 серпня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1