УХВАЛА
Іменем України

24.02.2021 Справа №607/3286/21 Провадження № 1-кс/607/1177/2021

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовомузасіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в режимі відеоконференції з Кіровським районним судом м. Дніпропетровська клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000409 від 10.02.2020 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та покладених на

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Контарне Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючого, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 190 КК України,

УСТАНОВИВ:
23.02.2021 прокурор відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та покладених на ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000409 від 10.02.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3, 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні.

Так, прокурор зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що на початку 2020 року, точної дати і часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , які перебували в м. Дніпро, точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, та ОСОБА_7 , який перебував у СІЗО № 7 у м. Маріуполі Донецької області, переслідуючи мету збагачення та незаконного отримання прибутків, попередньо домовились про незаконне заволодіння шляхом обману грошовими коштами жителів України під приводом відшкодування заподіяної постраждалим матеріальної шкоди та непритягнення до кримінальної відповідальності близьких родичів за нібито вчинення останніми дорожньо-транспортної пригоди із потерпілими.

Так, 10.02.2020 в період часу з 17 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном та спільного збагачення, діючи за попередньою змовою із невстановленими слідством особами та на виконання умов вищезазначеної домовленості, визначили стаціонарний номер телефону НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , що проживає на АДРЕСА_3 , для подальшого здійснення до неї дзвінка з метою повідомлення їй неправдивої інформації відносно її доньки та незаконного заволодіння коштами ОСОБА_8 шляхом шахрайства. В цей час у ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , а також ОСОБА_9 , який вступив у злочинну змову із ОСОБА_7 виник злочинний намір на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний намір, 10.02.2020 приблизно о 18 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, невстановлена слідством особа, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном та спільного збагачення, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , на виконання умов вищезазначеної домовленості, використовуючи мобільний зв`язок, здійснила дзвінок на стаціонарний телефон НОМЕР_1 , на який відповіла ОСОБА_8 . Продовжуючи свою злочинну діяльність, невстановлена досудовим розслідуванням особа в телефонній розмові з останньою, використовуючи ефект несподіваності, скориставшись хвилюванням та розгубленим станом ОСОБА_8 , видала себе за працівника поліції та повідомила завідомо неправдиву інформацію про те, що її донька скоїла дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої потерпілий від її дій перебуває у лікарні. Надалі, використовуючи розгублений стан ОСОБА_8 та її родинні зв`язки, невстановлена слідством особа висунула вимогу добровільно передати грошові кошти для відшкодування заподіяної постраждалим матеріальної шкоди на лікування та непритягнення до кримінальної відповідальності її доньки за нібито вчинення останньою дорожньо-транспортної пригоди.
В свою чергу ОСОБА_8 , будучи введеною в оману, реально сприймаючи слова невстановленої органом досудового розслідування особи, та будучи переконана в тому, що діє в своїх інтересах та в інтересах своєї доньки, оцінивши характер негативних наслідків, які можуть в подальшому настати відносно її доньки у випадку, якщо вона не виконає вищезазначеної вимоги, погодилася передати грошові кошти в сумі 10000 грн. Отримавши згоду ОСОБА_8 на передачу грошових коштів, невідома особа повідомила її про приїзд до неї представника поліції, якому вона повинна передати вказані грошові кошти, при цьому наказала постійно знаходитись із нею на телефонному зв`язку, тим самим не даючи можливості ОСОБА_8 усвідомити події, які з нею відбуваються, та з метою недопущення здійснення останньою телефонних дзвінків до близьких родичів та виявлення факту вчинення відносно неї шахрайських дій.
Після цього невстановлена особа, використовуючи стільниковий зв`язок, повідомила відомості про місце проживання ОСОБА_8 . ОСОБА_9 , якого для отримання грошових коштів підшукав ОСОБА_7 . Надалі ОСОБА_9 направився до місця проживання ОСОБА_8 на АДРЕСА_4 .
ОСОБА_9 , керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном та спільного збагачення, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на виконання умов вищезазначеної домовленості, прибув за місцем проживання ОСОБА_8 , де видаючи себе за працівника поліції, отримав грошові кошти в розмірі 10000 грн нібито для відшкодування заподіяної постраждалим матеріальної шкоди на лікування та непритягнення до кримінальної відповідальності доньки ОСОБА_8 за вчинення останньою дорожньо-транспортної пригоди.
Після заволодіння шахрайським шляхом коштами ОСОБА_8 в розмірі 10000 грн, ОСОБА_9 залишив місце вчинення злочину, а вказані кошти відповідно до розпоряджень ОСОБА_6 розподілили між ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .
Надалі, 12.07.2020 приблизно о 14 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, невстановлена слідством особа, перебуваюючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном та спільного збагачення, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 та на виконання умов вищезазначеної домовленості, визначила стаціонарний номер телефону НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_11 , що проживає на АДРЕСА_5 , для подальшого здійснення до неї дзвінка з метою повідомлення їй неправдивої інформації відносно її сина та незаконного заволодіння коштами останньої шляхом шахрайства. В цей час у ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та невстановленої слідством особи на ім`я ОСОБА_13 , які діяли за попередньою домовленістю із ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , виник злочинний намір на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_11 .
Реалізуючи свій злочинний намір, 12.07.2020 приблизно о 14 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, невстановлена слідством особа, використовуючи мобільний зв`язок, здійснила дзвінок на стаціонарний телефон НОМЕР_2 , на який відповіла ОСОБА_11 . Продовжуючи свою злочинну діяльність, невстановлена досудовим розслідуванням особа в телефонній розмові з останньою, використовуючи ефект несподіваності, скориставшись хвилюванням та розгубленим станом ОСОБА_11 , видала себе за працівника поліції та повідомила завідомо неправдиву інформацію про те, що її син скоїв дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої потерпілий від його дій перебуває у лікарні. Надалі, використовуючи розгублений стан ОСОБА_11 та її родинні зв`язки, невстановлена слідством особа на ім`я ОСОБА_13 висунула вимогу добровільно передати грошові кошти для відшкодування заподіяної постраждалим матеріальної шкоди на лікування та непритягнення до кримінальної відповідальності її сина за нібито вчинення останнім дорожньо-транспортної пригоди.
В свою чергу ОСОБА_11 , будучи введеною в оману, реально сприймаючи слова шахраїв та будучи переконана в тому, що діє в своїх інтересах та в інтересах свого сина, оцінивши характер негативних наслідків, які можуть в подальшому настати відносно її сина у випадку, якщо вона не виконає вищезазначеної вимоги, погодилася передати грошові кошти в сумі 6000 грн, які зберігались на банківській картці, та ювелірні вироби. Отримавши згоду ОСОБА_11 на передачу грошових коштів, невстановлена слідством особа на ім`я ОСОБА_13 повідомила їй про приїзд до неї представника поліції, якому вона повинна передати вказані грошові кошти, при цьому наказала постійно знаходитись із нею на телефонному зв`язку, тим самим не даючи можливості ОСОБА_11 усвідомити події, які з нею відбуваються, та з метою недопущення здійснення останньою телефонних дзвінків до близьких родичів та виявлення факту вчинення відносно неї шахрайських дій.
Після цього, невстановлена особа, використовуючи телефонний зв`язок, повідомила відомості про місце проживання ОСОБА_11 ОСОБА_14 , який, дотримуючись вищезазначеної домовленості з ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , направився до місця проживання ОСОБА_11 , що на АДРЕСА_5 . Керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном та спільного збагачення, ОСОБА_14 видаючи себе за представника поліції, отримав від ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 6000 грн, які зберігались на банківській картці, та ювелірні вироби нібито для відшкодування заподіяної постраждалим матеріальної шкоди на лікування та непритягнення до кримінальної відповідальності сина ОСОБА_11 за вчинення останнім дорожньо-транспортної пригоди.
Після заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_11 в сумі 6000 грн та ювелірними виробами, ОСОБА_14 залишив місце вчинення злочину, а вказані кошти та ювелірні вироби відповідно до розпоряджень ОСОБА_6 та ОСОБА_15 були розподілені між ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 .
Отже, своїми протиправними діями, ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 та невстановлена досудовим розслідуванням особа за попередньою змовою заволоділи грошовими коштами в сумі 6000 грн та ювелірними виробами, а саме: золотим браслетом, золотим годинником із золотим браслетом, парою золотих сережок із смарагдами, золотим ланцюжком із золотим хрестиком та платиновим перснем зі смарагдом загальною вартістю 257000 грн.
Прокурор вважає, що у кримінальному провадженні № 0000409 від 10.02.2020 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 190 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

25.11.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 26.11.2020 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 73570 грн та у випадку внесення застави покладено на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими у цьому ж кримінальному провадженні.
30.11.2020 на депозитний рахунок Управління ТУ ДСА України у Тернопільській області внесені кошти у сумі 73570 грн із призначенням платежу: застава за « ОСОБА_4 » у кримінальному провадженні № 0000409.

06.01.2021 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_4 продовжено строк дії покладених на нього обов`язків до 01.03.2021.

Прокурор зазначає, що завершити досудове розслідування у цей строк неможливо з підстав необхідності проведення ряду слідчих (розшукових) дій, необхідних для забезпечення повного та об`єктивного проведення досудового розслідування. При цьому ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України та встановлені в ухвалі слідчого судді від 26.11.2020, продовжують існувати та не зменшились.

За таких підстав прокурор просить продовжити до 19.03.2021 строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_17 клопотання підтримала з викладених у ньому підстав, просила клопотання задовольнити. Додатково зазначила, що усі зазначені у клопотанні обставини в своїй сукупності свідчать про те, що ризики, визначені попередньою ухвалою слідчого судді, не зменшились, а застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного не забезпечить його належну процесуальну поведінку. Крім того, зазначила, що строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжений до 19.03.2021, а тому просить продовжити строк дії обов`язків підозрюваного ОСОБА_4 на вказаний термін.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора. Зазначив, що клопотання прокурора необґрунтоване, а ризики, які у ньому вказані, побудовані лише на припущеннях. Також зазначив, що вказані ризики зменшились, оскільки процесуальна поведінка ОСОБА_4 є належною, він сумлінно виконує усі обов`язки, які на нього покладені, на будь-яку вимогу з`являється до слідчого чи суду, не спілкується із свідками у вказаному кримінальному провадженні і не намагається будь-яким чином на них впливати. Також у зв`язку із тим, що ОСОБА_4 має намір працювати експедитором, в останнього існує необхідність виїжджати за межі населеного пункту, у якому він проживає, а тому захисник просить скасувати вказаний обов`язок.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Частина 5 ст. 194 КПК України визначає, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються (ч. 7 ст. 194 КПК України).

Так, слідчий суддя встановив, що ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000409 від 10.02.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3, 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України.

25.11.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 26.11.2020 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 22.01.2021 із визначенням застави у розмірі 73570 грн та у випадку внесення застави покладено на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими у цьому ж кримінальному провадженні.
30.11.2020 на депозитний рахунок Управління ТУ ДСА України у Тернопільській області внесені кошти у сумі 73570 грн із призначенням платежу: застава за « ОСОБА_4 » у кримінальному провадженні № 0000409.
06.01.2021 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_4 продовжено строк дії покладених на нього обов`язків до 01.03.2021.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді від 26.11.2020, під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу встановлено наявність ризиків вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку дії обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, крім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, має містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.
Так, про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , та його причетність до вчинених кримінальних правопорушень свідчать матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: протоколи допиту потерпілих, в яких останні повідомляють про обставини вчинених відносно них кримінальних правопорушень; інформація щодо вхідних дзвінків на номери телефонів потерпілих, що були здійснені у день та час, про які потерпілі вказували як про день та час вчинення кримінальних правопорушень; протокол пред`явлення особи для впізнання за голосом від 10.12.2020, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_18 серед чотирьох порівняльних зразків голосу впізнала голос ОСОБА_4 як голос особи, яка 28.05.2020 під час телефонної розмови представилась співробітником поліції ОСОБА_19 та повідомила про те, що її дочка потрапила у дорожню транспортну пригоду та спричинила потерпілим матеріальну шкоду у розмірі 80000 доларів США; протокол пред`явлення особи для впізнання за голосом від 09.12.2020, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_20 серед чотирьох порівняльних зразків голосу впізнала голос ОСОБА_4 як голос особи, яка 30.06.2020 під час телефонної розмови представилась співробітником поліції та повідомила про те, що її син потрапив у дорожню транспортну пригоду та спричинив потерпілим матеріальну шкоду у розмірі 30000 доларів США та 20000 грн; протокол пред`явлення особи для впізнання за голосом від 11.12.2020, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_11 серед чотирьох порівняльних зразків голосу впізнала голос ОСОБА_4 як голос особи, яка 12.07.2020 під час телефонної розмови назвалась її сином та повідомила про дорожню транспортну пригоду, яка з нею трапилась; протоколи за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 09.10.2020, 14.08.2020, 13.08.2020.

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора та встановлені у судовому засіданні дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 190 КК України.

Крім цього, така обґрунтованість учасниками кримінального провадження у судовому засіданні визнавалась, не заперечувалась, а також не спростовувалась стороною захисту.

Також прокурором в судовому засіданні доведено існування обставин, які свідчать про те, що ризики, для запобігання яким ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід, не зменшились та продовжують існувати і надалі.

За змістом ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В обґрунтування застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу слідчий суддя в ухвалі від 26.11.2020 зазначив про доведеність ризиків, визначених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні, зокрема тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Більше того, як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_4 , не маючи сталих соціальних зв`язків, може легко залишити місце свого проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, заявлений під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, не зменшився.

Також слідчий суддя вважає, що не перестала існувати можливість знищення, приховання або спотворення ОСОБА_4 будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Зокрема, враховуючи невстановлення на цьому етапі органом досудового розслідування усіх осіб, причетних до вчинення інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, а відтак і невстановлення місця знаходження усіх речових доказів, на підставі яких можуть бути встановлені факти та обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, обґрунтованим є ризик того, що у разі непродовження підозрюваному обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, такі речі та документи можуть бути ним знищені, сховані чи спотворені.

Так само і ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні для надання ними неправдивих показань або відмови від дачі показань не зменшився з огляду на те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження. Крім цього, досудовим розслідуванням також не встановлені усі особи, причетні до вчинення вказаних правопорушень, а ОСОБА_4 може вживати заходи, спрямовані на унеможливлення встановлення цих осіб та ухилення ними від дачі показань чи надання показань у користь підозрюваного.

Відтак слідчий суддя встановив, що усі ризики, визначені ухвалою слідчого судді від 26.11.2020, на даний час не зменшились та продовжують існувати, що свідчить про необхідність продовження застосування процесуальних заходів стримування таких ризиків.

Крім цього, прокурором доведено, що завершити досудове розслідування у строк дії попередньої ухвали про продовження строку дії покладених на підозрюваного обов`язків неможливо внаслідок необхідності проведення у даному кримінальному провадженні ряду слідчих (розшукових) дій з метою виконання завдань кримінального провадження, встановлених ст. 2 КПК України.

Відтак з огляду на наведені обставини підозри, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винним, переконливість наявних ризиків, які не зменшились та продовжують існувати, в сукупності з відомостями про особу підозрюваного, характер вчинення кримінальних правопорушень та його роль у їх вчиненні, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним вище ризикам, а тому вважає за необхідне продовжити строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 .

Вказані обов`язки з урахуванням їх тривалості не виходять за межі розумного строку, відповідають характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , та на даному етапі досудового розслідування є доцільними та необхідними з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому слідчий суддя відхиляє твердження захисника про те, що у клопотанні прокурора необхідно відмовити, так як на переконання слідчого судді сторона захисту не довела, що ризики, для запобігання яким ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід, зменшились, а також не спростувала обґрунтованість підозри. При цьому вирішення питання про продовження чи непродовження строку покладених на ОСОБА_4 обов`язків не може вирішуватися виключно на підставі позитивної процесуальної поведінки. Той факт, що на даний час підозрюваний належним чином виконує свої процесуальні обов`язки, лише підтверджує вірність висновків слідчого судді при застосуванні до підозрюваного міри запобіжного заходу. Відтак саме покладення на підозрюваного вказаних обов`язків є належним та достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Однак з метою надання підозрюваному можливості матеріально себе забезпечувати слідчий суддя вважає за можливе скасувати обов`язок не відлучатися з населеного пункту, у якому ОСОБА_4 проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду. При цьому слідчий суддя приймає до уваги те, що підозрюваний має намір працювати на посаді експедитора і при виконанні своїх посадових обов`язків йому необхідно виїжджати за межі населеного пункту.

Керуючись ст. 177, 184, 194, 199, 205, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000409 від 10.02.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3, 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України, задовольнити частково.
Продовжити на 24 (двадцять чотири) дні строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими у цьому ж кримінальному провадженні.
В іншій частині клопотання відмовити.
Встановити строк дії ухвали до 19.03.2021.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.
Копію ухвали негайно після її оголошення направити підозрюваному ОСОБА_4 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1