справа №176/1990/20
провадження №1-кп/176/77/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження: ювенального прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , його законного представника ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , представника служби у справах дітей виконавчого комітету Жовтоводської міської ради ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопрушення в якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 жовтня 2020 року за № 0000133, відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, студента 1-го курсу ДПТНЗ Західно - Дніпровський центр професійно технічної освіти, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області на розгляд разом з обвинувальним актом надійшла угода про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та неповнолітнім обвинуваченим, укладена у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 жовтня 2020 року за № 0000133, за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Дана угода про примирення є укладена між потерпілою ОСОБА_4 та неповнолітнім підозрюваним ОСОБА_5 , за участю законного представника останнього та його захисника ОСОБА_7 .

Зі змісту цієї угоди витікає, що неповнолітній ОСОБА_5 , 24 жовтня 2020 року, приблизно о 17 годині 50 хвилин, перебуваючи з дозволу власника на території домоволодіння ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив на пеньку, що розташований між парканом та будинком, мобільний телефон марки Xiaomi «Redmi Note 7» імеі№1: НОМЕР_1 імеі№2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, що належить потерпілій ОСОБА_4 та у нього виник раптовий злочинний умисел направлений на таємну викрадення чужого майна (крадіжку).
24.10.2020 року приблизно о 17 годині 55 хвилин, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та не контролює їх, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, неповнолітній ОСОБА_5 діючи умисно, взяв вказаний мобільний телефон марки Хіаоті «Redmi Note 7» належний потерпілій ОСОБА_4 , та утримуючи його при собі покинув територію домоволодіння, тим самим незаконно заволодів ним після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Своїми протиправними діями неповнолітній ОСОБА_5 заподіяв матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_4 на загальну суму 2575,00 грн.
Вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке неповнолітній ОСОБА_5 має понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ст. 185 ч. 1 КК України у вигляді арешту строком на 1 місяць з урахуванням положень ст. 75 КК України з іспитовим строком термін якого визначить суд та з покладанням на останнього певних обов`язків.

При цьому отримана та зазначена згода неповнолітнього підозрюваного, яка викладена за участю його законного представника та захисника, на призначення узгодженого в угоді покарання. В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

В підготовчому судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що вину визнає в повному обсязі та просить затвердити угоду про примирення.

Потерпіла ОСОБА_4 в підготовчому судовому засідання просила затвердити угоду про примирення.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 також просили затвердити угоду про примирення.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що обрана в угоді про примирення сторонами міра покарання не відповідає вимогам закону та не може бути застосована до неповнолітнього, крім того посилається на те, що умови угоди є суперечливими, а тому підстави для затвердження угоди про примирення неповнолітнього підозрюваного з потерпілою відсутні.

Представник служби у справах дітей підтримав думку прокурора.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали угоди про примирення, а саме: обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування, дослідивши зміст угоди про примирення між неповнолітнім підозрюваним та потерпілою, суд приходить до висновку про неможливість затвердження вищезазначеної угоди про примирення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду, розгляд якої проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

При цьому відповідно до ч.5 ст.474 КПК України, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: 1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; 3) характер кожного обвинувачення; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання повинен з`ясувати у потерпілого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу.

Згідно ч.6 ст. 474 КПК України, суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Судом встановлено, що угода про примирення від 24.11.2020 року укладена між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , який на момент укладання не досяг шістнадцятирічного віку, тобто що ця угода фактично укладена з останнім.
Суд зазначає, що законодавчо встановлена можливість укладення як угоди про примирення так і угоди про визнання винуватості, якщо її сторонами чи стороною є неповнолітні. У такому випадку угода укладається за участю законних представників і захисників неповнолітніх.
Разом із тим, згідно з розясненнями, що містяться у п.3 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 року №13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», якщо неповнолітній досяг шістнадцятирічного віку, то він має право укладати угоду про примирення самостійно, але за наявності згоди його законного представника.
Однак якщо ж неповнолітній не досяг шістнадцяти років, що має місце в даному випадку, угоду про примирення за згодою укладає законний представник неповнолітнього. Про надання згоди неповнолітнім, його законним представником у наведених вище випадках обов`язково має бути зазначено в угоді про примирення та засвідчено їх підписом. Укладення угоди у випадку, якщо неповнолітній заперечує проти такої угоди, не допускається.
Таким чином угода про примирення в даному випадку, що укладена між потерпілою та безпосередньо неповнолітнім підозрюваним, який не досяг шістнадцятирічного віку, не відповідає встановленим вимогам укладання угод та це є безумовною підставою для відмови у її затвердженні.
Також суд зазначає, що окрім тієї обставини, що неповнолітній ОСОБА_5 за своїм віком безпосередньо не може бути стороною укладання угоди про примирення, крім того відповідно до положень ст. 60 КК України викладена та обумовлена сторонами міра покарання у вигляді арешту не може бути застосована до обвинуваченого ОСОБА_5 як до неповнолітнього. Застосування до ОСОБА_5 як неповнолітнього такої міри покарання буде суперечити вимогам закону та суттєво порушушить його права, як наслідок ця обставина утворює умови невиконання такого покарання щодо неповнолітнього як неприйнятного, як неприйнятним є застосування ст.ст. 75, 104 КК України, положення яких можуть бути застосовані лише у разі обрання щодо особи міри покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі, а тому також є підставою для відмови у затвердженні даної угоди про примирення.
За таких обставин, враховуючи, що не дотриманий правосуб`єктний склад угоди, передбачені сторонами положення угоди про примирення, зокрема в частині обраного покарання, не відповідають вимогам закону та униможливлюють його затвердження, то суд приходить до остаточного переконання про неможливість затвердження даної угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 і безпосередньо неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_5 , а тому вважає за необхідне відмовити в затвердженні даної угоди.

Керуючись ст. ст. 469, 474 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У затвердженні угоди про примирення, укладеної 24.11.2020 року між потерпілою ОСОБА_4 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_5 за участю і в присутності його захисника адвоката ОСОБА_7 та законного представника ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000133, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 жовтня 2020 року - відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1