Справа № 308/1920/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження №308/1920/18 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 від 05.01.2018 року по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, старшого аудитора ПрАТ «Єврокар», проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України
за участі сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення :
прокурора ОСОБА_4
сторони захисту :
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:

05.01.2018 року біля 09 годин 25 хвилин ОСОБА_3 перебуваючи у м. Ужгороді по вул. Заньковецької знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 27.05.1998 року на його імя являється підробленим, оскільки відповідно до офіційної відповіді регіонального сервісного центру в Закарпатській області, згідно наявного регіонального інформаційного масиву та баз даних підсистем НАІС Єдиного державного реєстру МВС в Закарпатській області станом на 10.01.2018 року, ОСОБА_3 посвідчення водія не отримував, при цьому посвідчення водія серії НОМЕР_1 видавалось на громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надав його для підтвердження наявності у нього права керування транспортними засобами інспекторам відділу 1 роти 1 батальйону УПП в Закарпатській області, тим самим використав завідомо підроблений документ.
Згідно висновку судової експертизи документів № 4/8 від 17.01.2018 року бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданого на імя ОСОБА_3 виготовлений струминним способом друку, за способом виготовлення не відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу на території України.
Вказана справа надійшла до суду з обвинувальним актом.
Органом досудового слідства дії ОСОБА_3 кваліфіковано як використання завідомо підробленого документу, тобто вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.358 КК України
На адресу суду 27.01.2021 року від захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, посилаючись на те, що з моменту вчинення злочину у якому обвинувачується ОСОБА_3 минуло більше трьох років, а відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності якщо з дня вчинення нею кримінального проступку і до дня набрання вироком законної сили минуло 3 роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у вигляді обмеження волі, а тому вважає що наявні всі підстави щодо звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності в порядку ст. 49 КК України. Зазначила , що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин передбачених ч.1 ст. 49 КК України, незалежно від визнання ОСОБА_3 вини.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, однак підтримав клопотання захисника, просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження за його обвинуваченням.
Захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні також просила закрити кримінальне провадження та звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності в порядку ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 358 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття даного кримінального провадження.
Суд, заслухавши клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , думку прокурора, вважає, що клопотання захисника обвинуваченого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналогічне положення містить ч. 1 ст.285 КПК України, відповідно до якої особа звільняєть-ся від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Розглядаючи вказане клопотання, суд виходить із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у постанові «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, лише за умови, якщо особою вчинено суспільно-небезпечне діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Також судом ураховується те, що Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26.03.2020 року у справі № 730/67/16-к указав, що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.
Відповідно до ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років-у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.
Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України визнається благополучне закінчення певних строків давності з дня вчинення злочину до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа засуджена за вчинений нею злочин певної тяжкості.
Благополучним визнається таке закінчення зазначених строків давності, протягом яких особа, що вчинила злочин, виконала дві умови:
- не ухилялася від слідства або суду;
- не вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений.
Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.
Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.
Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної від-повідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до судуз обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання прозвільнення остан-нього від кримінальної відповідальності.
Аналогічна правова позиція викладена Колегією суддів Ксаційного кримінального суду Верховного суду у постанові від 19.11.2019 року у справі № 345/2618/16-к.
Як встановлено судом, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком і санкція якого передбачає покарання у вигляді штрафу до 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Відповідно до ч.2 ст.4 КК України, злочинність і каранність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 було вчинено 05 січня 2018 року з цього часу минуло більше трьох років, перебіг строків давності не переривався і не зупинявся, обвинувачений не ухилявся від суду, тобто є всі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч.1 ст. 49 КК України.

Таким чином на даний момент строк давності за вказані кримінальні правопорушення є таким, що минув, а тому у суду відсутні підстави щодо відмови в задоволенні заявленого клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Обставин, які би виключали звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності судом не встановлено.
За таких обставин, суд, за наявності згоди ОСОБА_3 , приходить до висновку про необхідність звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ст. 358 ч. 4 КК України у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.
Цивільний позов по справі відсутній.
Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.
Враховуючи, що процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого у разі ухвалення обвинувального вироку, тому судові витрати у справі, пов`язані із залученням експертів в ході досудового розслідування, слід віднести за рахунок держави.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст.100 КПК України.
Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Згідно п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, документи, що є речовими доказами, залишаються у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралась.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.cт. 12, 49 КК України, п. 2 ч. 2 ст. 284, ст. 285 288, 369-371, КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст. 358 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 від 05.01.2018 року стосовно ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності провадженням закрити.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 не обирати.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в ході досудового розслідування, віднести за рахунок держави.
Речові докази :
- бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_3 та DVD диск з інформацією з нагрудних камер працівників патрульної поліції залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Копію ухвали учасникам кримінального провадження вручити негайно після її проголошення.
Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає закон-ної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1