Справа № 461/9543/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/207/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2021 року суддя Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 , в м. Львові, розглянувши клопотання прокурора про продовження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

встановив:
26 лютого 2021 року ухвалою Львівського апеляційного суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 03 лютого 2021 року.

05 березня 2021 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшло клопотання прокурора про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів із визначенням застави у розмірі 5 880 000 гривень та ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів із визначенням застави у розмірі 630 600 гривень.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 12 березня 2021 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесяти) днів із визначенням застави у розмірі 5 880 000 гривень, а також продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесяти) днів із визначенням застави у розмірі 630 600 гривень.

23 квітня 2021 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшло клопотання прокурора про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів із визначенням застави у розмірі 5 880 000 гривень та ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів із визначенням застави у розмірі 630 600 гривень.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав подане клопотання та вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 2 статті 29 Конституції України регламентовано, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно положень п. 20-5 Глави ХІ Перехідних положень до КПК України, - у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів Украіни з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк колегією суддів розглянути клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.

На даний час триває період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), є неможливим закінчення апеляційного розгляду даної справи та колегіальне вирішення вищевказаного клопотання прокурора до 10 травня 2021 року - дати закінчення строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у зв`язку із неможливістю проведення автоматизованого розподілу судової справи між суддями (відпустка суддів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ).

За таких обставин розгляд клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строків тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні може бути вирішено одноособово головуючим-суддею.

Згідно із ч.ч.1,2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту, має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до ч.4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно із ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Доводи прокурора про продовження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів є обґрунтованими.

Обраний щодо ОСОБА_3 запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду, а ступінь ризиків, які стали підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження не зменшились.

Також, обраний щодо ОСОБА_4 запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду, а ступінь ризиків, які стали підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження не зменшились.

Таким чином, обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченим під час апеляційного розгляду.

Враховуючи викладене, вважаю що клопотання прокурора підлягає задоволенню, оскільки метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покладених на них процесуальних обов`язків, що виправдовує дію саме такого запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 331, 401, 418, 419, 424, п.20 Перехідних положень КПК України, суд -

ухвалив:
клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесяти) днів із визначенням застави у розмірі 5 880 000 гривень.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесяти) днів із визначенням застави у розмірі 630 600 гривень.

Строк дії ухвали 2 (два) місяці з дня її винесення.

Копію ухвали направити обвинуваченим, начальнику ДУ «Львівська установа виконання покарань №19» та прокурору.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_9 -Микич