Справа № 496/8/21
Провадження № 1-кп/496/43/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка, Одеської області, громадянина України, не одруженого, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Михайлівка, Одеської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-23.06.2010 року Біляївським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 289 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, звільненого УДО 12.03.2014 року на 1 год 1 місяць 27 діб,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 15.11.2020 року о 00.10 год., діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , знаходячись біля території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , помітили біля паркану зазначеного домоволодіння автомобіль марки «ГАЗ-2410», номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, який належить на праві приватної власності ОСОБА_6 та знаходився в користуванні ОСОБА_7 , який визначили предметом свого злочинного посягання. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, підійшли до автомобіля марки «ГАЗ-2410», номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору та всупереч волі користувача авто, відкотили автомобіль вздовж вул. Зарічна в с. Секретарівка, Біляївського району, Одеської області. Після чого ОСОБА_5 сів за кермо автомобіля та за допомогою ключа, який знаходився в салоні автомобіля, привів в дію двигун, а ОСОБА_4 сів на переднє пасажирське сидіння, після чого ОСОБА_5 і ОСОБА_4 направились до с. Василівка, Біляївського району, Одеські області, тим самим зникнувши з місця вчинення злочину та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим завдали матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 у розмірі 15000 гривень.
Потерпілий ОСОБА_7 до судового зсідання не з`явився, але від нього надійшла заява в якій він просив справу слухати у його відсутність, претензій до обвинувачених не має та міру покарання залишив на розсуд суду.

В судовому засіданні обвинуваченні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 себе винними визнали та підтвердили обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування, при цьому зазначили, що вони 15.11.2020 року, в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , помітили автомобіль марки «ГАЗ- 2410», номерний знак НОМЕР_1 , вирішили на ньому покататися, ОСОБА_5 сів у салон автомобіля та побачив ключи, потім вони відкотили автомобіль вздовж вул. Зарічна в с. Секретарівка, після чого ОСОБА_5 за допомогою ключа привів в дію двигун, а ОСОБА_4 сів на переднє пасажирське сидіння, після чого вони направились до с. Василівка, Біляївського району, Одеської області на АЗС, вони бажали покататися та потім повернути транспортний засіб власнику. У вчиненому розкаялись.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення доведена у повному обсязі і кваліфікує їх дії за ч. 2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Як роз`яснено в п. 17 постанови пленуму Верховного Суду УРСР № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» від 29 червня 1990 року в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені у судовому засіданні. При постановленні вироку суд колегіально чи суддя одноособово, в умовах, що виключають будь-яке втручання у вирішення конкретних справ, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності для вирішення питань, що вирішуються при постановленні вироку.
Призначаючи покарання обвинуваченим, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, приймає до уваги його негативну характеристику за місцем проживання, разом з тим суд звертає увагу на його відношення до вчиненого - визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, той факт, що він раніше не судимий, на обліках у психіатра та нарколога не перебуває, враховує думку потерпілого, який не мав жодних претензій до обвинуваченого, а також враховуючи пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, зазначені вище, суд вважає що, виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, якщо він у період іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого та його відношення до вчиненого - визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, враховує думку потерпілого, який не мав жодних претензій до обвинуваченого, на обліках у психіатра та нарколога не перебуває.

Також суд звертає увагу на негативну характеристику за місцем проживання, офіційно не працевлаштований та враховує той факт, що він раніше був судимий за аналогічний корисливий злочин, судимість за який не знята та не погашена, на шлях виправлення не встав, належних висновків для себе не зробив та знову скоїв злочин, тому, враховуючи пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, зазначені вище, суд вважає що, виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та необхідно призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті за якою кваліфіковані його дії.

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Що стосується необхідності призначення обвинуваченим додаткового покарання, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, то суд звертає увагу на те, що злочином жодних збитків потерпілому завдано не було, майно повернуто та потерпілий не має жодних претензій до обвинувачених, тому суд вважає, що відсутня необхідність призначення обвинуваченим додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 181, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України суд вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу застосувати у виді домашнього арешту.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а саме : автомобіль марки «ГАЗ-2410», номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, шасі: НОМЕР_2 , два чохла чорного кольору з підголівників автомобілю марки «ГАЗ-2410», номерний знак НОМЕР_1 , ключ замка запалювання- необхідно повернути її законному власнику, змиви з керма водія, важеля перемикання передач та внутрішньої ручки передніх правих дверей знищити, при цьому скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 18.11.2020 р.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на три роки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

До набрання вироком законної сили обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши залишати житло, а саме житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 20.00 годин до 07.00 годин.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- заборонити ОСОБА_4 залишати своє фактичне місце мешкання, в період з 20.00 годин до 07.00 годин;
- за першим викликом чи вимогою з`являтися до суду.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання відповідному підрозділу органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Після набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою, строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з часу взяття його під варту.

Арешт на:

-автомобіль марки «ГАЗ-2410», номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, шасі: НОМЕР_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та перебуває у користуванні ОСОБА_7 , який зареєстрований та мешкає за вказаною адресою, із забороною відчуження;
-два чохла чорного кольору;
-змиви з керма водія, важеля перемикання передач та внутрішньої ручки передніх правих дверей;
-ключ замка запалювання,

накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 18.11.2020 р. скасувати.

Речові докази по справі:

- автомобіль марки «ГАЗ-2410», номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, шасі: НОМЕР_2 ; два чохла чорного кольору з підголівників автомобілю марки «ГАЗ-2410», номерний знак НОМЕР_1 ; ключ замка запалювання - повернути законному власнику;

- змиви з керма водія, важеля перемикання передач та внутрішньої ручки передніх правих дверей знищити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на користь держави суму витрат, пов`язаних із проведенням судової трасологічної експертизи у розмірі 980,70 грн. з кожного, що складає суму 1961,40 грн.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_1