Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/1814/18
Провадження №1-кп/523/999/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2021 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у залі Суворовського районного суду м. Одеси в спрощеному порядку обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків за №0000436 від 27.01.2018р. за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця п. Снечкус Ігналінського району Литовської республіки, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого:

- 2.06.2020 року Суворовським районним судом м. Одеси за ст.309 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік. 17.11.2020 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 2.06.2020 року стосовно ОСОБА_3 приведено у відповідність до Кримінального кодексу України в редакції 1.07.2020 року, яким ОСОБА_3 вважати засудженим за ч.1 ст.309 КК України до 2 років обмеження волі із застосуванням ст.75, 76 КК України з іспитовим строком 1 рік.

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

Проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.1 КК України, -

Встановив:

До Суворовського районного суду м. Одеси з Одеської місцевої прокуратури №4 надійшов обвинувальний акт з наданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.1 КК України разом з клопотанням прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 про розгляд обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні, а також за наявності письмової заяви обвинуваченого ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та висловивши згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, та відповідною заявою представника потерпілого ТОВ «Руш» ОСОБА_6 , у зв`язку з чим на підставі ст.381 ч.2 КПК України суд визнав за необхідне призначити розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акту. Водночас до суду надійшли матеріали кримінального провадження досудового розслідування за №0000436 від 27.01.2018 року, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання особою своєї винуватості.

Положеннями ст.381 ч.1 КПК України регламентовано, що після отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку суд у п`ятиденний строк, невідкладно призначає судовий розгляд.

За змістом ст.382 ч.1 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

Крім цього, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За змістом обвинувального акту та вивчивши в порядку ст.ст.381-382 КПК України надані матеріали кримінального провадження, встановлено, що 26.01.2018 року приблизно о 15:00 годині, ОСОБА_3 знаходячись в приміщенні магазину «Єва №142» ТОВ «Руш», розташованому по вул. Семена Палія, буд.70 у м. Одесі, діючи навмисно з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, будучи впевненим, що його дії залишаються не помітними для оточуючих, шляхом вільного доступу, таємно викрав з прилавку магазину молочко для зняття макіяжу марки «Міха» вартістю 55,29 грв., туалетну воду «Ангел Шлессер Ессеншиал» вартістю 175,72 грв., сховавши до своєї сумки, після чого пройшов повз каси магазину, не розрахувавшись за вказаний товар, намагаючись покинути місце скоєння злочину, однак по незалежним від нього причинам не встиг розпорядитися викраденим майном, оскільки був зупинений адміністратором магазину ОСОБА_7 біля виходу з приміщення разом з викраденим майном, тим самим спричинивши своїми діями представнику потерпілого ТОВ «Руш» в особі ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 231 гривень.

При цьому ОСОБА_3 відповідно заяви та наданих до суду матеріалів під час досудового розслідування повністю визнавав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, викладеному в обвинувальному акті, і будучи допитаним дізнавачем надавав визнавальні покази, не оспорюючи встановлені фактичні обставини вчиненого кримінального проступку, а також докази, які містяться в матеріалах досудового розслідування, дослідження яких не проводилося відповідно до ч.1 ст.382 КПК України.

Таким чином, органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.1 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, які не оспорюються учасниками провадження, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.1 КК України та обвинувачений дійсно винний у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку.

Відповідно вимог ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду.

Згідно положень ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з цим суд враховує положення ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом якої злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Статтею 5 ч.2 КК України регламентовано, що Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, тобто слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу у межах санкції статті Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно встановлених органом досудового розслідування обставин, судом також досліджені матеріали, які наявні в матеріалах кримінального провадження досудового розслідування за №0000436 від 27.01.2018 року, які характеризують особу ОСОБА_3 .

При визначенні міри покарання ОСОБА_3 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме враховує час вчинення кримінального проступку, який мав місце у січні 2018 року, характер, ступінь тяжкості, суспільну небезпечність вчиненого ним діяння, дані про особу обвинуваченого, які наявні в матеріалах кримінального провадження, те, що він притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення іншого кримінального правопорушення, добровільно зізнався у скоєнні інкримінованого йому проступку, має постійне місце мешкання, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність постійних джерел доходів, також приймає до уваги негативне ставлення до скоєного діяння, відсутність тяжких наслідків, відшкодування завданого збитку шляхом повернення викраденого майна.

До обставин, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, досудовим слідством не встановлено.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучалися речові докази, а саме молочко для зняття макіяжу марки «Міха», туалетна вода «Ангел Шлессер Ессеншиал», які передані представнику потерпілого ТОВ «Руш» в особі ОСОБА_8 на відповідальне зберігання під розписку.

Також встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучався речовий доказ, а саме диск з відеозаписом з камер спостережень магазину Єва №142» ТОВ «Руш», розташованому по вул. Семена Палія, буд.70 у м. Одесі від 26.01.2018р., долученого до матеріалів кримінального провадження за №0000436 від 27.01.2018р., який суд вважає за доцільне зберігати в матеріалах досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження.

Також з`ясовано, що залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Матеріали кримінального провадження за №0000436 від 27.01.2018 року, долучених до обвинувального акту та наданих до суду, суд вважає за необхідне зберігати в матеріалах судового провадження за №523/1814/18, (Пр.1-кп/523/999/21).

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 з урахуванням санкції ч.1 ст.185 КК України, в редакції, яка діяла на час вчинення кримінального проступку, оцінюючи у сукупності обставини, спосіб та мотивацію вчиненого кримінального проступку, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєного діяння, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, відсутність тяжких наслідків та матеріальних претензій, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який відповідно наданих до суду матеріалів вину визнав повністю, має постійне місце проживання, однак не працевлаштований, що в свою чергу за відсутності легальних джерел доходів унеможливлює призначення покарання у вигляді штрафу у розмірі, передбаченого санкцією вищезазначеної статті, а за відсутності офіційного місця роботи не вбачається підстав для застосування такого виду покарання як виправні роботи, разом з цим засуджений вироком Суворовського районного суду Одеської області від 2.06.2020р. за злочин, який мав місце 16.02.2020 року, тобто вчиненого після злочину, який є предметом даного розгляду, у зв`язку з чим вважає, що його що виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства з призначенням покарання у вигляді громадських робіт, які полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування з урахуванням вимог ст.70 ч.4 КК України, а саме шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначеного за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 2.06.2020 року, який набрав законної сили та ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17.11.2020р. був приведений у відповідність до Кримінального кодексу України в редакції 1.07.2020 року, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних проступків або правопорушень із застосуванням правил складення покарань передбачених ст.72 КК України, яке діє на час винесення вироку.

Керуючись ст.ст. 56, 65, 70, 72 КК України, ст.ст. 369-371, 373-374, 381-382, 394-395 КПК України, -

Ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.1 КК України, призначив йому покарання у вигляді вісімдесяти годин громадських робіт.

На підставі ст.ст.70 ч.4, 72 КК України за сукупності злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вказаним вироком суду, більш суворим за вироком Суворовського районного суду Одеської області від 2.06.2020р., та остаточно визначити ОСОБА_3 міру покарання у вигляді двох років обмеження волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік шість місяців.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 п.п.1,2 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно ст.76 ч.3 п.2 КК України покласти додатково на ОСОБА_3 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

Речові докази молочко для зняття макіяжу марки «Міха», туалетна вода «Ангел Шлессер Ессеншиал», які передані представнику потерпілого ТОВ «Руш» в особі ОСОБА_8 на відповідальне зберігання під розписку - вважати повернутими за належністю.

Речовий доказ - диск з відеозаписом камер спостережень магазину Єва №142» ТОВ «Руш», розташованому по вул. Семена Палія, буд.70 у м. Одесі від 26.01.2018р., долученого до матеріалів кримінального провадження за №0000436 від 27.01.2018р., - зберігати в матеріалах досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження за №0000436 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.01.2018 року, долученого до обвинувального акту - зберігати в матеріалах судового провадження за №523/1814/18, (Пр.1-кп/523/999/21) в кримінальній канцелярії Суворовського районного суду м. Одеси.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення, ухваленого за результатами спрощеного провадження передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, з урахуванням особливостей, визначених ст.394 КПК України, а саме вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, а для ОСОБА_9 строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання ним копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1