ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/5585/20 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1432/20 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст. 81 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 , який взяв захист свої справ на себе, без участі представника ДУ «Темнівська виправна колонія №100», належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 04.12.2020 року, -

ВТСАНОВИЛА:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 04.12.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 , 1984 року народження, про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні вказаного вище клопотання взяв до уваги те, що засуджений неодноразово був засуджений за злочини проти власності та звільнявся з місць відбування покарання умовно-достроково, на шлях виправлення не став і знову вчинив злочин, за який наразі відбуває покарання.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаною вище ухвалою, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та застосувати до нього вимоги ст. 81 КК України.
В скарзі також просить взяти до уваги видану йому адміністрацією виправної колонії характеристику.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Засуджений підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити в повному обсязі.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду законною і обґрунтованою.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, думку засудженого, прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з ч.1 ст.404 КПК України судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 81 КК України, обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про безумовне умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.
За змістом зазначеної норми сумлінну поведінку слід розуміти як комплекс зразкового дотримання режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації колонії, відсутність порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.
Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної робити, підвищення виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержання охорони праці та техніки безпеки.
Як вбачається з наявної в матеріалах кримінального провадження характеристики на засудженого ОСОБА_7 , 1984 року народження, останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 25.01.2019.

Під час тримання в державної установі «Старобільський слідчій ізолятор» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався.
З 26.02.2019 відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». За час відбування покарання характеризується позитивно. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці заохочувався адміністрацією установи чотири рази. Стягнень не має. Працевлаштований на дільниці переробки втор сировини цех № 1. До виконання покладених завдань ставиться сумлінно, проявляє розумну ініціативу. У взаємовідносинах з іншими засудженими товариський. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставитися до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд, використовувати їх тільки за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться позитивно із розумною ініціативою. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Приймає участь виховних заходах що проводяться в установі. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Професія», до реалізації програми ставиться із зацікавленістю. Бере участь у роботі самодіяльних організацій. Відповідно до статей 110,112,113 КВК України соціально-корисні зв`язки з рідними підтримує шляхом телефонних розмов. Стосунки доброзичливі, позитивно впливають на процес ресоціалізації засудженого. Питання щодо можливого застосування ст.ст. 100, 101 КК України було розглянуто 20.11.2019 та комісією відмовлено в застосування вказаних статей, як особі, яка не стає на шлях виправлення. Питання щодо можливого застосування ст. 82 КК України було розглянуто 11.03.2020 та комісією відмовлено в застосуванні даної статті, як особі, яка не стала на шлях виправлення. За вироком суду мав сплатити на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 1144,00 гривень. Сума відшкодована ним достроково у повному обсязі. На профілактичних обліках не перебуває.

Згідно з довідки про працевлаштування виданої заступником начальника-планового економічного відділу Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_9 , засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» працював з березня 2019 по вересень 2020 року на виробництві установи на дільниці з переробки втор сировини.

У відповідності до довідки про заробітну плату ОСОБА_7 за період виконання робіт отримував заробітку плату.

Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_7 , останній за період відбування покарання має чотири заохочення та жодного стягнення.

У відповідності до довідки від 07.10.2020 складеної бухгалтером ОСОБА_10 , за вироком суду із засудженого ОСОБА_7 стягнено процесуальні витрати на користь держави на суму 1144 гривень, які засудженим достроково погашені.

У роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в постанові пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, відповідно до яких суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії.
Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.
Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Згідно ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя у суспільстві.

Крім того неможна залишити поза уваги те, що засудежний ОСОБА_7 раніше судимий: 02.07.2002 Рубіжанським міським судом Луганської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік; 12.08.2003 Рубіжанським міським судом Луганської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; звільнений 23.06.2006 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 1 день; 01.02.2007 Рубіжанським міським судом Луганської області за ч.2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці; звільнений 14.05.2010 умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 23 дня; -07.07.2011 Рубіжанським міським судом Луганської області за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 190 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяців; звільнений 21.11.2014 умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 10 днів; 14.03.2017 Рубіжанським міським судом Луганської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік 6 місяців; 12.10.2018 Рубіжанським міським судом Луганської області за ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць, засудженого 03 грудня 2018 року Рубіжанським міським судом Луганської області за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці.
З огляду на викладене, суд першої інстанції вірно оцінив дані про особу ОСОБА_7 та врахував, що останній був раніше неодноразово засуджений за злочини проти власності, звільнявся з місць відбування покарання умовно-достроково, однак на шлях виправлення не ставав і вчиняв знову злочини, не зробивши для себе висновків.

Також вірно зазначено, що покарання за яким ОСОБА_7 наразі відбуває строк призначено в сукупності, в тому числі, за злочин вчинений під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги щодо скасування ухвали від 04.12.2020 року є безпідставними.

Викладені в оскаржуваній ухвалі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає вірними, оскільки вони ґрунтуються на аналізі даних про поведінку засудженого за весь період відбування покарання, а не лише за час, що безпосередньо передував розгляду питання про застосування умовно-дострокового звільнення.
Тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 на даний час не довів своє виправлення.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, через що, апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає.
Керуючись ч.2 ст.376, ч.6 ст.9, ст. ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 04.12.2020 року про відмову в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_7 , про його умовно - достркове звільнення від відбування покарання,- залишити без змін.
Апеляційну скаргу засудженого, - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.
Судді:

____________ ________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4