Справа № 202/4634/21
Провадження № 1-кс/202/4053/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_3

підозрюваної ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Нововасилівка, Єланецького району Миколаївської області, громадянки України, не заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної в кримінальному провадженні №0000123 від 17.02.2021 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 189 ч.2; 255-3 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000123 від 17.02.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 189 ч.2; 255-1 ч.1; 255-3 ч.1 КК України.

Слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної в кримінальному провадженні №0000123 від 17.02.2021 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 189 ч.2; 255-3 ч.1 КК України.
Згідно з матеріалами клопотання, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у невстановлений у ході досудового розслідування час та місці познайомилась з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , з якими остання підтримує дружні стосунки.

Так, у невстановлений слідством час, але не пізніше жовтня 2020 року на грунті особистих неприязних стосунків, у ОСОБА_4 виникла конфліктна ситуація із гр. ОСОБА_12 .

На підставі вказаного конфлікту у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на протиправне та незаконне отримання від ОСОБА_12 грошових коштів у сумі 10 000 доларів США.

ОСОБА_4 , розуміючи що для реалізації її злочинного плану їй необхідна фізична допомога, остання достовірно знаючи, що ОСОБА_8 , має статус суб`єкта підвищеного злочинного впливу, а ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , мають статус суб`єктів злочинного впливу та можуть поширювати злочинний вплив на території Дніпропетровської області, а також мають можливість застосування такого впливу усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді завдання шкоди охоронюваним законом інтересам громадян України і бажаючи їх настання прийняла рішення про вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу, ОСОБА_8 , маючи статус суб`єкта підвищеного злочинного впливу, а ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , маючи статус суб`єктів злочинного впливу, діючи умисно, протиправно протиставляючи себе нормам законності в противагу загальновизнаним етичним правилам існування в правовому суспільстві відповіли згодою на звернення ОСОБА_4 із поширенням злочинного впливу з метою вирішення за грошову винагороду конфліктної ситуацій яка виникла із ОСОБА_12 , а саме погашення не існуючого боргу у сумі 10 000 доларів США, в свою чергу повідомивши останній про необхідність отримання ними 20 000 доларів США за вирішення вказаного спірного питання для поповнення «общаку» та забезпечення «підігріву» осіб, що перебувають в місцях позбавлення волі.

В свою чергу ОСОБА_4 , задля досягнення єдиної злочинної мети отримання від потерпілого ОСОБА_12 грошових коштів у сумі 30 000 доларів США, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , використовуючи предмет ззовні схожий на ніж нанесла потерпілому ОСОБА_12 не менше двох ударів у область шиї та правої руки, спричинивши останньому колото різані рани: садну на передній поверхні шиї у верхній третині по центру з переходом праворуч та садну правої кисті, що відносяться до легких тілесних ушкоджень відповідно до висновку експерта №1574е від 05.08.2021.

У свою чергу ОСОБА_12 , отримавши вимоги ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , усвідомлюючи що останні мають статус суб`єктів злочинного впливу, розуміючи фізичну перевагу останніх, приймаючи їх погрози як реальні, боячись застосування до нього насильства, небезпечного для життя та здоров`я, неодноразово передавав останнім грошові кошти.

У подальшому, отримавши такі грошові кошти, відповідно до розробленого злочинного плану ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_4 поділили між собою.

05.08.2021 року ОСОБА_4 повідомлено по підозру у вимаганні передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, зверненні до особи, яка завідомо для винного може здійснювати злочинний вплив, зокрема до особи, яка перебуває у статусі суб`єкта підвищеного злочинного впливу, з метою застосування нею такого впливу тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 255-3 КК України.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 189 ч.2; 255-1 ч.1 КК України, підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_12 , який прямо вказує на ОСОБА_8 як на особу, яка вимагала у останнього грошові кошти; Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_12 ; Протоколами проведених НСРД: зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, аудіо-відео контроль особи, контроль за вчиненням злочину; Протоколами обшуків; Висновком судово-медичної експертизи; Речовими доказами, у тому числі грошовими коштами у сумі 70 000 гривень, які були вилучені 05.08.2021.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи до десяти років з конфіскацією майна або без такої, та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які слідчий обґрунтовує наступним:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду - в обґрунтування неможливості запобігання вказаному ризику для підозрюваного ОСОБА_4 , слід зазначити, що останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 189, ч.1 ст. 255-1 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, та у разі визнання судом виним ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення то останній може нести покарання пов`язане з позбавленням волі. Саме дані факти дають підстави вважати, що ОСОБА_4 , розуміючи вказані обставини, та у разі застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення в подальшому кримінальної відповідальності;

-в обґрунтування неможливості запобігання вказаному ризику для підозрюваного ОСОБА_4 , слід зазначити, що на теперішній час під час досудового розслідування, не встановлені всі можливі речові докази, які мають суттєве значення для досудового розслідування та подальшого судового розгляду, про які достовірно відомо ОСОБА_4 . Саме даний факт дає підстави вважати, що ОСОБА_4 , розуміючи вказані обставини та у разі застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, ОСОБА_4 матиме реальну можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення в якому він підозрюється;

-в обґрунтування неможливості запобігання вказаному ризику для підозрюваного ОСОБА_4 слід зазначити, що на теперішній час під час досудового розслідування, не встановлено всіх свідків, яким відомо про злочинну діяльність ОСОБА_4 , відомості про яких та про їх місцезнаходження достовірно відомо останньому. Щодо впливу на потерпілого, слід зазначити, що під час вчинення відносно останнього дій направлених на вимагання у нього грошових коштів, ОСОБА_4 спільно з іншими підозрюваними здійснювали вплив на потерпілого, погрожували застосування насильства та безпосередньо вчиняли відносно потерпілого насильства, шляхом нанесення йому тілесних ушкоджень за допомогою ножа та кулаків.

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки підозрювана схильна до їх вчинення, що підтверджується тривалим періодом вчинення злочину у якому вона підозрюється, а також репутацією самої підозрюваної ОСОБА_4 ..

З огляду на зазначене, приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості кримінального правопорушення, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , а також відповідає особі підозрюваної, просять застосувати до останньої запобіжний захід у вигляді тримання під ватрою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваної вважав підозру необґрунтованою, а ризики не доведеними та просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження № 0000123 від 17.02.2021, заслухавши думку прокурора, захисника, підозрюваної, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З аналізу зазначених норм слідує, що запобіжні заходи можуть застосовуватися, зокрема, до підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Як підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000123 розпочате 17.02.2021 року.

05 серпня 2021 року ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 189 ч.2; 255-3 ч.1 КК України. Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_4 має статус підозрюваної у цьому кримінальному провадженні і щодо неї може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваної ОСОБА_4 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні № 0000123 доказами, а саме: Показаннями потерпілого ОСОБА_12 , який прямо вказує на ОСОБА_9 як на особу, яка вимагала у останнього грошові кошти; Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_12 ; Протоколами проведених НСРД: зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, аудіо-відео контроль особи, контроль за вчиненням злочину; Протоколами обшуків; Висновком судово-медичної експертизи; Речовими доказами, у тому числі грошовими коштами у сумі 70 000 гривень, які були вилучені 05.08.2021.

Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень є обґрунтованою, відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, з метою здійснення подальшого розслідування.

Згідно ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Законним є арешт за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 року у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданнями попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Санкція ст.ст. 189 ч.2; 255-1 ч.1 КК України, яка інкримінується підозрюваному, визначає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна, що відповідно до ст. 12 КК України кваліфікується як тяжкий злочин.

Враховуючи наявну обґрунтовану підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 189 ч.2; 255-3 ч.1 КК України, які виразилися у вимаганні передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та зверненні до особи, яка завідомо для винного може здійснювати злочинний вплив, зокрема до особи, яка перебуває у статусі суб`єкта підвищеного злочинного впливу, з метою застосування нею такого впливу, також існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор у судовому засіданні та слідчий в клопотанні, враховуючи ступень тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваної, той факт, саме підозрювана ОСОБА_4 нанесла ножові поранення потерпілому, а також те що ОСОБА_4 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення, незаконно впливати на свідків, потерпілого або інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, приходжу до висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та дотримання покладених на неї процесуальних обов`язків.

При цьому, доводи сторони захисту щодо даних про особу підозрюваної не гарантують запобігання встановлених ризиків без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не спростовують обставини, встановлені під час досудового розслідування та висновки слідчого судді.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування та щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 КК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 3; 42; 176; 177; 183; 186; 193; 194; 196; 197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної в кримінальному провадженні №0000123 від 17.02.2021 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 189 ч.2; 255-3 ч.1 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 189 ч.2; 255-3 ч.1 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права внесення застави, затримавши її негайно у залі суду та помістивши її до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4», строком до 13 год.30 хв. 03 жовтня 2021 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 ..

Визначити строк дії ухвали до 13 год. 30 хв. 03 жовтня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 10.08.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1