Справа №454/2605/18
Провадження № 1-кп/459/55/2021
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
представника потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Червонограді кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000229 від 12.04.2018 року про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лучиці Сокальського району Львівської області, громадянина України, з середньою- спеціальною освітою, раніше не судимого, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 , 11 квітня 2018 року близько 09 години 00 хвилин, керуючи автомобілем марки «Фольксваген Гольф» реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи неуважним, не стежачи за дорожньою обстановкою, не реагуючи на її зміну, створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, зокрема перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху та здійснюючи виїзд на дорогу із двору свого господарства, що розташоване по АДРЕСА_1 не дав дорогу транспортному засобу мопеду марки «Баракуда» під керуванням ОСОБА_7 , в результаті чого допустив зіткнення з даним транспортним засобом.

Своїми діями ОСОБА_5 порушив наступні пункти діючих в Україні правил дорожнього руху:

-пункт 1.5 - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

-пункт 1.10 - в частині значення терміну «небезпека для руху»;

-пункт 2.3. б) д) - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

-пункт 10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

-пункт 10.2 - виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Вищевказані порушення правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 , перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді важкої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку скроневої ділянки лівої гемісфери з субдуральною гематомою в скроневій та тім`яній долі зліва та зламом скроневої та тім`яної кістки зліва з переходом на основу середньої черепної ямки, травматичним субарахноідальним крововиливом гематотимпануном зліва, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, множинні злами верхньої щелепи, дуги та верхньої стінки орбіти зліва, закритий відламковий перелом лівої ключиці зі зміщенням, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, синці та садна в ділянці обличчя зліва, що відносять до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину свою у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав частково. Підтвердив, що 11 квітня 2018 року приблизно о 09.00 год., керуючи автомобілем марки «Фольксваген Гольф», виїжджав із подвір`я , спустився вниз, почув що їде скутер та зупинився. Скутерист проїхав 2-3 метри і впав. Він вибіг із автомобіля, побіг до потерпілої. Вона була без шолома. Також вибігли люди і викликали швидку. У потерпілої була розбита голова і текла кров. В лікарню потерпілу повіз її чоловік. Пояснив, що удару по автомобілю не відчув, окрім цього мав причіп до автомобіля із кількома мішками ячменю. Зазначив, що алкоголю не вживав в той день, потерпілу знає це сусідка. Пропонував оплатити витрати на лікування, однак потерпіла відмовилась. Просив вибачення у потерпілої, вказав що не хотів ,щоб сталась така дорожньо-транспортна пригода. Цивільний позов визнає частково.
Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що 11 квітня 2018 року приблизно о 09.00 год виїхала з дому на роботу скутером, погода була тепла. Їхала ближче до середини дороги, 2 метри від обочини, зі швидкістю 20-30 км/год. Сам момент зіткнення не пам`ятає. Водійського посвідчення не отримувала, алкоголь не вживала, на роботу встигала, тому не поспішала. В результаті наїзду отримала перелом ключиці та черепно-мозкову травму. Більше місяця провела на лікуванні, потім була на денному стаціонарі, на роботу вийшла аж у вересні. Після цього неодноразово проходила курси лікування. Їй призначено ІІІ групу інвалідності. Вказала, що після даної події її життя змінилось. Довгий час вона не могла самостійно виконувати побутову роботу, потребувала сторонньої допомоги, не могла жити повноцінним життям. Цим їй завдано моральну шкоду. Цивільний позов підтримала у повному обсязі. Просить стягнути 21200 грн. матеріальної шкоди та 100000 грн. моральної шкоди. Щодо міри покарання погодилась із думкою прокурора.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона є рідною сестрою потерпілої. 11 квітня 2018 року вона була в гостях у сестри. Її семирічний син катався на велосипеді біля будинку. Він побачив як автомобіль збив сестру і відразу прибіг сказати. Коли вона вийшла, то побачила, що ОСОБА_7 лежить на дорозі зліва, а справа біля неї стояв автомобіль обвинуваченого. Вона була в крові, без свідомості, на правій стороні голови було ушкодження. На місці події була мати обвинуваченого та сусідка ОСОБА_10 .. Остання викликала швидку. Потім вони вирішили швидше самостійно завезти потерпілу в лікарню на власному автомобілі. По дорозі за ОСОБА_11 вони зустріли швидку і переклали потерпілу в машину швидкої допомоги. У лікарні викликали реанімобіль та доправили потерпілу в обласну лікарню в м.Луцьк. Сестра була у важкому стані, потребувала сторонньої допомоги та лікування.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що є матір`ю обвинуваченого. Вказала, що 11.04.2018 близько 09.00 год. вона разом із сином ОСОБА_5 завантажили в причеп мішки і він сів за кермо автомобіля та виїхав з подвір`я. Вона вийшла за ним і хотіла закрити браму. Вона чула, що по дорозі їхав скутер. Потім почула крик сина і коли вибігла за браму побачила, що на дорозі лежить сусідка ОСОБА_13 . У неї була розбита голова. Автомобіль сина стояв в брамі. Вона почала кликати на допомогу. Прибігли сусіди. Потім приїхав чоловік потерпілої і вони повезли її в лікарню. Вони поїхали власним автомобілем за ними.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_14 суду пояснив, що є старшим судовим експертом лабораторії Львівського НДІ судових експертиз. Вказав, що на підніжці справа були сліди ковзання, які свідчили, що ковзання було спереду назад. В ході дослідження було встановлено, що пошкодження на автомобілі могли утворитись як від скутера, так і від контакту з іншими предметами. Вказав, що на першій сторінці експертизи №2296 є описка в номері, в інших частинах все вказано вірно.

З протоколу огляду місця ДТП від 11.04.2018, схеми та фототаблиці до нього встановлено, що місцем події є проїзна частина автодороги житлової зони вул. АДРЕСА_2 (а.с.136-150 т.1).
З постанови слідчого від 12.04.2018 встановлено, що автомобіль марки «Фольксваген Гольф» реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (а.с.151 т.1).
Висновком експерта №2297від 27.07.2018 стверджується, що визначити точну швидкість руху автомобіля «Фольксваген Гольф 3 » з номерним знаком НОМЕР_1 та скутера «Баракуда» під час зіткнення не видалось можливим через відсутність необхідного комплексу вихідних даних (а.с.153-154 т.1).
З висновку експерта №2296 від 22.08.2018 встановлено, що в первинний момент зіткнення повздовжні осі автомобіля марки «Фольксваген Гольф» та скутера марки «Баракуда» були розташовані під кутом біля 85 ?. На момент зіткнення обидва транспортні засоби знаходились у русі. Встановити місце зіткнення та розташування автомобіля і скутера в первинний момент зіткнення відносно елементів дороги не видалось можливим з причин відсутності достатньої сукупності слідової інформації, яка б свідчила про це (а.с.155-163 т.1).
З висновку №2298 від 02.07.2018 встановлено, що на момент огляду експертного дослідження рульове керування скутера перебувало у працездатному стані і забезпечувало виконання передбачених конструкцією функцій по підтриманню заданого напряму руху та його зміні. На момент огляду і експертного дослідження гальмова система представленого на огляд скутера марки «Баракуда» була несправною через відламаний важіль приведенні в дію заднього гальмового механізму і не могла забезпечувати виконання передбачених конструкцією функцій по зменшенню швидкості руху скутера та його зупинці. Вказується, що дана несправність виникла в момент ДТП. Ознак, які б свідчили про наявність несправностей до моменту ДТП та могли вплинути на керованість, і перебувати у причинному зв`язку із настанням такої, в робочій гальмівній системі та у рульовому керуванні скутера не виявлено (а.с.165-168 т.1).
Відповідно до висновку експерта №2299 від 02.07.2018 на момент огляду і експертного дослідження рульове керування автомобіля «Фольксваген Гольф » перебувало в працездатному стані і забезпечувало виконання передбачених конструкцією функцій по підтриманню заданого напрямку руху автомобіля та його зміні. Також встановлено, що робоча гальмівна система даного автомобіля перебувала в працездатному стані і забезпечувала виконання передбачених конструкцією функцій по зменшенню швидкості руху автомобіля та його зупинці (а.с.169-172 т.1).
Висновком експерта №3770 від 23.08.2018 зазначено, що при заданих вихідних показаннях обвинуваченого ОСОБА_5 щодо механізму розвитку ДТП є технічно не спроможним. У заданій дорожній ситуації ОСОБА_5 повинен був, з технічної точки зору, керуватися вимогами п.п. 1.5; 1.10 ( в частині значення терміну «дати дорогу»); 2.3. повинен був переконатися у безпеці виконання маневру виїзду із прилеглої території та дати дорогу скутеру під кермуванням потерпілої ОСОБА_7 . Також зазначено, що обвинувачений мав технічну можливість уникнути скоєння ДТП і полягала вона у виконанні ним вимог тп.п 1.5; 1.10 ( в частині «дати дорогу») ; 2.3 ( підпункт «б» та «д»); 10.1 та 10.2 ПДР України. У заданій дорожній ситуації потерпіла ОСОБА_7 повинна була, з технічної точки зору, керуватися вимогами п.п. 1.5;1.10 ( в частині значення терміну «небезпека для руху»); 2.3 (підпункт «б» та «д»); 12.3 ПДР України, у відповідності до яких вказаний водій повинна була застосувати гальмування із моменту виїзду автомобіля «Фольксваген Гольф »на смугу по якій вона рухалась. З даних встановити чи мала потерпіла можливість уникнути скоєння зіткнення з автомобілем обвинуваченого шляхом своєчасного застосування гальмування не видалось можливим. Визначено одну із причин настання даної ДТП , з технічної точки зору, це невідповідність дій обвинуваченого ОСОБА_5 вимогам п.п. 1.5;1.10;2.3;10.1;10.2 ПДР України та перебувають у причинному зв`язку із фактом ДТП(а.с.182-185 т.1).
За результатами висновку№38 від 11.04.2018, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, у обвинуваченого ОСОБА_5 ознак сп`яніння не виявлено (а.с.186 т.1).

Згідно із висновком судово медичної експертизи №352 від 15.05.2018 потерпілій ОСОБА_7 завдано тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя. Зокрема встановлено, що згідно даних медичної документації та під час огляду у потерпілої ОСОБА_7 було виявлено тілесні ушкодження : важка черепно мозкова травма у вигляді забою головного мозку скроневої ділянки лівої гемісфери з субдуральною гематомою в скроневій та тім`яній долі зліва з переходом на остову середньої черепної ямки , травматичним субарахноідальним крововиливом гематотимпануном зліва, множинні злами верхньої щелепи, дуги та верхньої стінки орбіти зліва, закритий відламковий перелом лівої ключиці зі зміщенням, синці та садна в ділянці обличчя зліва. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті контакту з травмуючої дією тупих предметів , цілком можливо під час ДТП. За ступенем тяжкості важка черепно мозкова травма відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя , злами верхньої щелепи та ключиці - до категорії середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я , оскільки для їх загоєння необхідний час більше 21 доби. Синці та садна - до легких тілесних ушкоджень (а.с.174-175 т.1).

Протоколом проведення слідчого експерименту та план схемою від 06.07.2018 року встановлено, що автомобіль обвинуваченого ОСОБА_5 знаходився на відстані 60 см від правого краю проїзної частини місць проїзної частини дороги та мопеда ліворуч по ходу виїзду з господарства становить 2,95 м. Решта проїзної частини із за відкритих воріт не проглядається. Також встановлено , що мопед рухався прямолінійно, з інтервалом 1,1 метра до правого краю проїзної частини , зліва на право в напрямку до центру с. Лучиці, траєкторію руху не змінюючи (а.с.176-180 т.1).

Вирішуючи клопотання захисника про визнання доказів недопустимими, суд дійшов до наступного.

Зокрема захисник обвинуваченого просить визнати недопустимим доказом протокол допиту ОСОБА_5 в якості свідка від 06.07.2018. Вважає, що такий доказ здобутий внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, що передбачено п.6 ч.2 ст.87 КПК України.

З наведеним суд не погоджується з наступних підстав.

Вказаний захисником протокол допиту свідка є доказом, що отриманий з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним та обвинуваченим у кримінальному провадженні. Тому останній не має юридичної сили і не заявлявся прокурором для дослідження під час встановлення порядку дослідження доказів. Даний доказ не досліджувався в судовому засіданні. Крім того, ОСОБА_5 був допитаний безпосередньо судом та давав пояснення з приводу обставин справи. Тому підстав визнавати даний доказ недопустимим немає.

Також захисник просив визнати недопустимим доказом висновок судово-медичного експерта №2297 від 27.07.2018 з підстав, що такий складено експертом ОСОБА_15 без належної на те законної підстави з порушенням вимог п.п.2.1,2.2, 2.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертиз досліджень (в редакції, чинній на час складання висновку).

Дослідивши вище зазначений висновок експерта в судовому засіданні, суд визнає його допустимим і належним доказом, так як судом встановлено, що такий отриманий належним суб`єктом отримання доказів, із законного процесуального джерела доказів, у належному процесуальному порядку отримання доказів, із належною фіксацією ходу і результатів слідчих дій відповідно до вимог ст. 86 КПК України, а також не встановлено очевидної їх недопустимості під час судового розгляду.

Пояснення обвинуваченого в тій частині, що він не мав можливості уникнути наїзду на потерпілу через обмежену видимість, суд до уваги прийняти не може, оскільки вони об`єктивно спростовуються висновком експерта №3770 від 23.08.2018 та показами потерпілої.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінюючи наведені вище докази в їх сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.
Вина обвинуваченого в тому, що він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Разом з тим суд враховує і особу обвинуваченого, що є людиною молодого віку, вперше судиться, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Згідно із ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З врахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження учинення нових злочинів можливе без відбування ним покарання і його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

Також суд вважає за необхідне застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання позбавлення права керувати транспортними засобами, так як останній вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілій.

Вирішуючи вимоги за цивільним позовом потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином (а.с.12-29, 45-46, 91-96, т.1) суд виходив із наступного.

Потерпіла ОСОБА_7 в результаті ДТП отримала тяжкі тілесні ушкодження та третю групу інвалідності , в результаті яких тривалий час проходила лікування, що підтверджується копіями фіскальних чеків і медичних документів доданих до позовної заяви. З врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 матеріальну шкоду за придбання ліків у сумі 21120,67 грн ,та моральну шкоду у розмірі 100 000 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн..

Обвинувачений подав відзив на позовну заяву. В судовому засіданні обвинувачений позовні вимоги визнав частково.

Захисник обвинуваченого вказав, що ОСОБА_5 готовий відшкодувати витрати на лікування потерпілої, які і раніше пропонував їй, однак та відмовилась. Щодо моральної шкоди, вважає що така не є спів мірною і заявлений потерпілою розмір є завищеним.

Відповідно ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

В силу ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що неправомірними діями обвинуваченого позивачу потерпілій ОСОБА_7 була завдана матеріальна шкода, яка полягає у витратах на придбання лікарських засобів та матеріалів медичного призначення у сумі 21120,67 грн , що підтверджується медичними документами та чеками, які містяться у матеріалах справи. Тому з обвинуваченого слід стягнути кошти у сумі 21120,67 грн на відшкодування витрат, пов`язаних з лікуванням потерпілої.

Крім того, згідно із п.1 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я . Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Потерпіла ОСОБА_7 внаслідок дій обвинуваченого перенесла сильний фізичний біль, психологічний стрес, у неї відбулось погіршення стану здоров`я, тривалий час перебувала на лікуванні, не могла самостійно виконувати побутову роботу, доглядати за двома дітьми, працювати, що вимагало від неї затрачати додаткові зусилля щодо організації свого побуту, відновлення життєвих зв`язків. Крім того частково втратила працездатність, є інвалідом ІІІ групи. Все це спричинило їй моральні страждання.

З урахуванням глибини понесених моральних страждань, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає, що з обвинуваченого у користь потерпілої слід стягнути моральну шкоду у розмірі 70 000 грн..

Зазначений розмір моральної шкоди буде співмірним із понесеними моральними стражданнями потерпілої.

Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу покладаються у разі задоволення позову - на відповідача та стягуються в порядку, визначеному ст.137 ЦПК України .

Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивач потерпіла ОСОБА_7 стверджує, що понесла витрати на правову допомогу у сумі 5000 грн. На підтвердження розміру таких витрат надала договір №651/19 від 11.07.2018, опис, квитанцію, копію свідоцтва та ордера адвоката (а.с.27-31 т.1).

Виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, значенням справи для сторони, а також визнання відповідачем розміру судових витрат, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на корить позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 , визнати винним за ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Застосувати до ОСОБА_5 ст.75 КК України та звільнити його від відбування призначеного в частині основного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду за придбання ліків у розмірі 21120,67 грн., моральну шкоду у розмірі 70 000 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн..

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 14872 грн. (а.с.152,162,164,173,181 т.1) .
Після набрання вироком законної сили речові докази по справі, що є письмовими документами та цифровими дисками, відповідно до ст.100 КПК України залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_1