Номер провадження: 11-сс/813/455/21
Номер справи місцевого суду: 947/228/21 1-кс/947/79/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
поручителя ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.02.2021, якою відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Михайліка, Великомихайлівського району Одеської області, громадянин України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.04.2021,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_11 , продовжено ОСОБА_9 строк тримання під вартою до 03.04.2021 року.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки органом досудового розслідування надані докази, які свідчать про обґрунтованість підозри, слідчим під час досудового розслідування виконано значну кількість слідчих дій, разом з тим, для об`єктивного, всебічного та повного розслідування вказаних злочинів необхідно виконати ще ряд слідчих дій, висновків експертиз дослідження обставин ДТП, які є необхідними для завершення досудового розслідування.

Також слідчий суддя послався на те, що ризики, які існували при обранні запобіжного заходу не зменшилися та не відпали, а саме: підозрюваний може вжити спроби переховування від органу досудового розслідування та суду.

При цьому слідчим суддею враховано, що ОСОБА_9 хоча має постійне місце проживання, дружину, раніше не судимий, однак підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, в результаті якого настала смерть людини, життя якої визнається найвищою соціальною цінністю, тому враховуючи суворість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винуватим, продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, правопорушення, яке інкримінується підозрюваному ОСОБА_9 , вчинене в стані алкогольного сп`яніння.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 зазначив, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою з таких підстав:

1) слідчим суддею не враховано того факту, що підозра ОСОБА_9 необґрунтована, слідчим та прокурором не доведений жодний ризик, передбачений ст. 177 КПК України, що в свою чергу, свідчить про недоведеність неможливості застосування до ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою;

2) слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_9 не має наміру переховуватись від органів слідства та суду, у справі проведені всі необхідні слідчі дії, тому підозрюваний не зможе сховати, спотворити або знищити будь-які речі та документи; впливати на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні.

Посилаючись на такі доводи захисник ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього певних обов`язків не залишати цілодобово місце проживання, утримуватись від спілкування із потерпілим, свідками, повідомляти суд про зміну свого місця проживання на іншу адресу тощо.

До судового засідання апеляційного суду з`явився поручитель ОСОБА_8 , який надав суду клопотання в.о. голови правління громадської організації «Одеська спілка ветеранів та інвалідів АТО» - ОСОБА_12 щодо особистої поруки ОСОБА_8 над ОСОБА_9 .

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 та поручитель ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу, просили суд її задовольнити, натомість прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК, та сукупний строк тримання під вартою підозрюваному, під час досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, не повинен перевищувати дванадцяти місяців.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя виконав вимоги ст. 199 КПК України, та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що на стадії розгляду слідчим суддею питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 , останній обґрунтовано підозрюється в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки докази, які долучені до клопотання слідчого, на які послався слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в своїй сукупності доводять обґрунтованість підозри, та на думку апеляційного суду, виключають собою можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Погоджуючись з рішенням слідчого судді щодо обґрунтованості підозри, апеляційний суд враховує те, що діючий КПК України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за особливо тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.

Рішенням ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обґрунтованої підозри може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати остаточну оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

При цьому, апеляційний суд констатує, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч. 1 ст. 94 КПК України.

Відповідно до ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому, доводів щодо існування підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК, стороною захисту апеляційному суду не наведено та судом не встановлено.

Доводи захисника в апеляційній скарзі про необґрунтованість підозри є безпідставними виходячи з наступного.

Нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Апеляційний суд зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі SelahattinDemirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі IlgarMammadovv. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagozv. Turkey).

Відтак, враховуючи наявні матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі SelahattinDemirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі IlgarMammadovv. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagozv. Turkey), колегія суддів приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

За таких обставин, на даній стадії досудового розслідування, апеляційний суд визнає непереконливими доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри.

Мотивуючи неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою слідчий суддя обґрунтовано врахував те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершено та задля його завершення необхідно провести ряд слідчих дій, отриманні висновків судової автотехнічної експертизи технічного стану автомобіля, судової транспортно-трасологічної експертизи, автотехнічної експертизи з дослідженням обставин події ДТП.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, з огляду на таке.

Постановою заступника керівника Одеської обласної прокуратури від 23.02.2021 строки досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження були продовжені до 03.04.2021 року.

Слідчим суддею враховані обставини даного кримінального правопорушення, в якому на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_9 , при цьому в рамках даного кримінального провадження продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, з огляду на тяжкість інкримінованого підозрюваному ОСОБА_9 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке останньому загрожує в результаті його можливого вчинення, а також наслідки, які настали в результаті його ймовірного допущення.

Також, слідчим суддею враховано фактичні обставини даного кримінального провадження, а саме те, що після вчинення кримінального правопорушення підозрюваний намагався зникнути з місця пригоди, що дає підстави для висновку, що підозрюваний ОСОБА_9 може вжити заходів, спрямованих на переховування від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, враховуючі те, що підозрюваному інкримінується вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, залишення місця пригоди, шо свідчить про наявність в діях останнього умислу свідомого порушення правил дорожнього руху, наявним з рамках даного кримінального провадження ризику у вигляді вчинення іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

З тих же причин апеляційний суд вважає, що запобіжний захід у виді передачі підозрюваного ОСОБА_9 під особисту поруку не зможе запобігти встановленим під час апеляційного розгляду ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому клопотання в.о. голови правління громадської організації «Одеська спілка ветеранів та інвалідів АТО» - ОСОБА_12 щодо особистої поруки ОСОБА_8 не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, відомості щодо особи підозрюваного, в тому числі, що він має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, на утриманні двох дітей та дружину, апеляційний суд вважає, що з урахуванням характеру, ступеню тяжкості інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, суворості покарання, що загрожує останньому в разі визнання його винуватим, апеляційний суд вважає, що застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Апеляційний суд вважає, що тяжкість та обґрунтованість пред`явленої на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_9 підозри, яка була пред`явлена у відповідності до вимог Глави 22 Кримінального процесуального закону, необхідність завершення досудового розслідування, а також існування ризиків, а саме те, що: підозрюваний, перебуваючи на свободі, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у разі доведеності його вини у вчиненні злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; продовжити злочину діяльність, що виправдовує необхідність продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_9 та дає апеляційному суду можливість прийти до висновку про обґрунтованість рішення слідчого судді про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому ОСОБА_9 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, апеляційний суд вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження строку запобіжного заходу докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої ОСОБА_9 підозри у вчиненні інкримінованих йому дій та існування ризиків, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги захисника суд визнає безпідставними.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як слідчим суддею районного суду, так і у апеляційного суду, встановлено не було.

З урахуванням встановлених обставин, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Одночасно судова колегія зазначає, що доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 та скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.02.2021, якою підозрюваному ОСОБА_9 продовжено строк тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000003 від 03.01.2021 року до 03.04.2021 року включно залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4