ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1116/21 Справа № 202/3735/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 149 КК України,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_9 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2021 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 27 серпня 2021 року включно, і визначенням застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 227 000 гривень, та покладенням низки обов`язків, у разі її внесення.
Слідчий суддя, як слідує з ухвали, за наслідками розгляду клопотання, з врахуванням того, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, даних про особу підозрюваного, тяжкості злочину, та одночасної потреби у проведенні слідчих (розшукових дій), спрямованих на встановлення всіх обставин злочину, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків дійшов висновку про те, що єдиним запобіжним заходом, який би дав можливість забігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При цьому, слідчий суддя визначив заставу у кримінальному провадженні в розмірі 100 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 227 000 гривень.
Не погоджуючись з постановленою ухвалою захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.
Захисник ОСОБА_5 в поданій скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В якості доводів поданої скарги захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного вказує на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та незаконною, а висновки слідчого судді, викладені в ухвалі, не відповідають фактичним обставинам провадження. За твердженням адвоката у цьому кримінальному провадженні не має належних та допустимих доказів, які б підтверджували умисел ОСОБА_7 на вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.
Звертається увага на те, що матеріали за клопотанням не містять доказів того, що саме ОСОБА_7 та ОСОБА_10 до початку кримінального провадження домовилися про спільне його вчинення згідно ч. 2 ст. 28 КК України, а також завербували, перемістили, переховали, передали чи одержали громадянку ОСОБА_11 ..
Крім того, на думку сторони захисту, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є недоведеним, оскільки ОСОБА_7 на стадії досудового розслідування не давав жодних приводів для таких висновків, тобто вважає ризики недоведеними.
Одночасно з цим, указується на те, що ОСОБА_7 має постійне місце роботи, на утриманні цивільну дружину, заяву про укладення шлюбу з якою подано у встановленому законом порядку, ділову репутацію, а відтак адвокат вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту в повному обсязі забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання органу досудового розслідування про обрання запобіжного заходу та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, звільнити підозрюваного з-під варти в залі суду.
В якості доводів поданої апеляційної скарги адвокат ОСОБА_6 посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, винесеною з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначається захисником, що в клопотанні прокурора відсутні обґрунтовані підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При цьому указується і на те, що затримання ОСОБА_7 мало місце з грубим порушенням ст. 208 КПК України.
Також сторона захисту указує, що матеріали провадження не містять жодних доказів підтвердження винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Заслухавши суддю-доповідача, думки підозрюваного та захисників, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги, співставивши їх з вимогами кримінального процесуального закону, колегія суддів приходить до такого висновку.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як слідує з наявних матеріалів провадження, що СУ ГУ НП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000655 від 01 вересня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, зокрема щодо ОСОБА_7 ..
В межах цього кримінального провадження 30 червня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.
Підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вказаного злочину підтверджуються доданими до клопотання відомостями внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000655 за ч. 2 ст. 149 КК України, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 09 червня 2021 року, протоколом пред`явлення особи за фотознімками за участі ОСОБА_11 відповідно до якого потерпіла впізнала ОСОБА_10 , яка їй пропонувала роботу на Кіпрі, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 18 листопада 2020 року, протоколами за результатами проведення оперативно-технічного заходу зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 21.08.2020, 23.07.2020, протоколом за результатами проведення оперативно- розшукового заходу візуальне спостереження особою від 10.08.2020, протоколом огляду речей від 09.06.2021, копіями авіаквитків ОСОБА_13 , а також іншими доказами, наявними в матеріалах провадження за клопотанням органу досудового розслідування, в сукупності.
В контексті п. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у п. 60 рішення у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
На питання про те, чи є розумним строк тримання під вартою, не можна відповісти абстрактно. Визначати, чи розумно й надалі залишати обвинуваченого під вартою, необхідно на підставі особливостей кожної конкретної справи. Продовження строку тримання під вартою в певній справі може бути виправданим лише тоді, коли наявні конкретні ознаки того, що вимога громадських інтересів важить більше попри презумпцію невинуватості, ніж правило поваги до особистої свободи (рішення у справі «W. проти Швейцарії»). Передусім національні судові органи мають забезпечити, щоб у будь-якому конкретному випадку досудове тримання обвинуваченої особи під вартою не перевищувало розумного строку. З цією метою вони повинні вивчити всі факти «за» і «проти» наявності справжньої вимоги громадських інтересів, яка, попри належну повагу до принципу презумпції невинуватості, виправдовувала б відступ від правила поваги до особистої свободи, та викласти їх у своєму рішенні щодо відхилення клопотання про звільнення (п. 152 рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії»).
При розгляді клопотання органу досудового розслідування про обрання виняткового запобіжного заходу, слідчий суддя об`єктивно врахував репутацію підозрюваного, який раніше судимий за ч. 2 ст. 149 КК України, у цьому провадженні підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та враховуючи сукупність обставин дійшов висновку про те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, знизити або сховати речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення важливих обставин справи.
Також, слідчим суддею об`єктивно встановлено, з врахуванням тяжкості злочину та одночасної потреби у проведенні слідчих (розшукових) дій у цьому провадженні єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти ризикам є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При цьому, слідчий суддя, з урахуванням конкретних обставин інкримінованого підозрюваному злочину, визначив розмір застави, який на думку колегії суддів є об`єктивним та неупередженим.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг захисників в інтересах підозрюваного не спростовують висновків слідчого судді про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 ..
Отже, обраний слідчим суддею запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.
Разом з цим, згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Вимогами ст. 208 КПК України передбачений порядок та умови затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, уповноваженою службовою особою без ухвали слідчого судді, суду.
Доводи сторони захисту в частині порушення процедури затримання підозрюваного не можуть свідчити про хибність висновку слідчого судді про доцільність обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 саме у вигляді тримання під вартою.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що у слідчого судді були вагомі підстави обрати щодо підозрюваного запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки інші, передбачені ст. 176 КПК України, більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, які випливають з ч. 1 ст. 177 КПК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування ухвали суду, колегією суддів не встановлено.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки постановлена згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на цій стадії кримінального провадження, в зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданих апеляційних скарг без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2021 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4