Справа № 331/4400/21
Провадження № 1-кс/331/1384/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2021 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000477 від 27.06.2021 року, про заміну запобіжного заходу відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Орлянске Василівського району Запорізької області, громадянина України, освіта базова загальна середня, сімейний стан розлучений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст.122, ч.3 ст. 296 КК України,
за участі сторін і учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 ,

встановив:
Слідчий СВ Відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, погодженим із прокурором, про зміну підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою на строк шістдесят днів у вказаному кримінальному провадженні.
Як випливає з клопотання, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за за № 0000477 від 27.06.2021 року ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбаченихч. 1 ст.122, ч.3 ст. 296 КК України.

Зокрема, ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 27 червня 2021 року, приблизно 17 годині 15 хвилин, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень колишній співмешканці ОСОБА_7 , зайшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, що остання працює в ньому на посаді продавця.

Після чого, керуючись умислом на нанесення тілесних ушкоджень на ґрунті ревнощів, підійшов до ОСОБА_7 , та наніс останній не менше трьох ударів останній в область голови. Далі, ОСОБА_5 , не реагуючи на вимоги ОСОБА_10 припинити свої протиправні дії, та залишити приміщення магазину, усвідомлюючи їх протиправний характер, відштовхнув ОСОБА_10 , та знову наніс ОСОБА_7 не менш чотирьох ударів руками в область голови. Після цього, ОСОБА_5 , наніс один удар рукою в обличчя ОСОБА_10 , яка намагалася захистити ОСОБА_7 , та, таким чином, умисно спричинив останній тілесне ушкодження легкого ступеню тяжкості (п.2.3.2.б, п.2.3.5. «Правила судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6), та три удари рукою по обличчю ОСОБА_7 , в наслідок чого остання впала на підлогу. Далі, ОСОБА_5 умисно наніс ще один удар рукою в область голови ОСОБА_7 , яка на тої момент сиділа на підлозі, за сукупністю завдавши таким чином останній умисне тілесне ушкодження, яке згідно висновку експерта від 07.07.2021 №1124/к є тілесним ушкодженням середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (п.2.2.1.в. «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995»).

Крім того, 27 червня 2021 року, приблизно 17 годині 15 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, зайшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, що в ньому працює його колишня співмешканка ОСОБА_7 .

Після чого, з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, висловлюючись нецензурною лайкою почав розкидувати речі з прилавку магазину, а також за допомогою фізичної сили рук намагався перекинути стійку на якій знаходився товар, після чого підійшов до ОСОБА_7 , та наніс останній не менше трьох ударів останній в область голови. Далі, ОСОБА_5 , не реагуючи на вимоги ОСОБА_10 припинити свої протиправні дії, та залишити приміщення магазину, усвідомлюючи їх протиправний характер, відштовхнув ОСОБА_10 , та наніс ОСОБА_7 не менш чотирьох ударів руками в область голови. Після цього, ОСОБА_5 , взяв з полиць товар, маючи на меті принизити честь та гідність оточуючих, розпочав його розкидувати по приміщенню магазину, а також умисно кидав його в обличчя ОСОБА_10 та ОСОБА_7 . Далі, ОСОБА_5 , не зважаючи на вимоги ОСОБА_10 , припинити свої хуліганські дії, повернувся до приміщення магазину, після чого наніс їй один удар рукою в обличчя, та три удари рукою по обличчю ОСОБА_7 , в наслідок чого остання впала на підлогу. Далі, ОСОБА_5 умисно наніс ще один удар рукою в область голови ОСОБА_7 , яка на тої момент сиділа на підлозі.

Таким чином, досудовим роозслідуванням ОСОБА_5 пред`явлена підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, який кваліфікується як: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я, та у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, який кваліфікується як: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом що пов`язані з опором громадянці яка намагалась припинити хуліганські дії.

Клопотання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під варту обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 недотримується обраного запобіжного заходу, та систематично не виконує обов`язків по дотриманню умов домашнього арешту, а саме за адресою: АДРЕСА_4 підозрюваний ОСОБА_5 не мешкає, не перебуває зовсім і не з`являється для ночівлі, про що є відповідне документальне підтвердження.

28.07.2021 року Запорізьким районним судом м.Запоріжжя винесено рішення щодо встановлення обмеженого припису, в якому перераховується один із заходів заборонити перебувати ОСОБА_5 за місцем роботи потерпілої ОСОБА_7 магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за АДРЕСА_3 . Під час досудового слідства стало відомо, що потерпілу ОСОБА_7 підозрюваний ОСОБА_5 переслідує, намагається з нею зустрітися. Крім того, 02.08.2021 року він з`явився до місця її роботи, а саме до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за АДРЕСА_3 , що свідчать записка від його імені ОСОБА_5 та відео запис з камери відео спостереження, яка встановлена на магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч.3 ст.296 КК України, суворість покарання, яка загрожує ОСОБА_5 , дані про його особу, дають підстави вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного зможе тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор і слідчий клопотання підтримали, пославшись на факти та доводи, викладені у ньому. Прокурор пояснила, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, від повільність за які передбачена ч.1 ст. 122, ч.3 ст.296 КК України, що підтверджується сукупінстю зібраних у кримінальному провадженні доказів.

У судовому засіданні прокурор зазначила, що підозрюваний порушує умови домашнього арешту. Оскільки наявні на теперішній час ризики передбачені ст. 177 КПК України є такими, що тривають, останній підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачене покарання до 5 років позбавлення волі, усвідомлюючи можливість призначення покарання у виді реального позбавлення волі, підозрюваний може переховуватися від суду, впливати на потерпілу і свідків, враховуючи його зневажливе ставлення до обов`язків, які повинен був виконувати. Вказала, що спочатку ОСОБА_5 підозрювався у вчиненні злочину за ч.3 ст.296 КК України, а зараз йому пред`явлена підозра за ст.122 КК України, тобто у вчиненні іншого злочину, а також перешкоджає кримінальному провадженню. Вважає, що ОСОБА_5 під час обрання запобіжного заходу у виді домашньго арешту повідомив неправдиві відомості щодо проживання за адресою: АДРЕСА_4 , оскільки не збирався там проживати.

Потерпіла ОСОБА_7 і її представник адвокат ОСОБА_8 клопотання слідчого про зміну підозрваномузапобіжнього заходу підтримали. Представник зазначила, що Запорізьким районним судом Запорізької області 28.07.2021 прийнятий відносно ОСОБА_5 обмежевульний припис, зокрема встановлена заборона спілкування із потерпілою, однак підозрюваний 02.08.2021 з`явився за місцем роботи потерпілої, що вважає незаконним впливом на неї. Представником суду надані фото щодо обставин поведінки підозрюваного, його переписку із потерпілої, яка боїться за своє життя.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_6 , заперечував проти клопотання, пославшись на його необґрунтованість в частині не підтвердження ризиків, достатніх для обрання такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою. Захисником зазначено, що підозрюваний підозрюється у вчинені нетяжкого злочину, від органів досудового слідства не ухилявся, 10-12 серпня 2021 року перебував у відділі поліції, причина неявки в судове засідання 13.08.2021 невідома. У підозрюваного відсутній телефон. Умови запобіжного заходу у виді домашнього арешту порушував, оскільки його попросили піти з останнього місця проживання за адресою: АДРЕСА_4 . Зараз постійно мешкає за іншою адресою: АДРЕСА_2 . На потерпілу незаконного впливу не здійснював, за місцем її роботи не перебував. Заперечує щодо вчинення нового злочину, оскільки органом досудового розслідування кваліфікація дій ОСОБА_5 відбулась в межах одного кримінального провадження. Щодо наданих потерпілою фотографій, зазначив, що доказів того, що обставини стосуються ОСОБА_5 не надано, як і доказів того, що саме ОСОБА_5 писав на телефон повідомлення потерпілій. Просить відмовити у задоволенні клопотання, обрати запобіжний захід у виді нічного або цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 погодився із доводами захисника, вважає, що до нього слід застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою. Зазначив, що не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Від слідчого та суду не ухилявся, про розгляд клопотання слідчим суддею йому не було відомо. Після обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_4 проживав пару днів. Про зміну місця проживання не повідомив слідчого, прокурора, оскільки не має телефону.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання в їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

07 липня 2021 року ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

08 липня 2021 року підозрюваному ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту слідчим суддею Жовтневого районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_11 . На ОСОБА_5 покладені обов`язки: не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , з 22-00 годин вечора до 06-00 години ранку наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора, чи суду; з`являтися до органу досудового слідства та суду за першим викликом та у призначений час; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою по даному кримінальному провадженню.

При цьому слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виходячи з того, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, як більш м`який, зможе забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також врахував положення п.3 ч.2 ст.183 КПК України про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

28 липня 2021 року ОСОБА_5 повідомлений про зміну підозри у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 122, ч. 3 ст.296 КК України.

28 липня 2021 року Запорізьким районним судом м.Запоріжжя винесено рішення щодо встановлення обмеженого припису, в якому перераховується один із заходів заборонити перебувати ОСОБА_5 за місцем роботи потерпілої ОСОБА_7 магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченомустаттею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятоюстатті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно із ч. 2 ст.200 КПК України, у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Тобто із вказаних норм випливає, що зміна запобіжного заходу щодо підозрюваного допускається за наявності на те підстав, для його заміни, а саме наявності нових обставин.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою відносно обвинуваченого суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими вимога розумної підозри передбачає наявність доказів які об`єктивно зв`язують підозрюваного (обвинуваченого) з певним злочином.

У клопотанні порушується питання щодо зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу з домашнього арешту на найсуворіший запобіжний захід, а саме тримання під вартою, оскільки виникли певні обставини, які можуть слугувати підставою для зміни запобіжного заходу.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу сторона обвинувачення вказує, що підставою для зміни запобіжного заходу є порушення ОСОБА_5 умов запобіжного заходу у виді домашнього арешту і систематиче невиконання покладених обов`язків, а також порушуення встановленого 28 липня 2021 року Запорізьким районним судом Запорізткої області обмежувального припису щодо заборонити перебувати за місцем роботи потерпілої ОСОБА_7 . Також, на думку органу досудового розслідування ОСОБА_5 переслідує потерпілу, намагається з нею зустрітися, за тмісцем роботи потерпілої залишив записку, що вказує на незаконний вплив на потерпілу у цьому кримінальному провадженні. Під час розгляду клопотання прокурор заяуважила, що підозрюваний ОСОБА_5 переховувася від суду, через неявку до судових засідань призначався його привід.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 не дотримується обраного запобіжного заходу, та систематично не виконує обов`язків по дотриманню умов, встановлених ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 08 липня 2021 року, зокрема за АДРЕСА_4 підозрюваний ОСОБА_5 не проживає і не з`являється для ночівлі, що не заперечується підозрюваним і підтверджується наступними доказами:

-рапортом ДОП сектору превенції відділу поліції №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 10.07.2021, про те що ОСОБА_5 за АДРЕСА_4 не мешкає

-повідомленням начальника ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 14.07.2021 адресоване прокурору ОСОБА_4 про підстави порушень з боку ОСОБА_5 для можливості застосування більш суворого запобіжного заходу;

-рапортом ст. ДОП сектору превенції відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_12 від 14.07.2021, що під час виходу ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_4 не проживає;

-повідомленням начальника ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 20.07.2021 адресоване прокурору ОСОБА_4 про складення відносно ОСОБА_5 протоколу про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП.

-відповіддю начальника ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 26.07.2021 адресоване адвокату Швець-Хомутовій про те, що за період з 09.07.2021 по 05.08.2021 ОСОБА_5 покладені обов`язки не виконував, систематично порушував умови запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, про що повідомлено суд і прокурора. За адресоюм. АДРЕСА_4 ОСОБА_5 взагалі не проживає;

-рапортом Ст.ДОП сектору превенції відділу поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_13 від 10.08.2021, відповідно до якого встановлено місцезнаходження ОСОБА_5 біля АТБ по вул.Космічна, який повідомив, що мешкає на вулиці.

Разом з тим, ОСОБА_5 змінив місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_4 , про що не повідомив слідчого, прокурора чи суд, що є порушенням умов відбування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, встановлених ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 08 липня 2021 року.

Причини на які послався ОСОБА_5 щодо відсутності телефону не є поважними, оскільки підозрюваний не був обмежений у можливості використати інші засоби зв`язку або звернутись за допомогою до інших осіб.

Крім того, ОСОБА_5 не утримувався від спілкування з потерпілою по даному кримінальному провадженню. В суді підозрюваний повідомив, що вночі прийшов за місцем роботи потерпілої ОСОБА_7 магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де в ролеті залишив письмове повідомлення про те, що її кохає.

Матеріали клопотання містять зазначене письмове повідомлення від ОСОБА_5 , яке виконане на косультативному висновку лікарі -травматолога Запорізької обласної лікарні від 13.07.2021 на пацієнта ОСОБА_5 .

Вищезазначене вказує, що ОСОБА_5 порушив встановлену ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 08 липня 2021 року заборону спілкування із потерпілою, оскільки спілкування є передачею інформації у будь-якій формі від однієї особи до іншої безпосередньо або за допомогою засобів зв`язку будь-якого типу.

Під час розгляду клопотання в суді, підозрюваний ОСОБА_5 не з`явився до судового засідання, яке призначене на 13.08.2021 о 09-00 годині, однак про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що стало підставою для застосування на підставі ст.140 КПК України приводу в наступне судове засідання.

В судове засідання, призначене на 16.08.2021 о 13.00 годині ОСОБА_5 повторно не з`явився, привід не виконаний, про що складений рапорт.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , показав, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 має житло, яке він надав для проживання ОСОБА_5 в середині липня 2021 року. В суді надав дозвіл на використання зазначеного житла для відбування ОСОБА_5 домашнього арешту. Також показав, що підозрюваний ночував у нього з 12 по 13 серпня 2021 року, о 07-00 ранку пішов до суду, однак не дойшов, причини не відомі. Після 13 серпня 2021 підозрюваний не ночував, більше його не бачив.

Як пояснив в суді ОСОБА_5 він дійсно 13 серпня 2021 року о 07-00 ранку вийшов з дому до суду, однак напився і не доїхав. З 13 по 16 серпня 2021 не ночував за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки напивався на вулиці.

Про розгляд судом клопотання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою підозрюваний був обізнаний, про що свідчить його підпис 11.08.2021 у зазначеному клопотанні.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про порушення підозрюваним ОСОБА_5 обов`язку явки до суду за першим викликом та у призначений час, який встановлений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 08 липня 2021 року.

Відтак, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи під домашнім арештом із забороною залишати житло за місцем проживання у період часу з 22 години до 06 години, з`являтися до органу досудового слідства та суду за першим викликом та у призначений час, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування із потерпілою по даному кримінальному провадженню, порушив вказані обов`язки, що є підставою для зміни запобіжного заходу.

В той же час, суд не приймає фотографії надані представником потерпілої як докази протиправних дій ОСОБА_5 , оскільки належними і допустими доказами не доведено, що події відображені на даних фотографіях стосуються підозрюваного, та те, що переписка з потерпілою по телефону велась особисто ОСОБА_5 .

Інших доказів порушення ОСОБА_5 обов`язків, покладених на нього ухвалою судді не надано.

Розглядаючи клопотання для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та обставини життя особи, які можуть свідчити про збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інші способи неналежної процесуальної поведінки.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, суд вважає, що сукупність матеріалів судового провадження,на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для зміни запобіжного заходу, всупереч доводам сторони захисту.

При вирішенні питання щодо зміни запобіжного заходу у виді домашнього арешту на тримання під вартою, слідчий суддя з врахуванням обставин цього провадження виходить з такого: (1) завдань кримінального провадження, мети застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема, запобіжних заходів; (2) фактичних обставин, що стали підставою для висновку про наявність ряду ризиків, що вплинуло на вибір конкретного виду запобіжного заходу та умов його застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 ; (3) обставин порушення підозрюваним процесуальних обов`язків, покладених судом, та ризиків, для запобігання яким на підозрюваного покладався відповідний обов`язок, порушення якого стало підставою для звернення до суду з клопотання про зміну запобіжного заходу; (4) презумпції поступового збільшення суворості запобіжного заходу стосовно підозрюваного у разі порушенням ним умов раніше застосованого запобіжного заходу; (5) ефективності застосування запобіжного заходу з врахуванням фактичних обставин; (6) співвідношенні ефективності запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою в контексті обставин цього провадження.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК).

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (частина1 статті 131 КПК). Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 (частина 1 статті 184 КПК).

У цьому кримінальному провадженні Суд, дотримуючись розумного балансу між втручанням в право на свободу підозрюваного (при застосування тримання під вартою) та домашнього арешту (як альтернативи триманню під вартою), з однієї сторони, та необхідністю забезпечення інтересів дієвості кримінального провадження, дійшов висновку, що належна поведінка підозрюваного на стадії досудового розслідування, запобігання спробам вчинення ним дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК, можуть бути забезпечені виключно шляхом застосування до нього запобіжного заходу в виді домашнього арешту, який був обраний ухвалою суду від 08 липня 2021 року, з урахуванням положень п.3 ч.2 ст.183 КК України про законодавчі заборони застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Виходячи з норм, що містяться в частині 10 статті 182, пункту 3 частини 4 статті 183, частини 2 статті 179 КПК, законодавцем передбачена презумпція поступового збільшення суворості запобіжного заходу стосовно підозрюваного у разі порушенням ним умов раніше застосованого запобіжного заходу.

З цих підстав у цьому провадженні до підозрюваного, обвинуваченого не можуть бути застосовані запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання та поруки. Вирішуючи питання про співвідношення домашнього арешту та тримання під вартою Суд зазначає наступне.

Домашній арешт з обмеженням часовим проміжком та тримання під вартою є ізоляційними запобіжними заходами, проте рівень ізоляції особи за ними суттєво відрізняється з огляду на умови, пов`язані з позбавленням (обмеженням) волі. У цьому контексті домашній арешт є «несуворою» формою ізоляції підозрюваного та, зокрема, не запобігає можливості вільного спілкування підозрюваного як особисто, так і за допомогою засобів телекомунікації з особами, стосовно яких є обов`язок утриматись від спілкування. Враховуючи факт порушення такого обов`язку як не перебування вдома в певний проміжок часу, не з`явлення до суду за першим викликом та у призначений час, не повідомлення слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання, не утримання від спілкування із потерпілою по даному кримінальному провадженні, домашній арешт не зможе ефективно запобігти наявним ризикам, оскільки поведінка підозрюваного свідчить про свідоме нехтування покладеними на нього обов`язками.

Крім цього, виходячи з системного аналізу норм, що містяться в статтях 178, 181, 183 КПК, суд дійшов висновку, що встановлення ізоляції підозрюваного може бути здійснено шляхом застосування домашнього арешту, а не тримання під вартою, за злочин, який передбачає (1) позбавлення волі, але не передбачає можливість тримання під вартою, чи (2) за умови, що наявність пом`якшуючих (позитивних) обставин в розумінні статті 178 КПК чи/та характеристик злочину, не дозволяють застосувати до особи тримання під вартою.

Разом з тим, такі обставини відсутні у цьому провадженні. Так, Суд відповідно до частини 1 статті 178 КПК враховує такі фактичні дані: (1) факт порушення ОСОБА_5 процесуальних обов`язків перебувати вдома після 22 години до 06 години ранку, не з`явлення до суду за першим викликом та у призначений час, не повідомлення слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання, порушення обов`язку спілкування із потерпілою (2) факт невиконання ухвали суду, яка підлягає безумовному виконанню; (3) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

З наведеного вище слідує, що завдання, для виконання якого слідчий звернувся з клопотанням, а саме: забезпечення виконання ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим ризикам, може бути виконане лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу в виді тримання під вартою.

При чому прокурором доведено, що перебуваючи на волі, в період застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваний ОСОБА_5 переховувався від суду і перешкоджав кримінальному провадженню.

Факт переховування від суду достовірно підтверджується обізнаністю підозрюваного ОСОБА_5 про розгляд слідчим суддею клопотання про зміну запобіжнього заходу, не повідомленням суду про причини неявки, а також свідоме ухилення від явки до суду, що встановлено слідчим суддею в ході дослідження матеріалів справи і наданими поясненнями підозрюваного в суді.

На перешкоджання кримінальному провадженню підозрюваним ОСОБА_5 вказують наступні обставини.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Зі змісту вказаною норми незаконний вплив на потерпілого є видом перешкодженнякримінальному провадженню.

Підозрюваний ОСОБА_5 , порушуючи заборону спілкування із потерпілою, встановлену ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 08 липня 2021 року, а також порушуючи обмежувальний припис щодо заборони перебувати за місцем роботи потерпілої і в будь-який спосіб спілкуватися з нею, встановлений Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 28 липня 2021 року, на думку слідчого судді, вчинив незаконий вплив на потерпілу, що є неприпустимим.

Не заслуговують на увагу доводи прокурора про повідомлення ОСОБА_15 підозри у вчиненні іншого злочину, оскільки за наданими матеріалами ОСОБА_5 повідомлений про підозру за ч.1 ст.122, ч.3 ст.296 КК України в межах одного кримінального провадження шляхом перекваліфікації його дій, а не через вчинення нового злочину.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований по відношенню до підозрюваного ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, що відповідає положенням п.3 ч.2 ст.183 КПК України

Суд бере до уваги обставини, встановлені під час обрання обвинуваченому тримання під вартою обставини, а саме те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжких злочинів, передбаченихч.1 ст.122, ч.3 ст.296 КК України, тобто існування «обґрунтованої підозри» і вагомість доказів, які її підтверджують, при цьому суд звертає увагу, що він не досліджує їх зміст для встановлення винуватості.

Разом з тим, встановлені раніше слідчим суддею ризики передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілу та свідка збільшились.

Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 злочину свідчать про його суспільну небезпеку. Санкція ч. 3 ст. 296 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк до п`яти років. Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування суворих запобіжних заходів, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, отже усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину і наступного покарання, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, чим перешкоджатиме встановленню істини по справі. А ухилення ОСОБА_5 від явки до суду додатково підтверджують зазначений ризик.

Поряд з цим, судом враховується те, що ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язки, не працює, не має постійного і визначеного місця проживання, пиячить, веде аморальний спосіб життя.

Наявність ризику незаконного впливу на потерпілу слідчим доведено, зокрема спробою підозрюваного встановити спілкування із потерпілою особою.

Отже, наведені вище фактичні дані цього кримінального провадження та особисті обставини ОСОБА_5 у сукупності дають підстави для висновку про наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду та (або) незаконно впливати на потерпілу і свідків.

За наведених вище обставин слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що ризики переховуватися від органів досудового розслідування чи суду та (або) незаконно впливати на потерпілу і свідків є великими, а застосування інших запобіжних заходів на початковій стадії досудового розслідування буде недостатнім для запобіганням цим ризикам.

Доводи підозрюваного та його захисника з приводу можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу слідчий суддя відхиляє, на їх підтвердження не було надано належних і допустимих доказів, і вони не спростовують наведених вище доводів.

Також доведено, що процесуальні обов`язки, покладені на ОСОБА_5 ухвалою про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту він не виконує, а відтак жоден із більш м`яких запобіжних заходів, встановлених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти ризикам, що передбачені ст. 177 КПК України. Вказані обставини та наведені прокурором, надані докази вказують на обґрунтованість клопотання, а тому вказане клопотання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою підлягає задоволенню.

Враховуюче зазначене, з метою забезпечення обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає необхідним змінити обвинуваченому запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою строком на два місяці.

З огляду на характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , керуючись правилом п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194,200 КПК України, слідчий суддя

постановив:
Клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про заміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000477 від 27.06.2021 року, відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Змінити підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
Строк перебування під вартою ОСОБА_5 обчислюватиз 16 години 00 хвилин 17серпня 2021 року до 16 години 00 хвилин 16 жовтня 2021 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 17 серпня 2021 року.
Повний текст ухвали оголошений 18 серпня 2021 року о 09-30 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1