Провадження № 11-сс/4820/110/21
Справа № 676/6811/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2021 року м. Хмельницький
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області та ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12 листопада 2020 року за № 0000832 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 лютого 2021 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою клопотання слідчого СВ Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 задоволено частково. Застосовано щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, неодруженого, що перебуває в цивільному шлюбі, працюючого на посаді забійника птиці ПАТ «М`ясокомбінат», учасника бойових дій, в силу ст. 89 раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 31 березня 2021 року включно, з можливістю внесення застави.

Визначено заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45400 грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена (заставодавцем) на депозитний рахунок.

Також, визначено, що підозрюваний ОСОБА_7 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду у кримінальному провадженні за першою вимогою; не відлучатись із Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеній у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_7 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В решті вимог клопотання відмовлено.

Контроль за виконанням ухвали покладено на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 підозрюється в тому, що у невстановленому під час досудового розслідування місці, часі та даті, усвідомлюючи протиправність своїх дій, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів та психотропних речовин в Україні, умисно, незаконно придбав, зберігав з метою подальшого незаконного збуту особливо небезпечну наркотичну речовину «канабіс» масою 4.41 г., який близько 12 год. 55 хв. 12.11.2020 року по вул. Михайлівська в м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області, умисно, незаконно збув за 400 грн. легендованій особі під псевдонімом ОСОБА_10 .

Він же, у невстановленому під час досудового розслідування місці, часі і даті, усвідомлюючи протиправність своїх дій, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів та психотропних речовин в Україні, умисно, повторно, незаконно придбав, зберігав з метою збуту особливо небезпечну наркотичну речовину «канабіс» масою 2.11 г., який близько 20 год. 33 хв. 18.12.2020 року на території домоволодіння АДРЕСА_1 , умисно, повторно, незаконно збув за 200 грн. легендованій особі під псевдонімом ОСОБА_10 .

Він же, у невстановленому під час досудового розслідування місці, часі і даті, усвідомлюючи протиправність своїх дій, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів та психотропних речовин в Україні, умисно, повторно, незаконно придбав, зберігав з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс» масою близько 3 г., який близько 16 год. 35 хв. 31.01.2021 року, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , умисно, повторно, незаконно збув за 200 грн. легендованій особі під псевдонімом ОСОБА_10

12.11.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000832 внесено відомості про кримінальне правопорушення, правова кваліфікація - ч. 2 ст. 307 КК України.

Не погоджуючись з ухвалою, захисник підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вважає, що обраний підозрюваному запобіжний захід у вигляді триманні під вартою із можливістю внесення застави у розмірі 45 400 грн. є занадто суворим, оскільки розмір застави є непомірно великим для підзахисного, зважаючи на його матеріальний стан.

Зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги того, що будь-якої матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням не завдано, підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні малолітню дитину, постійне місце проживання та роботи, є учасником АТО, має державні нагороди.

Окрім того, слідчим суддею не взято до уваги інкримінований розмір збуту наркотичних засобів, а також хворобу підозрюваного, який потребує постійного лікування.

На думку захисника, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема переховування, вплив на свідків, експерта, знищення чи спотворення речових доказів чи документів, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином відсутні.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 п. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого в повній мірі дотримався цих вимог закону.

Так, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, подане до суду першої інстанції клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , відповідає вимогам ст. 184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , яке є тяжким та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Перебуваючи на волі, останній може незаконно переховуватись від органу досудового розслідування, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись слідчим суддею. При цьому був опитаний ОСОБА_7 , вислухана думка його захисника, прокурора, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Окрім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі від шести до десяти років з конфіскацією майна; особу підозрюваного ОСОБА_7 , який має на утриманні малолітню дитину, працює, є учасником бойових дій.

Тому, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КК України, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та суду; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Врахувавши наведені ризики, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в їх сукупності слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, з яким погоджується колегія суддів апеляційного суду, про необхідність обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи апелянта про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема переховування від органу досудового розслідування, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином відсутні, апеляційний суд не приймає до уваги.

Так, наявність вищевказаних ризиків ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених слідчим у поданому клопотанні та доведених як в судовому засіданні суду першої інстанції, так і в апеляційному суді.

Що стосується ризиків незаконного впливу на свідків, експертів, спеціалістів, знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то слідчий суддя прийшов до правильно висновку про те, що такі ризики недоведені слідчим та прокурором, ґрунтуються на припущеннях, з чим погоджується апеляційний суд.

Як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду кримінального провадження прокурор та слідчий довели, що застосування щодо ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Отже, при розгляді клопотання слідчого з`ясовано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного на стадії досудового розслідування.

Твердження захисника підозрюваного про те, що обраний підозрюваному запобіжний захід у вигляді триманні під вартою із можливістю внесення застави у розмірі 45 400 грн. є занадто суворим, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки саме такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.

До того ж, запобіжний захід є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому. Стороною обвинувачення такі ризики відповідно до ст. 177 КПК України доведені, які в сукупності із обґрунтованою підозрою ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого злочину, стали підставою для застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що відповідає характеру суспільного інтересу в даному випадку.

Що стосується посилань захисника на те, що розмір застави, визначений слідчим суддею є непомірно великим для підозрюваного, колегія суддів не приймає до уваги.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, врахувавши обставини та тяжкість злочину, суспільну небезпеку кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , останньому визначено заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що є мінімальним розміром, встановленим п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Тому, з огляду вказане, підстав для зміни розміру застави підозрюваному, колегія суддів не вбачає.

Твердження захисника підозрюваного про те, що слідчим суддею не взято до уваги того, що підозрюваний ОСОБА_7 має на утриманні малолітню дитину, постійне місце роботи, є учасником бойових дій, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вказані обставини були враховані слідчим суддею при обранні підозрюваному запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, посилання апелянта на те, що слідчий суддя не врахував інкримінований розмір збуту наркотичних засобів, а також те, що будь-якої матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням не завдано, підозрюваний ОСОБА_7 перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має постійне місце проживання, державні нагороди, колегія суддів не бере до уваги, виходячи з наступного.

Так, обставини, на які посилається захисник, самі по собі не можуть бути підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

Слідчий суддя, врахувавши всі ризики та обставини, визначені ст. 178 КПК України в їх сукупності, прийшов до обґрунтованого висновку, що лише найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, з чим погоджується апеляційний суд.

Наявність у підозрюваного хвороби, що потребує постійного лікування, на думку колегії суддів не є перешкодою тримання його під вартою з огляду на наступне.

Відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту (далі Порядок), затвердженого спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104, цей Порядок визначає взаємодію закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту.

Відповідно до п. 2.1. зазначеного Порядку усі особи, які прибули до слідчих ізоляторів, у тому числі особи, які переміщуються під вартою (конвоюються), проходять первинний медичний огляд з метою виявлення осіб, яким заподіяно тілесні ушкодження та які становлять епідемічну загрозу для оточення або потребують невідкладної медичної допомоги.

Згідно п. 2.3. Порядку медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.

Відповідно до п.п. 2.6., 2.7. Порядку особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. У разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Враховуючи вищевикладене, особи, які перебувають під вартою, та є хворими, отримують медичну допомогу в амбулаторних умовах в медичних частинах та в спеціально визначених закладах охорони здоров`я.

Отже, перешкоди для лікування ОСОБА_7 під час перебування його під вартою відсутні.

Враховуючи вищевикладене, потреба в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного шляхом обрання останньому найсуворішого запобіжного заходу є виправданою.

За таких обставин колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 лютого 2021 року, якою застосовано щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 31 березня 2021 року включно, з можливістю внесення застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4