ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 648/574/21 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/572/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: про умовно-дострокове звільнення
від відбування покарання
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 11 березня 2021 року, відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Новопетрівка Великомихайлівського району Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Великомихайлівського районного суду Одеської області від 16 квітня 2015 року за ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 153 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 11 березня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Великомихайлівського районного суду Одеської області від 16 квітня 2015 року у виді 7 років позбавлення волі.
Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд зазначив, що ОСОБА_7 не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.
Відсутність діючих стягнень не доводить виправлення засудженого. Факт відбуття певної частини строку призначеного покарання є лише передумовою, а не безумовною (визначальною) підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання. Визнання вини та щире каяття є тими обставинами, що приймаються до уваги судом при визначені виду та міри покарання, але не є тими чинниками, що підлягають врахуванню при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення засудженого.
Судом враховано , що засуджений за період з червня 2019 року по січень 2021 року не працював, знаходився на повному державному забезпеченні, а участь у роботах по благоустрою установи та дотримання ним правил трудового розпорядку є обов`язком засудженого, що не може бути показником його сумлінної поведінки та ставлення до праці.
Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.
Вказує, що протягом відбування покарання неодноразово заохочувався адміністрацією установи, що свідчить про його сумлінну поведінку.
Офіційно не був працевлаштований, але на добровільних засадах виконував роботу днювального штабу житлової зони та двірника, приймає участь у ремонтних роботах.
Вважає, що кількість отриманих заохочень та позитивна характеристика адміністрації установи свідчать про те, що він довів своє виправлення.
Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.
Засуджений ОСОБА_7 завчасно, під особистий підпис повідомлений про дату та час апеляційного розгляду кримінального провадження. Заяву про особисту участь у судовому засіданні, в тому числі в режимі відеоконференції, на адресу суду не подавав.
Прокурор заперечив проти задоволення апеляційних вимог засудженого.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Мотиви суду.
Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою й ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Відповідно до ст. 6 КВК України - виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 засуджений вироком Великомихайлівського районного суду Одеської області від 16 квітня 2015 року за ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 152 КК України до 7 років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання обраховано з 16.04.2015 року, кінець строку 16.04.2022 року.
Зі змісту характеристики видно, що засуджений в ДУ «Дар`ївська виправна колонія №10» відбуває покарання з 21 червня 2019 року. За час перебування в установі порушень встановленого режиму відбування покарання не допускав. Приймає активну участь у роботах з благоустрою відділення та установи в цілому.
За період відбування покарання до засудженого 9 разів застосовувалися заходи заохочення за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки.
На засудженого було накладено 2 стягнення у виді догани та суворої догани. Вказані стягнення на даний час погашені у встановленому законом порядку, однак ці відомості свідчать про те, що поведінка засудженого протягом строку відбування покарання не була бездоганною та сумлінною.
20 січня 2020 року ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області було відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого.
Доказів того, що з цього часу засуджений довів своє виправлення, не надано.
Матеріали кримінального провадження не містять інформації на підтвердження факту працевлаштування ОСОБА_7 протягом усього строку відбування покарання.
При цьому відсутні відомості про те, що працевлаштування неможливе через відсутність виробничих потужностей чи з інших об`єктивних причин.
Отже є недоведеним сумлінне ставлення засудженого до праці.
Проаналізувавши дані про поведінку засудженого за весь час відбування покарання, а також дані, що характеризують особу засудженого в цілому, відомості про тяжкість та суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 .
На переконання колегії суддів, процес виправлення засудженого не досяг тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним.
Є неприйнятними посилання апелянта на відбуття певної частини строку покарання, призначеного вироком суду, як на достатню підставу для умовно-дострокового звільнення .
Факт відбуття певної частини строку призначеного покарання не є достатньою підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання.
Відсутність у засудженого діючих дисциплінарних стягнень не можна визнати тим чинником, який беззаперечно доводить його виправлення.
Дотримання умов режиму відбування покарання є мірою необхідної поведінки, обов`язком особи, засудженої до відбування покарання у виді позбавлення волі.
Наявність певної кількості заохочень у засудженого, відбуття ним визначеної частини строку покарання, дотримання умов режиму відбування покарання не можуть бути визнані достатніми підставами для застосування ст. 81 КК, оскільки ці відомості, як вже було зазначено, підлягають врахуванню у сукупності з відомостями про тяжкість вчиненого злочину, його суспільну небезпечність та репутацією особи засудженого в цілому за весь час відбування покарання.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно застосував положення ст. 81 КК України, належним чином мотивував своє рішення і доводи апеляційної скарги засудженого висновків суду першої інстанції не спростовують.
Підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали не встановлено.
Керуючись ст. 404,405, 407, 419, 376 ч. 2 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Залишити без змін ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 11 березня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4