УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, клопотання ОСОБА_4 про встановлення процесуальних строків в кримінальному провадженні,
встановив:
Заявник звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з вищевказаним клопотанням.
Клопотання мотивовано тим, що в провадженні Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві перебуває об`єднане кримінальне провадження № 0009368, порушене 11.08.2015 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.
Станом на день звернення заявника з клопотанням, підозра нікому не пред`явлена, досудове розслідування триває.
В межах розслідування зазначеного кримінального провадження, постановою прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 від 11.10.2019 нежилі приміщення, що є об`єктами кримінального правопорушення, визнані речовим доказом, а слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва від 24.01.2020 накладено арешт на вказані нежилі приміщення. Дані приміщення належать заявнику.
Заявником, в порядку ч. 2 ст. 55 КК України, подана заява про залучення його до кримінального провадження в якості потерпілого. Постанова про відмову у визначенні заявника потерпілим, не виносилася.
Заявник в клопотанні зазначає, що з моменту накладення арешту на його майно, органом досудового розслідування не здійснено процесуальних, слідчих, розшукових дій, направлених на закінчення досудового розслідування, що стало підставою для звернення заявника до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва із вищевказаним клопотанням.
В судовому засіданні адвокат заявника вимоги клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату розгляду клопотання повідомлявся належним чином.
Заслухавши адвоката заявника, дослідивши подані до матеріалів клопотання докази, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві перебуває об`єднане кримінальне провадження № 0009368, порушене 11.08.2015 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.
Станом на день звернення заявника з клопотанням, підозра нікому не пред`явлена, досудове розслідування триває.
В межах розслідування зазначеного кримінального провадження, постановою прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 від 11.10.2019 нежилі приміщення, що є об`єктами кримінального правопорушення, визнані речовим доказом, а слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва від 24.01.2020 накладено арешт на вказані нежилі приміщення. Згідно витягу з ЄДРРП, долученому до матеріалів клопотання, нежилі приміщення на праві власності належать заявнику.
Заявником, в порядку ч. 2 ст. 55 КК України, подана заява про залучення його до кримінального провадження в якості потерпілого.
Постанова про відмову у визначенні заявника потерпілим, органом досудового розслідування слідчому судді не надавалась.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.
Частиною 6 ст. 28 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.
Згідно ст. 219 КПК України (в редакції, чинній на момент порушення кримінального провадження), досудове розслідування повинно бути закінчено:
1) протягом одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку;
2) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
2. Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати:
1) двох місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку;
2) шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості;
3) дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Слідчим суддею встановлено, та не заперечувалось адвокатом ОСОБА_3 , той обставини, що станом на день розгляду клопотання, жодній особі про підозру у кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання, не повідомлено.
Враховуючи викладене, заявником не наведено обставин, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК України (в редакції, чинній на день порушення кримінального провадження).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 28, 219 КПК України
ухвалив:
В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про встановлення процесуальних строків в кримінальному провадженні відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: