ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8
представника потерпілої ОСОБА_9
підозрюваного ОСОБА_10 ,
захисника ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали скарги ОСОБА_10 про скасування повідомлення про підозру

за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_9 діючого в інтересах потерпілої ОСОБА_8 та прокурора Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 07 травня 2021 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 07 травня 2021 року задоволено скаргу ОСОБА_10 на повідомлення про підозру та скасовано повідомлення про підозру слідчого СУ ГУНП у Полтавській області ОСОБА_7 від 01 лютого 2021 року по кримінальному провадженню № 4200334 від 07 грудня 2018 року

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що повідомлення про підозру ОСОБА_10 від 01 лютого 2021 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 не було здійснено у встановленому порядку та є необґрунтованими.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, адвокатом ОСОБА_9 в інтересах потерпілої ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 07 травня 2021 року та постановити нову.

З рішенням районного суду не погоджується, так як вважає, що висновки викладенні в ухвалі слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що на його думку, слідчим ОСОБА_7 вчинено всі необхідні та передбачені вимогами КПК України дії для вручення повідомлення про підозру, підозра належним чином обґрунтована, а слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі був надавати фактичний аналіз доказам кримінального провадження на їх належність та допустимість.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 07 травня 2021 року скасувати та постановити нову, якою повінстю відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_10 про скасування повідомлення про підозру за ч. 1 ст. 121 КК України у кримінальному провадженні №0000334.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що дії слідчого відповідають приписам ст. 278 КПК України, підозра є обґрунтованою, та підтверджується відповідними доказами.

Відзначив, що при поданні скарги на повідомлення про підозру ОСОБА_10 порушено двомісячний строку, встановлений п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Крім того, звернув увагу, що оскаржуване рішення, всупереч положень ст. 303 КПК України, слідчим суддею прийнято після завершення досудового розслідування, оскільки 30 квітня 2021 року в порядку ст. 290 КПК України слідчим за дорученням прокурора повідомлено підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Також слідчим суддею Октябрського районного суду 26 березня 2021 року було перевірено дотримання слідчим вимоги ст. 194 КПК України та обрано ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши доповідача, позицію учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Однією із загальних засад кримінального провадження, згідно п.17 ч.1 ст.7 та ч.1 ст.24 КПК України, є - забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Право на доступ до суду, закріплене у п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути реалізовано тільки у відповідності до вимог національного законодавства, в зв`язку з чим слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування, діє в межах тих повноважень, які встановлені діючим кримінальним процесуальним законом, і не бере до уваги доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного, оскільки таке може бути перевірено тільки в результаті розгляду скарги по суті.

У ч.1ст.303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування.

Так, відповідно до п.10 ч.1ст.303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється у таких випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених КПК України запобіжних заходів; наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення

Стаття 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права встановлює, що кожен, хто притягується до кримінальної відповідальності, має право бути терміново та докладно повідомленим мовою, яку він розуміє, про характер і підставу пред`явленого йому звинувачення.

Письмове повідомлення про підозру в порядку, передбаченому ст.ст. 276-278 КПК України, у відповідності до положень п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України, є початковим моментом притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Отже, слід констатувати, що положення п.10 ч.1 ст. 303 КПК України чітко визначають момент, з початку якого повідомлення слідчого, прокурора про підозру може бути оскаржене підозрюваним, його захисником чи законним представником, зокрема після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Як убачається з матеріалів судової справи, старшим слідчим СУ ГУНП в Полтавській області підполковником поліції ОСОБА_7 за погодженням прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 01 лютого 2021 року, щодо ОСОБА_10 складено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 України.

З матеріалів провадження, вбачається, що 01 лютого 2021 року, 02 лютого 2021 року, 03 лютого 2021 року старшим слідчим СУ ГУНП в Полтавській області підполковником поліції ОСОБА_12 вживалися всі необхідні дії для направлення належного вручення повідомлення про підозру ОСОБА_10 , а саме: здійснено вихід за місцем проживання ОСОБА_10 адресом АДРЕСА_1 . Перевірено адреси можливих місць перебування ОСОБА_10 , зокрема: місце розташування ПП «КИСЕНЬ», власником якого він являється, за адресою: АДРЕСА_2 , а також місце розташування стрілецького тиру «Об`єкт 7,62», засновником та колишнім власником якого він є, за адресою: АДРЕСА_3 , у ході чого встановлено відсутність ОСОБА_10 за вказаними адресами (а.с. 41-43) .

Окрім, цього 02 лютого2021 письмове повідомлення про підозру ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, направлено рекомендованим листом поштою за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8, 44).

03 лютого 2021 року письмове повідомлення про підозру ОСОБА_10 , а також повістку про його виклик для проведення слідчих дій, в присутності двох понятих, було запропоновано отримати дружині останнього - ОСОБА_13 , яка від отримання вказаних процесуальних документів відмовилася (а.с 9) .

Вручення повідомлення про підозру особисто підозрюваному ОСОБА_10 відбулося 26 березня 2021 року (а.с. 4-7)

За таких обставин, враховуючи положення п.10 ч.1 ст. 303 КПК України, навіть якщо врахувати, що повідомлення особі про підозру відбулося 01 лютого 2021 року, в день складання, а із скаргою про скасування підозри ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді 31 березня 2021 року, слід констатувати, що строк, за спливом якого підозрюваний ОСОБА_10 чи його захисник мали набути право на оскарження повідомлення про підозру, для останніх, на день звернення зі скаргою, ще не настав (а.с. 1).

Таким чином, на час звернення 31 березня 2021 року до слідчого судді із скаргою на повідомлення про підозру у ОСОБА_10 були відсутні передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для розгляду скарги слідчим суддею, оскільки двомісячний строк після спливу якого у підозрюваного та його захисника виникне право на оскарження повідомлення про підозру не настав. У свою чергу слідчий суддя, усупереч діючим нормам КПК, прийняв скаргу до свого розгляду та постановив рішення по суті викладених в ній обставин, тобто припустився порушень вимог кримінального процесуального закону.

Вказане порушення вимог кримінального процесуального закону колегія суддів вважає істотним.

Відповідно до приписів ч.3 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За змістом ч.4 ст.304 КПК слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 та представника ОСОБА_9 діючого в інтересах потерпілої ОСОБА_8 підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 07 травня 2021 року підлягає скасуванню на підставі п.3 ч.1ст.409 та ч.1ст. 412 КПК, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_10 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Керуючись ст.ст. 405, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги прокурора Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 та представника ОСОБА_9 діючого в інтересах потерпілої ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 07 травня 2021 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_10 на повідомлення про підозру.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3