У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.05.2021 Справа №607/9391/21

Провадження №1-кс/607/3029/2021
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , військового комісара ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області скаргу адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_6 про незаконне затримання особи та звільнення з приміщення Обласного збірного пункту, -
ВСТАНОВИВ:

28.05.2021 до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_6 , на незаконне затримання останнього.

Скарга мотивована тим, що 25.05.2021 ОСОБА_6 був незаконно затриманий двома особами, які представились працівниками військового комісаріату, незаконно проникли у житло ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 та протиправно змусили ОСОБА_6 їхати з ними до військового комісаріату в АДРЕСА_1 , далі до центральної лікарні АДРЕСА_1 , і того ж дня доставили його й по даний час незаконно утримують його в приміщенні Обласного збірного пункту за адресою: АДРЕСА_2 . Будь-яке судове рішення, яке б давало підстави позбавляти ОСОБА_6 волі, відсутнє. З урахуванням викладеного адвокат ОСОБА_3 просить визнати незаконним затримання ОСОБА_6 та зобов`язати відповідальних осіб Обласного збірного пункту негайно звільнити ОСОБА_6 з приміщення даної установи, де він незаконно утримується.

У судовому засіданніадвокат ОСОБА_3 , скаргу подану в інтересах ОСОБА_6 підтримав та наполягав на тому, що дії працівників військкомату та його тримання на збірному пункті є незаконними та послався на те, що він є цивільним, за сімейним станом (наявністю утриманців (осіб з інвалідністю, неповнолітніх осіб)) та за своїм станом здоров`я не може бути призваним на військову службу та незаконно утримується на території збірного пункту. Заяви про надання права на відстрочку ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем військового обліку розглянуті не були. Вважає, що районні призовні комісії можуть прийняти рішення про надання призовнику відстрочки від призову на строкову військову службу за сімейними обставинами, незважаючи на небажання призовника нею скористатися, виходячи при цьому з того, що його призов може суттєво погіршити матеріальне становище осіб, яких відповідно до законодавства він повинен утримувати. Окрім цього зазначив, що ОСОБА_6 не міг бути позбавлений свободи без вмотивованої хвали суду, у порушення вимог ст. 29 Конституції України, ст. 208 КПК України, а також уповноважена службова особа суб`єкта подання інформації, яка здійснила затримання особи, негайно після фактичного затримання особи не повідомила центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги про затримання.

Прокурор Тернопільської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що наявність чи відсутність порушення прав ОСОБА_6 прокуратурою може бути перевірена виключно в межах кримінального провадження відомості про яке може бути внесено за заявою про кримінальне правопорушення поданою 28.05.2021 адвокатом ОСОБА_3 . Проти задоволення скарги, заперечував оскільки ОСОБА_6 не затримувався та під вартою не перебуває.

Військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 з доводами адвоката скаржника не погодився, надав суду копії документів (особову справу призовника), щодо законності перебування ОСОБА_6 у Обласному збірному пункті. Крім того пояснив, що ОСОБА_6 добровільно пішов разом із працівниками військового комісаріату, а також пройшов медичний огляд військово-лікарською комісію у двох медичних установах, визнаний придатним для проходження військової служби та того ж дня був доставлений до збірного пункту для подальшого відправлення до військової частини, а відтак його свобода пересування обмежена на законних підставах. Також просив врахувати, що ОСОБА_6 не просив надати йому відстрочку та не подавав документів, які давали підстави вважати про наявність сімейних обставин для відстрочки служби, а з заявою про відстрочку звернулася мама ОСОБА_6 .

Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали скарги та подані в судовому засіданні документи, слідчий суддя встановив такі обставини.

Після отримання заяви захисника щодо захисту прав ОСОБА_6 , який за даними захисту незаконного утримується в приміщенні Обласного збірного пункту за адресою: АДРЕСА_2 , слідчий суддя постановив ухвалу про зобов`язання керівника Обласного збірного пункту ( АДРЕСА_2 ) надати відомості (документи), на підставі яких ОСОБА_6 затриманий та утримується у даній установі та доставити на 15-30 год. 28 травня 2021 року до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за адресою вул. Котляревського, 34, м. Тернопіль ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 для з`ясування підстав позбавлення свободи останнього.

Дана ухвала суду в частині доставлення ОСОБА_6 до залу судового засідання виконана не була.

Відповідно до ч.2 ст.206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Як вбачається з матеріалів наданих ІНФОРМАЦІЯ_4 , за обліково-алфавітною книгою заведено облікову картку призовника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 мешканця АДРЕСА_1 , зазначено склад сім`ї призовника, результати приписки, результати призову.
Згідно картки медичного огляду призовника на збірному пункті Тернопільської області 25.05.2021 року ОСОБА_6 , 1998 року народження у ІНФОРМАЦІЯ_6 та СТ Тернопільської області, надано висновок голови медичної комісії про придатність до військової служби.
Аналогічно, згідно витягу із протоколу № 17 від 25.05.2021 року, рішенням призовної комісії згідно ч.1 ст.15 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», вирішено ОСОБА_6 , 1998 року народження визнати придатним до військової служби, призвати на строкову військову службу в ракетні частини, та зарахувати до команди № НОМЕР_1 .
Відповідно іменного списку від 25.05.2021 року на військову команду № НОМЕР_2 , ОСОБА_6 направлений з ІНФОРМАЦІЯ_2 на обласний збірний для відправлення у військову частину. У графі 6 «з`явився до ТЦК та СП для відправлення у військову частину» зазначено, що ОСОБА_6 з`явився 25.05.2021 року.
Вказаним обставинам передувало інформування батьків призовників листом від 09.03.2021 року № 291 ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо розшуку сина, який порушує ЗУ «Про військовий облік і військову службу», роз`яснення, що у разі неприбуття за адресою ІНФОРМАЦІЯ_7 , то особова справа буде передана до правоохоронних органів та буде внесено відомості до «Єдиного реєстру громадян, які ухиляються від виконання військового обов`язку». Згідно списку розсилок повідомлень призовникам ОСОБА_6 зазначений під № 78 та адреса проживання АДРЕСА_1 .
Призовник ОСОБА_6 внесений до списку призовників 1994-2003 років народження, що ухилялися від проходження медичної та призовної комісії ході весняного призову 2021 року під порядковим №60.
Відповідно до списку військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_8 , які підлягають весняному призову 2021 року на строкову службу в зоні відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_7 призовник ОСОБА_6 зазначений під порядковим № 172.
Так, на підставі Указу Президента України № 71/2021 Про звільнення в запас військовослужбовців строкової військової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2021 році у всіх областях України проходить набір на строкову військову службу.

Стаття 65 Конституції України проголошує, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
За приписами статей 2, 3, 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України»; «Про Збройні Сили України»; «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Комплектування військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань здійснюється шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
Відповідно до статті 15 вищевказаного Закону на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу.
Призов громадян України на строкову військову службу включає проходження ними призовної комісії та відправлення їх до військових частин.
Організація підготовки та проведення призову громадян України на строкову військову службу здійснюється міськими (районними) державними адміністраціями (виконавчими органами міських рад) у взаємодії з міськими (районними) військовими комісаріатами. Порядок організації підготовки та проведення призову громадян України на строкову військову службу визначається цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Строки проведення призову (призовів) громадян України на строкову військову службу визначаються Указом Президента України.
Після набрання чинності Указом Президента України щодо проведення чергового призову: призовники, яким надійшла повістка районного (міського) військового комісаріату на прибуття до призовної дільниці для проходження призовної комісії, зобов`язані прибути в пункт і у строк, зазначені в повістці; у разі якщо за будь-яких обставин повістка не надійшла, громадяни призовного віку зобов`язані з`явитися до призовної дільниці в десятиденний строк з дня початку відповідного чергового призову, визначеного Указом Президента України;
призовники, які змінили місце проживання, зобов`язані в семиденний строк прибути до районного (міського) військового комісаріату за новим місцем проживання для взяття на військовий облік; керівники підприємств, установ, організацій і закладів освіти незалежно від підпорядкування та форм власності на вимогу військових комісаріатів забезпечують своєчасне прибуття громадян призовного віку до призовних дільниць.
У разі неявки призовника без поважних причин за викликом районного (міського) військового комісаріату на призовну комісію він несе відповідальність, установлену законом.
Поважними причинами неприбуття призовників до призовних дільниць у строк, установлений військовим комісаріатом, які підтверджені відповідними документами, визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба призовника або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у зазначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини, дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини.
За положенням статті 16 цього Закону для проведення призову громадян України на строкову військову службу в районах (містах) утворюються призовні комісії, на які, зокрема, покладається організація медичного огляду призовників та призов громадян України на строкову військову службу з призначенням їх для служби у Збройних Силах України чи іншому військовому формуванні; надання призовникам відстрочки від призову на строкову військову службу на підставах, передбачених статтею 17 цього Закону; звільнення призовників від призову на строкову військову службу на підставах, передбачених статтею 18 цього Закону, взяття їх на облік військовозобов`язаних або виключення з військового обліку.
Керівництво і контроль за діяльністю районних (міських) призовних комісій в Автономній Республіці Крим, областях та місті Києві здійснюють призовні комісії Автономної Республіки Крим, обласні та Київська міська призовні комісії.
Частини 5,9 цієї норми передбачають, що рішення призовної комісії, призовної комісії Автономної Республіки Крим, обласних, Київської міської призовних комісій може бути оскаржено громадянином України до призовної комісії вищого рівня (районної (міської) або до суду в порядку, передбаченому законом.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.03.2002 № 352 затверджене Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, яке визначає, зокрема, повноваження органів військового управління та обов`язки посадових осіб Збройних Сил з підготовки та проведення призову громадян на строкову військову службу, порядок ведення військового обліку призовників та взаємодію військових комісаріатів з державними органами та органами місцевого самоврядування з питань виконання громадянами правил військового обліку; порядок призову громадян на строкову військову службу та відправлення їх до військових частин.
Відповідно до пункту 68 вищевказаного Положення районні військові комісари зобов`язані особисто контролювати прибуття призовників для проходження призовної комісії, а стосовно осіб, які не прибули на призовну комісію, вживати заходів для встановлення причин їх неприбуття і розшуку.
Про всі випадки неприбуття призовників для проходження призовної комісії без поважних причин районні військові комісаріати повідомляють органи внутрішніх справ щодо їх розшуку.
Органи внутрішніх справ у встановленому законом порядку зобов`язані проводити розшук, затримання і доставку до районних військових комісаріатів громадян, які ухиляються від виконання загального військового обов`язку.
За нормою ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на строкову військову службу, вважається день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту.
Особливістю правового статусу військовослужбовців в Україні є те, що вони користуються конституційними правами і свободами з певними обмеженнями.
У відповідності зі статтею 17 Закону України «Про Збройні Сили України» військовослужбовці можуть бути обмежені у свободі пересування, вільному виборі місця проживання, праві вільно залишати територію України.
Статут внутрішньої служби Збройних Сил України встановлює, що військовослужбовці строкової служби у вільний від занять та робіт час мають право вільно переміщатися по території військової частини, а під час звільнення - і в межах гарнізону. Виїзд військовослужбовців строкової служби за межі гарнізону (за винятком випадків відбуття у відпустку або відрядження) забороняється.
За положеннями статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.
Відповідно до статті 12 цього Закону свободу пересування відповідно до закону може бути обмежено, зокрема, на територіях військових об`єктів.
Згідно з вимогами частин 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно частин 1-3 статті 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Відповідно до ст. 208 КПК України передбачено право затримання уповноваженою службовою особою без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, у визначених випадках.

Згідно статті 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.
За приписами п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
З системного аналізу норми статті вказаних статтей КПК України в сукупності з положеннями статей 1, 2 цього Кодексу можна дійти висновку, що загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини поширюються на будь-які випадки, незалежно від процедури, під час якої виникають відповідні обставини, при цьому орган державної влади чи службова особа, які утримують особу під вартою, повинна довести існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду та позбавлення її свободи.
Згідно довідки про склад сім`ї від 26.05.2021 року № 1077 Збаразького міського КП Збараж ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає у АДРЕСА_1 . До складу сім`ї входять: мати ОСОБА_7 (вдова) є інвалідом 3 групи інвалідності, сестра ОСОБА_8 інвалід 3 групи інвалідності, неповнолітні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які є племінниками ОСОБА_6 , знаходяться на його утриманні. Аналогічна інформація наведена у довідці № 1075, а також щодо місця реєстрації ОСОБА_6 за вищевказаною адресою. Окрім цього ОСОБА_6 є напівсиротою, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_9 помер його батько ОСОБА_11 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 24.11.2018 року).
З скарги вбачається, що 27.05.2021 року ОСОБА_7 в інтересах сина подала до Збаразького районного військового комісаріату (за місцем реєстрації та військового обліку) заяву про надання ОСОБА_6 права на відстрочку у зв`язку з наведеними обставинами, проте ця заява розглянута не була, про прийняте рішення її не повідомлено.
Слідчий суддя відхиляє як недоведені доводи адвоката ОСОБА_3 на те, що ОСОБА_6 через підкорення наказу змушений був залишатися поряд із службовою особою Збаразького РТЦК спочатку у військовому комісаріаті в АДРЕСА_1 , далі у центральній лікарні АДРЕСА_1 , а подальшому у приміщенні Обласного збірного пункту, оскільки ОСОБА_6 в період часу з 25.05.2021 по 27.05.2021 про його незаконне затримання чи інші неправомірні дії, щодо нього не заявляв, хоча (за твердженнями адвоката) мав можливість це зробити, оскільки мав мобільний телефон, яким і на даний час користується.
Надані суду дані ІНФОРМАЦІЯ_7 свідчать про те, що ОСОБА_6 на момент розгляду скарги не є особою, яка незаконно позбавлена волі чи утримується під вартою, а тому відсутні відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення. ОСОБА_6 у встановленому законом порядку призваний на строкову військову службу, йому присвоєне військове звання і призовника направлено для перебування до військової частини, відомості про відстрочку чи звільнення від призову відсутні у зв`язку із чим в поданій скарзі, слідчий суддя вважає, необхідно відмовити.
Разом із цим, слід наголосити, що для перебування призовника на збірному пункті військового комісаріату, будь-якої ухвали суду не потребується. Обласний збірний пункт не є місцем відбування покарання у вигляді позбавлення волі або тримання під вартою.
В даному випадку правовідносини, що виникли між ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_6 не регулюються нормами КПК України. Незгода призовника, його представника чи батьків з висновками медичної комісії не відноситься до компетенції слідчого судді. Також до компетенції слідчого судді не відноситься вирішення питання щодо звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу з врахуванням даних наведених у скарзі адвокатом. Відсутні і повноваженнями надавати оцінку діям службових осіб військового комісаріату та збірного пункту щодо дотримання порядку проведення призову на строкову військову службу.
На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 7, 206, 208, 209, 213 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_6 про незаконне затримання особи та звільнення з приміщення Обласного збірного пункту відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1