ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/3757/20 Головуючий І-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1083/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника - адвоката ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2020 року у відношенні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, не одруженого, який не працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 18.05.2018 р. Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. З ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із застосуванням іспитового строку на 2 роки,
Визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання
-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі;
-за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 КК України призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим строком два роки позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання, призначене за вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 18.05.2018 р. у вигляді одного року та двох місяців позбавлення волі, і остаточно призначено ОСОБА_7 покарання строком три роки та два місяці позбавлення волі.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, не одруженого, який не працює, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,-
визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання
-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі,
-за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 КК України ОСОБА_8 призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим строком два роки позбавлення волі.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення та відраховується початок строку відбування покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з моменту їх затримання, а саме, з 27.02.2020 р. Запобіжний захід ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено без змін тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор».
Згідно вироку ОСОБА_7 16.01.2020 р. приблизно о 17:30 год. знаходився поблизу магазину ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», який розташований за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 71, разом із раніше знайомим йому ОСОБА_8 , і діючи за раптово виниклим злочинним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, вступив у злочинну змову з останнім, розподіливши злочинні ролі. Діючи згідно розробленого злочинного плану ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зайшли до торгівельного залу магазину ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», який знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 71, де, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки та реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 взяв з вітрини одну скляну пляшку віскі «Johnnie Walker Red Label» об`ємом 0,5 л, вартістю 229,90 гривень, яку сховав під одягнену на ОСОБА_7 куртку. В подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі, по черзі вийшли з приміщення магазину ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», пройшовши касову зону, не сплативши за вищевказаний товар, та залишили приміщення магазину, таким чином з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
В результаті злочинних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ТОВ «АТБ- МАРКЕТ» спричинено матеріальну шкоду на суму 229, 90 гривень.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, 16.01.2020 р. приблизно о 18:00 год. ОСОБА_7 знаходився поблизу супермаркету «КЛАСС», що належить ТОВ «Компанія «Гранд-маркет», який розташований за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 128-В, разом із раніше знайомим йому ОСОБА_8 , де діючи повторно за заздалегідь виниклим злочинним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, вступив у злочинну змову з останнім, розподіливши злочинні ролі. Діючи згідно розробленого злочинного плану ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зайшли до торгівельного залу супермаркету «КЛАСС», що належить ТОВ «Компанія Гранд-маркет», який розташований за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 128-В, де, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, та реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 взяв з вітрини один блок цигарок ТМ «Rothmans Demi Міх» вартістю 329,42 гривень та один блок цигарок ТМ «Rothmans Demi Click» вартістю 337,33 гривень. Далі, ОСОБА_8 діючи згідно розробленого злочинного плану, виконуючи відведену йому роль, сховав під куртку одягнену на ОСОБА_7 по черзі вказані цигарки, який в цей час спостерігав за навколишньою обстановкою.
Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_8 попрямували на вихід по черзі з супермаркету повз каси, не сплачуючи за товар. Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили усі дії, які вважали необхідними для реалізації свого злочинного єдиного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, однак не довели його до кінця з причин, які не залежали від їх волі, оскільки при спробі покинути місце скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном, їх дії були помічені співробітниками охорони супермаркету, які зупинили ОСОБА_7 та викликали співробітників поліції.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 намагалися заволодіти майном, що належить супермаркету «КЛАСС» ТОВ «Компанія «Гранд-маркет», на загальну суму 666, 75 гривень.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно за передньою змовою групою осіб.
На вказаний вирок суду прокурор у кримінальному провадженні та обвинувачений ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.
Прокурор до початку апеляційного розгляду відмовився від поданої апеляційної скарги, про що надав суду відповідну письмову заяву.
Обвинувачений в своїй апеляційній скарзі просить врахувати, що він раніше не судимий, вину визнав повністю, допомагав слідству, має дружину, в якої на утриманні знаходиться малолітня дитина, був єдиним годувальником у родині, в подальшому обіцяє не порушувати закон, став на шлях виправлення.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг колегія суддів дійшла наступного.

Висновки суду відносно фактичних обставин справи, винності обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень та правильності кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не заперечуються. Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При призначенні покарання відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 раніше не судимий, згідно службової характеристики під час проходження служби солдатом в роті забезпечення навчального процесу Національної академії Національної гвардії України з 21.06.2016 р. до 30.11.2017 р. характеризується незадовільно, як недисциплінований солдат, який допускає негідні вчинки, в зв`язку з чим, не рекомендується для подальшого проходження служби в органах внутрішніх справ та інших силових структурах, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та встановленню об`єктивної істини по справі. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані щодо особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання та дійшов висновку про призначення покарання у межах, встановлених санкцією статті КК України, та за сукупністю злочинів. Призначене судом покарання як окремо за кримінальні правопорушення так і за сукупністю злочинів є обгрунтованим, відповідає тяжкості вчиненого та є необхідним для досягнення цілей покарання. За змістом ст. 75 КК рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК. Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини і захистом інтересів держави й суспільства. Питання щодо призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання, тощо. Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням усіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення. Судом встановлено, що ОСОБА_8 вчинив два корисливих кримінальних правопорушення разом з обвинуваченим ОСОБА_7 . Наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих було враховано судом при визначенні міри покарання, але зазначене не є безумовною підставою для застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України. Крім того, апеляційні доводи ОСОБА_8 про те, що він має дружину, на утриманні якої знаходиться малолітня дитина, а обвинувачений їх забезпечував, не мінімізують суспільної-небезпечності вчиненого, оскільки наявність цих обставин не перешкодила ОСОБА_8 вчинити кримінальні правопорушення. З метою виправлення останнього та попередження ним вчинення кримінальних правопорушень в подальшому відбування покарання без ізоляції від суспільства, на переконання апеляційного суду, буде недостатнім.
Призначене судом покарання відповідає вимогам ст.ст. 50 та 65 КК України, оскільки за своїм видом і розміром є справедливим, через що підстав для зміни вироку за доводами обвинуваченого, колегія суддів не вбачає. Поряд з цим, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного обвинувального вироку не вбачається.
Керуючись ст.ст.405,407, 418 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2020 року у відношенні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий

Судді: