Справа № 136/546/21
УХВАЛА
іменем України
"18" травня 2021 р. м. Липовець
Липовецький районний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000241 від 17.11.2020, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, одруженого 31.08.2019, має малолітню дитину дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого водієм автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_5 ,

з боку захисту

обвинуваченого ОСОБА_3

інших учасників

потерпілої ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її в Збройних Силах України, в порушення вимог ст.ст. 14, 16 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 2.9 (а), 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, положень Військової присяги, ст.ст. 11, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 17 листопада 2020 року близько 13 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Миру в смт. Турбів Липовецького району Вінницької області в напрямку зі сторони м. Вінниця в сторону центру смт. Турбів, не переконався перед початком руху та зміною напрямку руху, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, допустив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_6 , яка рухалася в попутному напрямку по обочині правої сторони проїжджої частини, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді забійно-рваної рани лівої брови, закритого уламкового внутрішньо-суглобового перелому дистального метаепіфіза лівої променевої кістки зі зміщенням, закритого перелому човникоподібної кістки без зміщення, які не являлися небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувалися загрозливими для життя явищами та відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.
Такі дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Потерпіла в судовому засіданні показала, що обвинувачений їй відшкодував повністю збитки як майнового так і немайнового характеру, жодних претензій до нього вона не має, між ними відбулось примирення, а його посткримінальна поведінка свідчить про щире каяття та усвідомлення вчиненого діяння, тому просила суд звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, а провадження у справі закрити.
Обвинувачений в судовому засіданні надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України та закриття відносно нього кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України, оскільки він примирився із потерпілою, повністю відшкодував завданні їй збитки, щиро кається про вчинене, зробив належні висновки.
У судовому засіданні прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з підстав примирення винного з потерпілою.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про таке.
Судом встановлено, що вищезазначене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 скоїв 17.11.2020, тобто до набрання чинності Законом України від 16.02.2021 № 1231-IX, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» відповідно до якого було внесено зміни до ст.46 КК України, та якою передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Ураховуючи викладене, з урахуванням загальних положень КК України, суд вважає необхідним застосувати норми ст.46 КК України, яка була чинною на час вчинення даного злочину, відповідно до якої особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вперше вчинив злочин, який відповідно до положень ст.12 КК України, є нетяжким злочином, потерпіла з обвинуваченим примирились, заподіяна шкода відшкодована в добровільному порядку, цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Також судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, передбачену ст.46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягав на закритті кримінального провадження.

Будь-яких обставин, які згідно з правилами КПК перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за заявою потерпілої не встановлено.

При цьому, суд враховує, що звільнення від кримінальної відповідальності, в тому числі внаслідок примирення є комплексним, міжгалузевим інститутом кримінального та кримінального процесуального законодавства, спрямованого на задоволення/відновлення прав потерпілого та заохочення позитивної посткримінальної поведінки суб`єкта злочину. На забезпечення дієвості правових механізмів інституту примирення, його цілей і мети впливають «складні» зв`язки між принципами публічності і диспозитивності.

Питання примирення між потерпілим та обвинуваченим з точки зору пріоритетності публічного чи то приватного інтересу було предметом розгляду Верховним Судом України в постанові від 31.03.2016 року у справі 5-27кс16.

Таким чином, оскільки визначені кримінальним законом підстави встановлені, які дають можливість звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку закриття даного кримінального провадження.

Питання про речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст.100, 124 КПК України.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.
Судом встановлено, що у кримінальному провадженні застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, питання про яке суд вирішує відповідно до ст.174 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 44, 46 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 285, ст. 286, ст.288, 369 - 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000241 від 17.11.2020, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - закрити.
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із примиренням винного з потерпілими.
Речові докази автомобіль марки «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходиться на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Відділу поліції №4 (раніше Липовецького ВП), -повернути законному володільцю, скасувавши арешт такого майна накладений ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 20.11.2020..
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 3432 (три тисячі чотириста тридцять дві) гривні 45 коп..
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подано протягом семи днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції через Липовецький районний суд Вінницької області.
Ухвала суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1