Справа № 307/3085/15-к
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.03.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , у відсутності учасників судового розгляду, розглянув у письмовому провадженні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/34/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 16. 01. 2021.
Ухвала слідчого судді мотивована тим, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0001349 від 07. 08. 2015, відносно ОСОБА_7 направлений до Тячівського районного суду Закарпатської області на розгляд та кримінальне провадження призначено до судового розгляду, тобто, стадія досудового розслідування у кримінальному провадженні, в межах якого подана дана скарга, закінчилася з моменту направлення обвинувального акту до суду, що відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, є підставою для повернення скарги.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 16. 01. 2021 та зобов`язати посадових осіб Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області та прокурора Тячівської місцевої прокуратури надати їй процесуальні документи копії протоколу обшуку та протоколу добровільної видачі. В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_5 зазначає, що чинний КПК України передбачає, що сторони кримінального провадження мають рівні права в тому числі на збирання та подання доказів, а обов`язком суду є створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Вважає, що висновок слідчого судді про те, що після моменту передачу обвинувального акту до суду, сторона захисту не мала права самостійно звертатися для отримання копії документів, які мають значення при винесенні вироку, суперечить чіткому змісту закону.
-2-

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, скаржника ОСОБА_5 , неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. Крім того апеляційний суд враховує заяву ОСОБА_5 про розгляд апеляційної скарги у її відсутності.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Згідно ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді - судді суду першої інстанції, належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого,

-3-

дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Пунктом 5 частини 1 статті 3 КПК України визначено, що досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001349 від 07. 08. 2015, відносно ОСОБА_7 направлений до Тячівського районного суду Закарпатської області, і ухвалою цього ж суду від 18. 01. 2017 у даному кримінальному провадженні на 31. 01. 2017 було призначено підготовче судове засідання.
Також, ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 31. 01. 2017 кримінальне провадження № 0001349 від 07. 08. 2015 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, призначено до судового розгляду.
Про вказані обставини, слідчому судді стало відомо під час вирішення питання призначення скарги ОСОБА_5 до розгляду.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України кримінальним провадженням визнається досудове розслідування та судове провадження, п. 5 даної частини статті дає визначення досудовому розслідуванню, яке є стадією кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, окрім іншого, направленням до суду обвинувального акту.
Нормами глави 26 КПК України «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» визначено як перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, що можуть бути оскарженні «під час досудового розслідування» (стаття 303 КПК України), так і перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені «під час судового розгляду», (стаття 309 КПК України).
Використання в цій главі КПК України словосполучення «під час досудового розслідування» дає підстави стверджувати про те, що вказані дії можуть здійснюватися виключно на стадії досудового розслідування, тобто до направлення обвинувального акту до суду.
Передбачені процесуальними нормами обмежені строки досудового розслідування обумовлюють необхідність термінового вирішення питань під час досудового розслідування, у зв`язку з чим КПК України встановлює скорочені строки розгляду заяв та скарг на даній стадії. Зазначене зумовлене необхідністю оперативного здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні саме на стадії досудового розслідування, виходячи із засад цієї стадії провадження. Закінчення ж цієї стадії завершує здійснення функції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, яка

-4-

реалізується слідчими суддями та судами апеляційної інстанції в порядку оскарження ухвал слідчих суддів, з чим, відповідно, відпадає необхідність в оперативності такого судового контролю.
У разі направлення обвинувального акту до суду вже не слідчий суддя, а саме суд першої інстанції під час судового провадження вирішує всі питання за даним провадженням, в тому числі щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у ньому. За таких обставин судовий контроль, що здійснюється на стадії досудового розслідування слідчим суддею, переходить до повноважень суду першої інстанції під час судового провадження, саме з моменту закінчення досудового розслідування - направлення обвинувального акту до суду.
Враховуючи наведене, всі питання, що виникають під час кримінального провадження, вирішуються поетапно і лише тим судом, який має на це компетенцію на відповідній стадії, тому колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею обґрунтовано застосовано норми ч. 2 ст. 304 КПК України у даному випадку, оскільки слідчий суддя вже не мав процесуальної можливості розглянути скаргу ОСОБА_5 по суті, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 й необхідності скасування ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 16. 01. 2021.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 16. 01. 2021, якою повернуто скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на дії (бездіяльність) посадових осіб Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області та Тячівської місцевої прокуратури, яка полягає у не розгляді її клопотання, поданого в порядку ст. ст. 220, 221 КПК України, про надання їй копій процесуальних документів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001349 від 07. 08. 2015, без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: