Справа № 357/4456/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.06.2021 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, судове провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, повною середньою освітою, не працюючого, розлученого, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер картки платника податку НОМЕР_1 , раніше судимого:

1)23.04.2021 - вироком Білоцерківського міськрайсуду за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі.

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 146 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,
захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8
обвинувачений ОСОБА_6

в с т а н о в и в:
24 січня 2017 року близько 19 год. між ОСОБА_6 та його співмешканкою ОСОБА_9 , за місцем їх спільного проживання - в квартирі АДРЕСА_3 , виник словесний конфлікт щодо наявності у нього інтимних стосунків із ОСОБА_10 .
В подальшому ОСОБА_6 , з метою спростування указаного факту та відповідних чуток, які ніби-то розповсюджували ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , вирішив відвідати спільно із ОСОБА_9 указаних осіб, з`ясувавши причини розповсюдження чуток.
Реалізовуючи свій злочинний задум ОСОБА_6 зателефонував до ОСОБА_13 , який на автомобілі марки «ВАЗ 2104», державний номерний знак НОМЕР_2 , надає послуги по перевезенню пасажирів, та попросив його приїхати за вищевказаною адресою його проживання та надати послуги по перевезенню.
Крім того, ОСОБА_6 зателефонував своєму знайомому неповнолітньому ОСОБА_14 , вказавши щоб той негайно взяв декількох своїх друзів та з ним зустрівся.
Близько 20 години 20 хвилин ОСОБА_13 на автомобілі марки «ВАЗ 2104», державний номерний знак НОМЕР_2 , приїхав до будинку по АДРЕСА_4 .
При цьому ОСОБА_6 будучи розлюченим на ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , з метою нанесення їм тілесних ушкоджень, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , взяв кухонний молоток для відбивання м`яса, після чого спільно із ОСОБА_9 разом вийшли з помешкання та сіли до автомобіля марки «ВАЗ 2104», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_13 , якому ОСОБА_6 вказав їхати до ринку, розташованому на масиві Леваневського в м. Біла Церква.
Прибувши до ринку, ОСОБА_6 зустрівся із неповнолітнім ОСОБА_14 та двома його товаришами - ОСОБА_15 та неповнолітнім ОСОБА_16 , яким повідомив, що потребує їхньої силової підтримки при вирішенні виниклої у нього конфліктної ситуації. На вказану пропозицію останні погодились.
Після цього, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 на автомобілі марки «ВАЗ 2104», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_13 , за вказівкою ОСОБА_6 поїхали до будинку АДРЕСА_5 , де проживає ОСОБА_11 .
Прибувши за вказаною адресою ОСОБА_6 зайшов до під`їзду будинку та з квартири АДРЕСА_6 , в якій проживає ОСОБА_11 , покликав останнього для спілкування.
Вийшовши із під`їзду ОСОБА_6 та ОСОБА_11 спілкувались з приводу розповсюдження чуток, під час розмови останній категорично заперечував свою причетність.
У зв`язку із цим, 24 січня 2017 року близько 20 години 50 хвилин ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 на автомобілі марки «ВАЗ 2104», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_13 , приїхали до місця проживання ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , що знаходиться по АДРЕСА_7 , з метою спілкування щодо розповсюдження відносно ОСОБА_6 неправдивих чуток.
По прибуттю за вказаною адресою ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 пройшли на подвір`я домоволодіння та в подальшому зайшли до будинку, двері якого відчинив ОСОБА_12 .
Перебуваючи в будинку, ОСОБА_6 , будучи розлюченим на ОСОБА_12 , незважаючи на його запевнення непричетності до розповсюдження відносно нього чуток, упродовж приблизно 15 хвилин наносив йому численні удари кулаками рук та молотком для відбивання м`яса по голові та тулубу.
У цей час у будинку перебували ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , а також періодично з`являлись ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_13 .
Подавивши волю ОСОБА_12 до супротиву, проявляючи над ним фізичну перевагу, контролюючи його дії, ОСОБА_6 незаконно позбавив його волі, змушуючи повідомити місце знаходження його співмешканки ОСОБА_10 , а також їхати з ним до вказаного місця.
З метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на позбавлення волі потерпілого ОСОБА_12 , ОСОБА_6 звелів йому одягтись та сісти до автомобіля марки «ВАЗ 2104», державний номерний знак НОМЕР_2 .
Перебуваючи під фізичним впливом ОСОБА_6 та будучи позбавленим можливості вільно обирати місце знаходження, потерпілий ОСОБА_12 одягнувся та у супроводі ОСОБА_6 сів до вказаного автомобіля, вказавши на вимогу останнього місце знаходження ОСОБА_10 , а саме будинок по АДРЕСА_8 .
Після цього, ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а також ОСОБА_12 , який, будучи позбавленим ОСОБА_6 волі та підкоряючись його незаконним вимогам, на автомобілі марки «ВАЗ 2104», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_13 , поїхати до будинку по АДРЕСА_8 .
Близько 21 години 30 хвилин, по прибуттю до зазначеного будинку, ОСОБА_6 , подавляючи волю ОСОБА_12 до здійснення вчинків за власним бажанням, змусив останнього із власного мобільного телефону викликати ОСОБА_10 .
Після того, як ОСОБА_10 вийшла із будинку, ОСОБА_9 ногами та руками нанесла їй численні удари по голові та тулубу, пред`являючи претензії у розповсюдженні чуток відносно ОСОБА_6 .
При цьому ОСОБА_6 , з метою продовження нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , подавляючи волю останніх до супротиву, проявляючи над ними фізичну перевагу та контролюючи їх дії, усупереч їх бажанням, помістив потерпілих ОСОБА_17 та ОСОБА_10 до багажника автомобіля марки «ВАЗ 2104», державний номерний знак НОМЕР_2 . Після чого ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та водій ОСОБА_13 сіли до указаного автомобіля, де останньому ОСОБА_6 вказав їхати в сторону виїзду з м. Біла Церква в напрямку автодороги «Київ - Одеса», з метою продовження нанесення потерпілим тілесних ушкоджень та уникнення викриття.
Доїхавши до указаної автодороги ОСОБА_6 звелів водію ОСОБА_13 скерувати автомобіль на автодорогу «Київ - Одеса» та рухатись по ній в напрямку м. Одеса.
Близько 21 години 50 хвилин, доїхавши до 90-го кілометру указаної автодороги, ОСОБА_6 наказав водію ОСОБА_13 зупинити автомобіль на узбіччі, після чого, із багажника вказаного транспортного засобу дістав потерпілого ОСОБА_12 , якому кулаками рук наніс численні удари по голові та тулубу.
У цей час ОСОБА_9 , діставши із багажника автомобіля потерпілу ОСОБА_10 , нанесла їй руками та ногами численні удари по голові та тулубу.
З метою уникнення уваги сторонніх осіб, ОСОБА_6 близько 21 години 55 хвилин, здійснюючи утримання ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , яких незаконно позбавив волі, знову помістив їх до багажника автомобіля, а водію звелів їхати на визначене ним місце.
На виконання вказівки ОСОБА_6 , автомобіль марки «ВАЗ 2104», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_13 , з`їхав із автодороги «Київ-Одеса» на автодорогу в напрямку с. Шкарівка Білоцерківського району, а в подальшому із вказаної автодороги на дорогу по напрямку до с.Черкас Білоцерківського району, по якій проїхавши приблизно 1,5 км., близько 22 години 30 хвилин зупинився на узбіччі.?
Вийшовши із автомобіля ОСОБА_6 дістав із багажника потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , які були незаконно ним позбавлені волі, після чого наніс численні удари кулаками рук по голові та тулубу ОСОБА_12 .
Крім того, ОСОБА_6 наказав ОСОБА_15 , неповнолітнім ОСОБА_14 та ОСОБА_16 також наносити тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_12 , які відчуваючи страх перед ОСОБА_6 , зробили вигляд, що нанесли по декілька ударів кулаками рук по тулубу потерпілого ОСОБА_12 .
В цей час ОСОБА_9 руками та ногами нанесла численні удари по голові, тулубу, руках та ногах ОСОБА_10 .
При цьому, ОСОБА_6 , залишивши ОСОБА_12 , підійшов до ОСОБА_10 , однією рукою взяв за волосся, а іншою наніс два удари по голові, в область правого виска, один удар в ліву сторону її тулуба та один удар в живіт.
Близько 22 години 50 хвилин ОСОБА_6 припинив нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , після чого помістивши їх до багажника автомобіля звелів водієві ОСОБА_13 скерувати автомобіль до місця проживання потерпілих.
Близько 22 години 58 хвилин, по прибуттю до будинку по АДРЕСА_7 потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_10 було залишено за місцем їх проживання.
25 січня 2017 року близько 00 годин 05 хвилин ОСОБА_12 було госпіталізовано до Білоцерківської міської лікарні № 2, де 04 лютого 2017 року останній від отриманих ІНФОРМАЦІЯ_2 тілесних ушкоджень помер.
Таким чином, внаслідок незаконного позбавлення ОСОБА_6 волі двох потерпілих - ОСОБА_12 та ОСОБА_10 настали тяжкі наслідки, а саме смерть потерпілого ОСОБА_12 .
У результаті вказаних вище умисних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_12 спричинено тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливу у порожнину піраміди правої вискової кістки, субарахноїдальних крововиливів, крововиливів в шлуночкову систему головного мозку, крововиливів у тканину головного мозку, синців, саден на голові, які в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя і перебувають в прямому причинному зв`язку із настанням смерті.
Допитаний в судовому засіданні після дослідження усіх доказів ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 146 КК України визнав повністю. Даючи показання щодо обставин вчинення інкримінованих йому злочинів зазначив, що злочини було вчинено за викладених у вироку обставин. Зазначив, що у двадцятих числах січня 2017 року у нього виник конфлікт з його співмешканкою ОСОБА_9 з приводу щодо наявності у нього інтимних стосунків із ОСОБА_10 . При цьому він з`ясував, що цю інформацію розповсюджує ОСОБА_11 .

З цією метою він попросив свого знайомого ОСОБА_18 підібрати двох трьох хлопців, щоб поїхати до нього для з`ясування відносин. Він попросив знайомого таксиста ОСОБА_13 , щоб той їх повозив. Зустрівшись, обвинувачений разом ОСОБА_9 та трьома хлопцями поїхали до ОСОБА_11 . Від нього йому стало відомо що цю інформацію розповсюджував ОСОБА_12 та його співмешканка ОСОБА_10 . Після цього вони усі разом поїхали до ОСОБА_12 додому. В ході розмови з ним ОСОБА_6 став наносити йому удари руками в голову та тулуб. Кількість ударів та місце нанесення не пам`ятає, але не оспорює їх нанесення за обставин викладених в обвинуваченні. Після цього вони поїхали до будинку АДРЕСА_8 , де знаходилася ОСОБА_10 , і коли вона вийшла з під`їзду, їй також наносилися удари в різні частини тіла. Після цього він наказів посадити потерпілих в багажник автомобіля і вони за його вказівкою поїхали на автодорогу «Київ-Одеса», де зупинилися на узбіччі в сторону м. Одеса в кармані для заїзду автомобілів, де також він та ОСОБА_9 продовжили з`ясовувати у потерпілих причини розповсюдження неправдивої інформації та ОСОБА_6 продовжив бити ОСОБА_17 . Що відбувалося з ОСОБА_10 він в той момент не бачив, так як відволік свою увагу на потерпілого. Коли до них під`їхав невідомий автомобіль, потерпілих знову примусово посадили до багажника та поїхали в напрямку с. Шкарівка, де звернули до с. Черкас та зупинилися в полі.

Потерпілих витягли з багажника та ОСОБА_6 знову, з`ясовуючи стосунки наносив удари кулаками та ногами в різні частини тіла потерпілого, куди саме вказати точно не може в силу значного перебігу часу. Водночас не оспорює, що міг наносити удари як вказано у вироку. Після цього він наказав хлопцям також наносити удари потерпілому, а сам відійшов до ОСОБА_10 . Потім сказав припинити бити потерпілих, їх посадили знову до багажника автомобіля та завезли назад додому до ОСОБА_12 , де він допоміг завести його до будинку і поїхали додому. Шкодує, що позбавив життя потерпілого, просить вибачення за свої дії. Цивільний позов в частині матеріальної шкоди визнає повністю в частині моральної шкоди покладається на розсуд суду. Готовий нести призначене судом покарання.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень вина ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146 та ч. 2 ст. 121 КК України, доведена повністю наданими прокурором та дослідженими судом доказами у їх сукупності, а саме: показаннями потерпілих, свідків, письмовими доказами: протоколами слідчих дій з додатками у вигляді технічних носіїв; висновками судових експертиз, зокрема саме:

Показаннями потерпілої ОСОБА_12 , яка дала показання, що потерпілий ОСОБА_12 її син. Про обставини вчинення злочину їй нічого не відомо. Від Бистрицького ОСОБА_19 їй стало відомо, що син у лікарні і його побили. Сина охарактеризувала позитивно. Повністю підтримала позовні вимоги.

Показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка дала показання, що проживала спільно з ОСОБА_12 з січня 2016 року у нього вдома. Підтвердила, що ОСОБА_6 був раніше знайомим з ОСОБА_20 , приходив до них додому разом з ОСОБА_9 24.01.2017 їй зателефонував ОСОБА_12 і запитав де вона, на що вона повідомила, що у колишнього чоловіка по АДРЕСА_8 . Коли вона вийшла з під`їзду то на неї ззаду накинулася ОСОБА_9 та стала наносити їй удари по голові, а коли вона упала, то стала бити ногами і кричала щось про інтимні стосунки з її співмешканцем. Після цього підійшло два чоловіка і потягли її до автомобіля. Потім це ж питання став з`ясовувати ОСОБА_6 . Стверджує, що її та ОСОБА_12 примусово посадили до багажника автомобіля. Вони не мали можливості вибору. Потім їх кудись повезли, по дорозі зупинялися, їх витягували з багажника знову били, поміщали в багажник, знову їхали в сторону с. Шкарівка та зупинились на полі. Там лише бачила як ОСОБА_12 , який лежав хлопці наносили удари ногами тілу та голові. ОСОБА_6 весь цей час давав вказівки хлопцям. Потім ОСОБА_6 наказав припини бити і їх повезли додому. Коли йшли до будинку ОСОБА_21 намагався йти, але йому допомагали.

Показаннями свідка ОСОБА_22 , відповідно до яких, вона проживає по АДРЕСА_9 . Вона 24.01.20217 року ввечері, через стінку чула крики та запитання «Де твоя Оля?». Чула також чоловічим голосом фразу « ОСОБА_23 , хватить!». Після цього все затихло і вони викликали поліцію.

Показаннями свідка ОСОБА_24 відповідно до яких 24.01.2017 приблизно о 22 год. він приїхав додому і йому зателефонувала знайома на ім`я ОСОБА_25 , яка повідомила, що її б`ють. Він запитав де вона і вона відповідала, що біля ОСОБА_21 і йому погано. Вона попросила викликати швидку медичну допомогу, потім він приїхав до ОСОБА_12 та побачив, що той лежав у кімнаті біля ліжка на спині і був у крові в області обличчя.

Показаннями неповнолітніх свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які повністю підтвердили обставини, за яких були позбавлені волі потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_10 . Відповідно до показань свідків останнім перед позбавленням волі наносились удари ОСОБА_6 та ОСОБА_9 тим самим було заламано їх волу до вчинення будь-якого опору. Останніх саджали до багажника автомобіля примусово поза їх волею і вони добровільно не могли залишити місце події та припинити дії обвинуваченого. Усі свідки вказали, що на полі ОСОБА_6 наказав їм наносити удари потерпілому ОСОБА_12 . Оскільки свідки боялися обвинуваченого, але не бажали бити потерпілого, вони імітували нанесення йому ударів.

Показаннями свідка ОСОБА_13 який повністю підтвердив обставини, за яких були позбавлені волі потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_10 . Вказав, що бачив, як саме ОСОБА_6 перед позбавленням волі наносив удари ОСОБА_12 в область обличчя та голови. Підтвердив, що возив усіх учасників події протягом усього часу за вказівкою ОСОБА_6

- протоколом огляду місця події від 25.01.2017 року, та ілюстраційною таблицею до нього, складеного у присутності понятих, у якому зафіксовано факт проведення 25.01.2017 року з 01 год. 25 хв. по 01 год. 55 хв. огляду домоволодіння АДРЕСА_7 , При цьому в кухні яка знаходиться відразу при вході в житлову частину будинку, на стіні між стільцем та столом на висоті приблизно 1,5 м виявлено сліди речовини бурого кольору (а.с.221-229 т. 2).
- протоколом додаткового огляду місця події від 25.01.2017 року, складеного у присутності понятих, у якому зафіксовано факт проведення додаткового огляду 25.01.2017 року з 17 год. 45 хв. по 18 год. 30 хв. домоволодіння АДРЕСА_10 ході огляду зафіксовано факт виявлення речовини бурого кольору: на підлозі в кухні будинку, в приміщенні санвузла на мікрохвильовій печі, на ручці крану умивальника, на підлозі по ходу до душу, під пральною машиною виявлено ганчірку зі слідами речовини бурого кольору. У кімнаті яка позначена в протоколі №1 виявлено під кріслом ковдру зі слідами речовини бурого кольору схожої на кров. (а.с.231-234 т.2).

Висновком судово-медичної експертизи №34 від 26.01.2017, відповідно до якої при судово-медичній експертизі ОСОБА_10 1995 року народження знайдені наступні ушкодження: численні синці та садна на обличчі та тілі. Описані ушкодження заподіяні тупими предметами можливо у строк указаний у постанові та при обставинах, указаних обстежуваною. Дані ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Локалізація та характер ушкоджень дають змогу вважати, що всі вони виникли від множинних точок прикладання сили по тілу та голові (а.с. 244 т.2).
Картою виїзду екстреної медичної допомоги № 147 від 24.01.2017, з якої видно що у ній зафіксовано виклик лікарів для надання допомоги ОСОБА_12 о 23 год. 03 хв. В обставинах виклику зазначається, що був знайдений співмешканкою в передпокоях будинку з ознаками жорстокого побиття на обличчі, голові без свідомості. Контакту не підлягає, на больові подразники не реагує, на обличчі різко виражена асиметрія, численні гематоми, без порушення цілісності шкірних покривів (а.с. 245 т.2)
Протоколом від 27.01.2017 слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_10 та доданим до нього диском з відеозаписом, дослідженим судом. З відеозапису видно, що 27.01.2017 року потерпіла в період з 15год. 27 хв. по 15 год. 41 хв. детально розповіла що після того як вона вийшла з під`їзду будинку по АДРЕСА_8 на вулицю їй невідома жінка на ім`я ОСОБА_26 стала наносити удари, та висловлювати претензії, що потерпіла поширювала плітки, що перебувала в інтимних стосунках зі співмешканцем ОСОБА_27 . Потім підійшов чоловік на ім`я ОСОБА_19 на прізвисько « ОСОБА_28 » та став з`ясовувати у неї чому вона поширює плітки про нього. Потім підійшов ще якийсь чоловік і з ОСОБА_19 потягнули її до автомобіля, біля якого стояв ОСОБА_12 та витирав на собі кров. Їх невідомі особи заштовхали в багажник автомобіля ВАЗ «четвірка». Вони їхали приблизно 10 хв. за місто потім їх витягнули з багажника та розвели по різних сторонах. Двоє потягнули ОСОБА_20 . До потерпілої підійшла ОСОБА_29 та хотіла нанести їй удари кухонним молотком в область зубів, але їй перешкодили двоє з чоловіків які були з ними. Після цього до їх автомобіля під`їхав якийсь автомобіль і до багажника знову притягнули ОСОБА_12 , який був у свідомості але сильно побитий, їх заштовхали до багажника і вони знову кудись поїхали у невідомому напрямку. Проїхавши приблизно 15 хв. зупинились на якомусь полі. Їх знову витягнули з багажника і розвели окремо. Чітко не змогла вказати хто і скільки ударів наніс ОСОБА_17 , оскільки вони були окремо та її також били. Але вона бачила як ОСОБА_12 наносили удари невідомі їй особи, коли він лежав на землі. Потім ОСОБА_19 наказав припинити їх побиття. ОСОБА_12 та її завантажили в багажник та їх відвезли до будинку на вулицю Мічуріна. Чоловік на прізвисько « ОСОБА_30 » та ОСОБА_19 допомогли завести ОСОБА_20 в будинок, і останній попередив, щоб потерпіла не повідомляла в правоохоронні органи під погрозою фізичною розправою. (а.с. 246-249 т.2)
протоколом пред`явлення особи для впізнання від 27.01.2017, з якого видно, що потерпіла ОСОБА_10 впізнала на пред`явлених їй фотознімках на фото №2 особу на ім`я ОСОБА_19 на прізвисько « ОСОБА_28 », якого неодноразово бачила за місцем проживання ОСОБА_12 останній раз бачила ОСОБА_19 24.01.2021 (а.с. 3-4 т.3)

протоколом обшуку від 31.01.2017 з доданим до нього диском з відеозаписом, з якого видно, що 31.01.2017 в період з 12 год. 41 хв. до 13 год. 46 хв. за місцем проживання ОСОБА_9 в квартирі АДРЕСА_3 під час обшуку було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung DUOS» з сім картою НОМЕР_3 , два мобільних телефони марки «Nokia» з батареями, які вимкнені, мобільний телефон «Samsung» білого кольору, мобільний телефон «HTC», Pad Fom, три пари взуття (бурки, «ботинки»); дві куртки (темного, рожевого кольорів) (а.с.7-11 т.3)

протоколом огляду місця події від 31.01.2017 року, та ілюстраційною таблицею до нього, складеного у присутності понятих, у якому зафіксовано факт проведення 31.01.2017 року з 17 год. 30 хв. по 18 год. 10 хв. по провул. Курсовому 17а, в м. Біла Церква, зовнішнього огляду автомобіля ВАЗ 2104 синього кольору д.н. з. НОМЕР_2 . На даху автомобіля прикріплена табличка «taxi 1582». Автомобіль у зачиненому стані переміщено на штрафмайданчик Білоцерківського відділу поліції. (а.с. 12-14 т.3)
протоколом від 31.01.2017 слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_13 та доданим до нього диском з відеозаписом, дослідженим судом. З відеозапису видно, що 31.01.2017 року свідок, який є водієм автомобіля ВАЗ 2104, в період з 18 год. 45 хв. по 19 год. 01 хв. в приміщенні відділу поліції вказав, що бачив як на вулиці Мічуріна в м. Біла Церква коли ОСОБА_19 та його дівчині хтось відчинив двері будинку ОСОБА_19 відразу наніс удар в область грудної клітку тій особі і зайшов у будинок. Будучи біля автомобіля чув з будинку крики. Коли він підійшов до будинку і став у порозі та заглянув у хату то бачив як ОСОБА_19 наносив удари кулаком потерпілому, який стояв, в район обличчя, тулуба та ногами в область ніг. Коли свідок зайшов другий раз то ОСОБА_19 наказував потерпілому одягатись і усі сіли в автомобіль. Після цього усі поїхали на АДРЕСА_8 , де змусили потерпілого зателефонувати дівчині. Коли та вийшла з під`їзду то дівчина ОСОБА_19 почала бити її. Бачив як ОСОБА_19 тягнув дівчину яку побили до автомобіля, а потім обох «запакували» в багажник. Дівчина і чоловік просили не саджати їх в багажник. ОСОБА_19 наказав їхати на трасу «Київ -Одеса», де зупинились на обочині. Там знову ОСОБА_19 бив потерпілого а його дівчина потерпілу. Після цього посадивши потерпілих в багажник вони поїхали на поле на повороті до с. Черкас. На полі знову ОСОБА_19 наносив удари потерпілому, а після нього інші троє хлопців ставши навкруги потерпілого наносили йому удари ногами, але куди саме сказати не може (а.с. 21-22, т.3).
протоколом від 01.02.2017 додаткового слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_13 та доданим до нього диском з відеозаписом, з якого видно, що останній на місці події розповів та відтворив механізм позбавлення волі ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , з яких видно, що останніх всупереч їх волі було поміщено до автомобіля та їх перевозили в різні місця, а також нанесення ОСОБА_31 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 , з яких видно, що основна концентрація ударів прийшлася в область голови потерпілого. (а.с. 27-29 т.3).

- протоколом затримання особи за підозрою у вчиненні злочину від 31.01.2017 року, з якого видно, що ОСОБА_6 було затримано об 11 годині 00 хв. 31. 01.2017 року. Під час особистого обшуку у затриманого було виявлено та вилучено телефон марки «Айфон6 ІМЕІ НОМЕР_4 , з сім картою «Київстар» - НОМЕР_5 (а.с. 23-26 т.3)

Протоколом від 02.02.2017 слідчого експерименту з неповнолітнім свідком ОСОБА_16 та доданими до нього дисками з відеозаписами, дослідженими судом. З відеозапису видно, що 02.02.2017 року неповнолітній свідок ОСОБА_16 , на прохання обвинуваченого ОСОБА_6 через ОСОБА_18 був запрошений бути присутнім під час з`ясування стосунків між обвинуваченим з потерпілими ОСОБА_12 та ОСОБА_10 . В подальшому сідок став очевидцем вчинення злочинів, детально на місці, розповів та відтворив обставини позбавлення волі потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_10 відтворивши послідовність переміщення потерпілих по місту та за межами міста Біла Церква, вказав механізм нанесення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень. Зокрема зазначив, що коли заглянув у будинок потерпілого то будучи у веранді, бачив як в кухні, обвинувачений тримаючи, затиснутий в руці молоток для м`яса наносив кулаком удари потерпілому в обличчя, по нирках, в живіт. Зазначив, що на полі обвинувачений дав вказівку свідку ОСОБА_16 а також ОСОБА_32 та ОСОБА_33 наносити удари потерпілому ОСОБА_12 . Після чого наказав забрати потерпілих помістити їх до багажника автомобіля та відвезли їх додому за місцем проживання потерпілого ОСОБА_12 (а.с. 30-34 т.3)
Протоколом від 02.02.2017 слідчого експерименту з неповнолітнім свідком ОСОБА_14 та доданими до нього диском з відеозаписом, дослідженими судом. З відеозапису видно, що 02.02.2017 року неповнолітній свідок ОСОБА_14 , на прохання обвинуваченого ОСОБА_6 запросив двох своїх знайомих ОСОБА_34 та ОСОБА_35 бути присутнім під час з`ясування стосунків між обвинуваченим з потерпілими ОСОБА_12 та ОСОБА_10 . В подальшому свідок став очевидцем вчинення злочинів, детально на місці, розповів та відтворив обставини позбавлення волі потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_10 відтворивши послідовність переміщення потерпілих по місту та за межами міста Біла Церква, вказав механізм нанесення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень. Зокрема зазначив, що коли заглянув у будинок потерпілого то будучи у веранді, бачив як в кухні, обвинувачений затиснувши біля стіни потерпілого наніс близько трьох ударів в обличчя нижньою кістковою частиною долоней рук потім коли ОСОБА_12 зайшов у іншу кімнату одягатись обвинувачений також наносив йому удари кулаками рук в область голови. Зазначив, що на полі обвинувачений дав вказівку свідку ОСОБА_16 а також ОСОБА_32 та ОСОБА_33 наносити удари потерпілому ОСОБА_12 . Після чого наказав забрати потерпілих помістити їх до багажника автомобіля та відвезли їх додому за місцем проживання потерпілого ОСОБА_12 (а.с. 35-38 т.3)
Протоколом огляду місця події від 04.02.2017, з ілюстративною таблицею, з якого видно, що слідчим 04.02.2017 року з 09 год. 00 хв. по 09 год. 20 хв. в приміщенні Білоцерківського міського патологанатомічного бюро проведено огляд трупа ОСОБА_12 та зафіксовано факт наявності тілесних ушкоджень на обличчі та наслідки надання медичної допомоги у виді оброблення ран зеленою речовиною, голова трупа перебинтована (а.с. 41-45 т.3)
Копією лікарського свідоцтва про смерть №51 від 06.02.2017 року, з якого видно, що смерть ОСОБА_12 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 від забою головного мозку, перелому кісток склепіння та основи черепа, сукупної травми голови та грудей (а.с. 46 т.3).
- висновком експерта №51 від 06.02.-27.03.2017 судово-медичної експертизи трупа, відповідно до якого:

2. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 , 1983 року народження, знайдені наступні ушкодження: перелом кісток склепіння та основи черепа; крововилив у порожнину піраміди правої вискової кістки; субарахноїдальні крововиливи; крововиливи в шлуночкову систему головного мозку; крововиливи у тканину головного мозку; синці, садна на голові; крововилив у навколониркову клітковину лівої нирки; переломи 9,10 ребер зліва; синці, садна на тілі.

2. Смерть гр. ОСОБА_12 , 1983 року народження, настала ІНФОРМАЦІЯ_4 о 4 годині 30 хвилин від сукупної травма голови та грудей. На це вказують: знайдені наступні ушкодження: перелом кісток склепіння та основи черепа, крововилив у порожнину піраміди правої вискової кістки, субарахноїдальні крововиливи, крововиливи в шлуночкову систему головного мозку, крововиливи у тканину головного мозку, синці, садна на голові; крововилив у навколониркову клітковину лівої нирки, переломи 9, 10 ребер зліва, синці та садна на тілі.

3. Характер реактивних змін в ушкодженнях вказують на те, що вони утворились протягом 3-14 діб до настання смерті потерпілого.

4. Усі ушкодження описані у пункті №1 підсумків заподіяні тупими предметами могли виникнути від ударів ними по тілу та голові потерпілого.

5. Ушкодження на голові оцінюються в сукупності, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію - як небезпечні для життя і перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

- переломи 9,10 ребер зліва мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості так, як для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк - більш ніж З тижні і прямого причинного зв`язку з настанням смерті не мають;

- крововилив у навколониркову клітковину лівої нирки; синці, садна на тілі мають ознаки легких тілесних ушкоджень і прямого причинного зв`язку з настанням смерті не мають.

6. На голові потерпілого виявлено не менш ніж 7 точок прикладання сили; на тілі його виявлено не менш ніж 11 точок прикладання сили.

7. Усі ушкодження виявлені при експертизі трупа не могли виникнути як в результаті нанесення ударів молотком, так і в результаті падіння його з висоти власного зросту. (а.с.47-50 т.3)

- Протоколом огляду предметів від 09.02.2017, з якого видно, що слідчим було оглянуто предмет и, які були вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 серед яких буливиявлено два мобільнихтелефони марки «Nokia» чорного кольору. (а.с. 51-59 т.3).

- протоколом огляду місця події від 10.02.2017 року, та ілюстраційною таблицею до нього, складеного у присутності понятих, у якому зафіксовано факт проведення 10.02.2017 року з 10 год. 45 хв. по 11 год. 20 хв. огляду салону та багажника автомобіля марки ВАЗ 2104 д.н.з. НОМЕР_2 . В ході огляду в правому дальньому кутку багажника виявлено слід речовини бурого кольору та на водійському сидінні під підголівником виявлено пляму від рідини бурого кольору, схожу а кров.(а.с.67-74 т.3).
Протоколом огляду предметів від 09.02.2017, з якого видно, що слідчим було оглянуто предмети, які були вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 ,зокрема дві жіночі куртки рожевого кольору, темно - сірого кольору, жіночі чоботи типу «уггі» чорного кольору, при цьому правий чобіт зверху розірваний , жіночі чоботи типу «уггі» чорного кольору та жіночі чоботи замшеві (а.с.76-84 т.3).

Висновком амбулаторної комісійної комплексної судової психолого - психіатричної експертизи № 177 від 29.03.2017 року відповідно до якого ОСОБА_6 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав.

Під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання не виявлено. В даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час скоєння інкримінованих йому дій у стані фізіологічного афекту не перебував. (а.с. 94-96 т.3).
- протоколом слідчого експерименту від 30.03.2017 року та диском відеозаписом до нього, переглянутого судом, з якого видно, що підозрюваний ОСОБА_11 добровільно, в присутності захисника відтворив обставини позбавлення волі потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_10 та відтворив механізм нанесення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

З переглянутого відеозапису видно, що підозрюваний ОСОБА_11 показував та розповідав про обставини вчинення злочину самостійно, впевнено, без будь-яких підказок чи тиску з боку слідства (а.с.99-102 т. 3).

висновком експерта №168-51 від 18.04.2017 судово-медичної експертизи за матеріалами справи, відповідно до якого: локалізація та характер ушкоджень у ОСОБА_12 , 1983 року народження, дають змогу вважати що вони могли виникнути при обставинах, вказаних свідком ОСОБА_16 , 1999 року народження в протоколі слідчого експерименту від 05.04.2017 (а.с. 123 т.3)
висновком експерта №167-51 від 18.04.2017 судово-медичної експертизи за матеріалами справи, відповідно до якого: локалізація та характер ушкоджень у ОСОБА_12 , 1983 року народження, дають змогу вважати що вони могли виникнути при обставинах, вказаних свідком ОСОБА_15 , 1998 року народження в протоколі слідчого експерименту від 05.04.2017 (а.с. 124 т.3)

висновком експерта №167-51 від 18.04.2017 судово-медичної експертизи за матеріалами справи, відповідно до якого: локалізація та характер ушкоджень у ОСОБА_12 , 1983 року народження, дають змогу вважати що вони могли виникнути при обставинах, вказаних підозрюваним ОСОБА_11 , 1977 року народження в протоколі слідчого експерименту від 30.03.2017 (а.с. 125 т.3)

висновком експерта №166-51 від 18.04.2017 судово-медичної експертизи за матеріалами справи, відповідно до якого: локалізація та характер ушкоджень у ОСОБА_12 , 1983 року народження, дають змогу вважати що вони могли виникнути при обставинах, вказаних свідком ОСОБА_14 , 2001 року народження в протоколі слідчого експерименту від 02.02.2017 (а.с. 126 т.3)
Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №19/10-3/215-СЕ/17 від 12.06.2017 року, відповідно до якої:

1. У вирізках з плям, (взятих, відповідно до постанов про призначення експертизи з задньої сторони переднього водійського сидіння) умовно позначених цифрами "І" та "II" на фрагменті тканини (об`єкти №№ 1,2) виявлено кров людини.

2. Генетичні ознаки (ДНК-профіль) сліду крові на фрагменті тканини, умовно позначеного цифрою "І" (об`єкт №1), являються змішаними, містять генетичні ознаки більше двох осіб та для ідентифікації не придатні.

Генетичні ознаки (ДНК-профіль) сліду крові, на фрагменті тканини, умовно позначеного цифрою "II" (об`єкт №2), збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_12 та в об`єкті №2 складає 1,03 х 1023. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 9,63 х 1022 осіб (а.с.183-191 т.3)
Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №19/10-3/214-СЕ/17 від 14.06.2017 року, відповідно до якої:

1. На наданому на дослідження змиві (об`єкт № 1) (відповідно до постанови слідчого зі стіни кухонної кімнати по АДРЕСА_11 виявлено кров людини та встановлено її генетичні ознаки (ДНК-профіль), які наведено в таблиці 1.1. додаток 1.

2. Генетичні ознаки слідів крові виявленої у змиві (об`єкт № 1) збігаються з генетичними ознаками крові потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_12 та в об`єкті № 1 складає 1,03 х 1022. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніжу 1 з 9,63 х 1021 осіб (а.с.198-206 т.3)
Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №19/10-3/216-СЕ/17 від 22.05.2017, відповідно до якої:

У змивах з коврика багажника на гігієнічних паличках, умовно позначених цифрами "1", "2", "З", "4" (об`єкти №№ 1-4 відповідно) виявлено кров людини.

Генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові з ватного тампона гігієнічної палички зі змивом з коврика багажника, умовно позначеної цифрою "1" (об`єкт №1) та з ватного тампона гігієнічної палички зі змивом з коврика багажника, умовно позначеної цифрою "З" (об`єкт №3) є змішаними, містять генетичні ознаки більше двох осіб та для ідентифікації не придатні

Генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові з ватного тампона гігієнічної палички зі змивом з коврика багажника, умовно позначеної цифрою "2" (об`єкт №2) та за ватного тампона гігієнічної палички зі змивом з коврика багажника, умовно позначеного цифрою "4" (об`єкт №4) не встановлені у зв`язку з недостатньою кількістю ДНК у даних об`єктах.(а.с. 214-225 т.3)
Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №19/10-2/14-10-1/202 від 14.06.2017, відповідно до якої:

1.На наданих на дослідження реглані (об`єкти №№ 1,2,4,5), штанах (об`єкт № 6), куртці (об`єкт № 7) та джинсах (об`єкт № 10) виявлено кров людини.
На реглані (об`єкт № 3), куртці (об`єкти №№ 8,9) та джинсах (об`єкти №№ 11,12) крові людини не виявлено.
2.Встановлено генетичні ознаки слідів крові, виявлених на реглані (об`єкти №№ 1,2,4,5), штанах (об`єкт № 6), куртці (об`єкт № 7) та джинсах (об`єкт № 10), які наведені у таблиці 1.1 додатку 1.
3.Генетичні ознаки слідів крові, виявлених на реглані (об`єкти №№ 1,2,4,5), штанах (об`єкт № 6), куртці (об`єкт № 7), збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 (об`єкт № 13).
4.Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_12 та в об`єктах №№ 1,2,4-7 складає 8,95 х 1032. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 1,12 х 1031 осіб.
Генетичні ознаки слідів крові, виявлених на наданих на дослідження джинсах (об`єкт № 10) не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_12 (об`єкт № 13) та належать невстановленій особі жіночої генетичної статі. (а.с. 234-247 т.3).
Протоколом про результати проведення оперативно-розшукового заходу зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 07.04.2017 з доданим до нього диском з аудіозаписом, дослідженого судом, з якого видно, що під час зняття інформації з абонентського номеру стільникового зв`язку НОМЕР_6 яким користувався обвинувачений ОСОБА_6 зафіксовано факт розмови 24.01.20217 року в період з 19 год. 45хв. по 20 год. 36 з неповнолітнім свідком ОСОБА_36 в ході якої обвинувачений просив останнього взяти з собою двох міцних хлопців та підійти до базару на масиві Леваневського. Також зафіксовано розмову ОСОБА_6 та зміст смс- повідомлень в період з 25.01.2017 по 31.01.2017, у якій йде мова про стан здоров`я чоловіка на ім`я ОСОБА_21 , про те, що він перебуває у лікарні та що йому проведено хірургічну операцію. (а.с. 250-256 т.3)

За результатами дослідження наданих стороною обвинувачення доказів, суд, оцінюючи надані докази з точки зору їх належності та допустимості не встановив підстав, передбачених ст. 87 КПК України, які тягнуть визнання доказів недопустимими.

Даючи кримінально-правову оцінку діям обвинуваченого суд виходить з оцінки показань обвинуваченого в судовому засіданні у сукупності з вищевказаними дослідженими доказами з точки зору їх достатності та взаємозв`язку.

Зокрема обвинувачений, визнаючи свою вину у вчиненні злочиніві, дав показання, які узгоджуються з дослідженими в суді показаннями неповнолітніх свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 щодо обставин позбавлення волі потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_10 . З показань вказаних осіб видно, що дії обвинуваченого були обумовлені заздалегідь сформованим ницим мотивом.

Безпосередньому позбавленню волі передували дії обвинуваченого, які полягали у психічному та фізичному позбавленні потерпілих можливості до вчинення будь-якого опору шляхом нанесення численних ударів руками та ногами у життєво-важливі органи потерпілих та примушування виконувати поставлені їм вказівки зокрема сідати в автомобіль, виходити з нього і знову сідати.

Дослідивши надані стороною обвинувачення вищенаведені докази суд дійшов висновку, що прокурором повністю і беззаперечно доведено, що дійсно мало місце умисне заподіяння ОСОБА_37 тяжких тілесних ушкоджень, що потягло смерть останнього, що має ознаки складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Про вказане свідчить насильницький характер та механізм заподіяних потерпілому численних тілесних ушкоджень, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію як небезпечні для життя у момент заподіяння та настання смерті саме від описаних в обвинуваченні тілесних ушкоджень, що підтверджено наведеним вище висновком експерта судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 .

Крім того, прокурором доведено, що ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження саме у такий спосіб та у місці, вказаному в обвинувальному акті, що повністю підтверджено вищенаведеними висновками експертних досліджень, місцем виявлення слідів крові в будинку, де проживав потерпілий, наявністю очевидців події - свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , з якими було проведено слідчий експеримент та які в цілому відтворили механізм заподіяння тілесних ушкоджень. Зокрема усі свідки вказали на одне й теж місце кухні, де, з їх слів обвинувачений, наносив удари потерпілому в область обличчя та голови і саме в цьому місці на стіні було виявлено кров потерпілого.

В ході судового розгляду справи з наданих сторонами провадження доказів не вникає жодних підстав вважати, що потерпілий отримав тілесні ушкодження в іншому місці ніж встановлене слідством.

Таким чином зазначені в обвинуваченні обставини вчинення злочину повністю відповідають фактичним обставинам, що встановлені судом.

Вирішуючи питання наявності вини у заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень суд бере до уваги, та сприймає як правдиві показання обвинуваченого в тій частині, що ситуація з поширенням ОСОБА_12 та потерпілою ОСОБА_10 стосовно його можливих його стосунків з останньою викликав у нього певний емоційний стан, який як видно з матеріалів справи перейшов в активну агресивну поведінку.

Кількість, сила локалізація та способи заподіяння ударів вказують на ставлення до вчинюваних ним дій як до умисних.

Виходячи з досліджених судом наведених вище висновків експертиз у сукупності з даними, зафіксованими у протоколах слідчих експериментів, показань свідків та самого обвинуваченого суд приходить до однозначного висновку, що тілесні ушкодження були завдані активними діями обвинуваченого, обумовленими прикладенням з його боку значної сили. що свідчить виключно про умисний характер заподіяння тілесного ушкодження.

Суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 121 КК України, доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані:

за ч. 3 ст. 146 К України як незаконне позбавлення волі, що спричинили тяжкі наслідки;

за ч. 2 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Стороною обвинувачення суду також надано ряд письмових доказів, а саме:

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 27.01.2017, з якого видно, що потерпіла ОСОБА_10 здійснювала впізнання чоловіка, який наносив їй тілесні ушкодження на полі (а.с. 1-2 т.3)

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 28.01.2017, з якого видно, що потерпіла ОСОБА_10 здійснювала впізнання жінки, яка наносила їй тілесні ушкодження (а.с. 5-6 т.3)

- протокол огляду предметів від 09.02.2017 з ілюстративною таблицею до нього, з якого видно, що слідчим було оглянуто предмети, які були вилучені під час огляду будинку по АДРЕСА_12 за місцем проживання ОСОБА_12 , зокрема паспорт на ім`я ОСОБА_38 , пластикову картку банку «Укргазбанк» на ім`я ОСОБА_39 , гаманець темно коричневого кольору шкіряний. (а.с. 60-62 т.3).

Суд вказані докази не оцінює у сукупності з іншими, оскільки з огляду на межі судового розгляду, вони ні самі по собі окремо, ні у сукупності з іншими доказами жодним чином не підтверджують та не спростовують вину обвинуваченого в інкримінованих йому злочинах.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_6 вчинив два тяжких умисних закінчених злочини, проти життя та здоров`я особи (ст. 121 КК України) та проти волі честі та гідності особи (ст. 146 КК України), посягнувши тим самим на найвищу в Україні соціальну цінність, гарантовану ст.ст. 3, 27 Конституції України. Водночас суд також враховує, що стосовно наслідків в діях обвинуваченого має місце необережна форма вини. Водночас заподіюючи потерпілому тілесне ушкодження, обвинувачений застосував небезпечний для життя спосіб у вигляді нанесення багаточисельних ударів в життєво-важливі органи і, в тому числі голову. Судом також враховуються наслідки, які настали від вчинення злочину у вигляді смерті потерпілого. Намагання обвинуваченого відшкодувати частково завдану матеріальну шкоду. Суд також враховує, що усі вищевказані злочини були вчинені до ухвалення попереднього вироку, яким ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за вчинення злочину.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_6 на час вчинення даних злочинів був в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, однак на час ухвалення вироку є засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює. Обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що підтверджено довідкою №248 від 17.02.2017 (а.с.162 т.3). Має сім`ю без реєстрації шлюбу та на утриманні має двох малолітніх дітей ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_7 , та ОСОБА_41 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_8 . (а.с. 166, 167 т. 3).
Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений як до вчинення злочину так і після його вчинення веде відносно соціальний спосіб життя з міцними соціальними зв`язками.

Враховуючи поведінку обвинуваченого в судовому засіданні, який повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах, дав показання щодо обставин їх вчинення, висловив жаль з приводу наслідків, що настали від їх вчинення, попросив вибачення за свої дії, висловив готовність нести призначене йому покарання та відшкодовувати завдані злочинами збитки, суд відповідно до п.1 ч. 1 ст. 66 КК України визнає як пом`якшуючу покарання обставину: щире каяття.

Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України суд також визнає як пом`якшуючі покарання обставини:

-визнання обвинуваченим своєї вини;

-перебування на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд також враховує правову позицію потерпілих у справі, які вважають, що покарання обвинуваченому має бути суворим і лише у виді позбавлення волі.

За таких обставин з урахуванням позиції учасників провадження, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_6 попередження вчинення ним та іншими особами нових злочинів йому необхідно і достатньо призначити покарання у виді позбавлення волі в межах передбачених санкціями ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 146 КК України.

З огляду на усі вищевказані обставин, наявність трьох пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд погоджується з правовою позицією сторони обвинувачення, що розмір покарання має бути хоча і не максимальним, але ближчим до максимальної міри, передбачених санкціями ч. 2 ст.121, ч. 3 ст. 146 КК України. На переконання суду, такий розмір покарання відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Водночас суд бере до уваги, що обвинувачений тривалий час з 31.01.2017 року постійно перебуває під вартою та утримується в умовах СІЗО.

При вирішенні питання щодо заявленого цивільного позову до ОСОБА_6 потерпілою ОСОБА_42 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 50 000 грн. та моральної шкоди в розмірі 500 000 гривень, то він підлягає задоволенню з наступних підстав.
Цивільний відповідач в судовому повністю визнав позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди та покладається на розсуд суду в частині вимог про стягнення моральної шкоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
В силу вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Виходячи з положень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року за № 4, розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.
Суд повністю погоджується з наведеними в позові обставинами, які обґрунтовують позовні вимоги в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди. Заявлені вимоги не виходять за критерії розумності та співмірності завданих збитків. Суд погоджується з обґрунтуванням позовних вимог та вважає, що скоєнням злочинів потерпілій ОСОБА_43 завдано сильних душевних страждань внаслідок позбавлення життя сина, понесена втрата не може бути відновлена. З огляду на вік стан здоров`я обвинуваченого, який є молодою працездатною людиною, позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.
Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 369 - 371, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд,-

у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_6 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч. 3 ст. 146 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.121 КК України у виді 8 (восьми) років 6 місяців позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 146 КК України у виді 8 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за цим вироком з покаранням за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.04.2021 визначити остаточне покарання виді 8 (восьми) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року, зарахувати до покарання строк перебування ОСОБА_6 в місцях попереднього ув`язнення у зв`язку з розглядом даної справи з 31.01.2017 року по 13.06.2021 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з 14.06.2021 року

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 процесуальні витрати у справі в сумі 21 189 (двадцять одна тисяча сто вісімдесят дев`ять) грн. 10 коп.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_44 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_45 матеріальну шкоду в сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень та моральну в сумі 500 000 (п`ятсот тисяч ) грн.

Речові докази по справі:
- Чотири ватні палички зі змивами та частина тканини вилучену з автомобіля ВАЗ 2104 д.н.з НОМЕР_2 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області знищити;
- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_38 , ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_38 картку банку «Укргазбанк» на ім`я ОСОБА_38 та гаманець, які знаходяться на зберіганні ОСОБА_38 вважати повернутими їх володільцю та власнику ОСОБА_46
- пристрій для зв`язку «Pad Phone» (ІМЕІ 1: НОМЕР_9 , ІМЕІ2: НОМЕР_10 ), мобільний телефон марки «НТС» (ІМЕ1: НОМЕР_11 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_12 ), мобільний телефон марки «Самсунг» (ІМЕІ1: НОМЕР_13 ), мобільний телефон марки «Самсунг» (ІМЕІ 1: НОМЕР_14 , ІМЕІ 2: НОМЕР_15 ), жіночу куртку рожевого кольору, кепку, жіночу куртку темно - сірого кольору, жіночі чоботи типу «уггі», жіночі чоботи, які знаходяться на зберіганні ОСОБА_47 вважати повернутими власнику ОСОБА_9
- автомобіль марки ВАЗ 2104 д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні володільця ОСОБА_48 , який є користувачем автомобіля за довіреністю вважати повернутим користувачу ОСОБА_49 ,
- сейф металевий та мобільний телефон марки «Нокіа» чорного кольору, які знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, повернути потерпілій ОСОБА_43
- жіночі чоботи типу «уггі» в пошкодженому стані, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області повернути власнику ОСОБА_9
- мобільний телефон марки «Нокіа» чорного кольору, який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_10 вважати повернутим потерпілій ОСОБА_10
- три наручних годинника, циферблат годинника марки «Касіо», картонну коробку з під мобільного телефону марки «Нокіа Люмія 720», картонну коробку з під годинника, червону тканину на якій наявні 28 металевих медалей, металеві значки в кількості чотири штуки, 2 шкіряні гаманці, військовий квиток, чорнобильське посвідчення, ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_12 , рулетку, збільшувальне скло, два розкладні ножі, монети в кількості 7 штук, які знаходяться на зберіганні потерпілої ОСОБА_44 , вважати повернутими потерпілій ОСОБА_50 .
Вирок може бути оскаржений, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1