Справа № 309/2737/19
Провадження № 1-кп/309/203/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2021 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000741 від 12.08.2019 року відносно :

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючого, не одруженого, в порядку ст. 89 КК України раніше не судимого, у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 296 КК України ,

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 в ніч з 10 на 11 серпня 2019 року, близько опівночі, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, йдучи тротуаром разом зі своїми знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по вулиці. Івана Франка в м. Хуст Закарпатської області в напрямку автовокзалу, біля продуктового магазину «Бовт» та будинку № 36, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, демонструючи зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, з особливою зухвалістю, безпричинно, з хуліганських спонукань, зламав 7 висаджених у 2019 році вздовж тротуару вулиці Івана Франка в місті Хуст Закарпатської області дерев японської вишні - сакури вартістю 300 гривень за один саджанець, внаслідок чого заподіяв Хустській міській раді матеріальну шкоду на загальну суму 2100 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_3 після роз`яснення йому обвинувачення, свою вину у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні кримінального проступку передбаченого ст.296 ч.1 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Суду ствердив, що він дійсно близько опівночі в ніч з 10 на 11 серпня 2019 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння безпричинно зламав 7 дерев породи «Сакура», які росли по вул. І Франка в м. Хуст. На даний час ним повністю відшкодовано завдані збитки, а саме сплачено вартість заламаних дерев, про вчинене дуже шкодує, а тому просить суд суворо його не карати.

В судове засідання представник Хустської міської ради не з`явилася, надіславши суду заяву про розгляд справи у її відсутність

В судовому засіданні будучи допитаною, свідок ОСОБА_8 суду ствердила , що в ніч з 10 на 11 серпня 2019 року вона разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_7 ОСОБА_3 та ОСОБА_6 йшли у лікарню по вул. І Франка в м. Хуст . ОСОБА_3 йшов попереду неї і вона бачила як ОСОБА_3 зламав декілька дерев породи «Сакура»

В судовому засіданні будучи допитаним, свідок ОСОБА_9 суду ствердив, що в ніч з 10 на 11 серпня 2019 року він разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 ОСОБА_3 та ОСОБА_6 йшли у лікарню по вул. І Франка в м. Хуст . ОСОБА_3 йшов попереду нього і він бачив як ОСОБА_3 зламав декілька дерев породи «Сакура»

Відповідно до вимог ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення.

Суд, керуючись ст. 94 КПК України, оцінює наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом з урахуванням з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності, та взаємозв`язку , з урахуванням того, що по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності та приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому діяння.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.296 КК України оскільки він своїм діями вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Відповідно до ст.. 12 КК України злочин, який передбачений ст.296 ч.1 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Також суд враховує, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами , які пом`якшують покарання щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставини передбачені ст. 67 КК України, що обтяжують покарання - вчинення проступку в стані алкогольного сп`яніння.

Виходячи з обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого проступку, а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій, враховуючи особу підсудного, а саме те, що підсудний вину свою у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, посередньо характеризується за місцем проживання, відшкодував завдану шкоду, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, ніде не працює, враховуючи думку прокурора та адвоката щодо необхідної міри покарання, а також враховуючи досудову доповідь від 28 лютого 2020 р., суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_3 у межах санкції ч.1 ст. 296 КК України, у виді арешту.

Суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді арешту є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

У той час, як призначення будь-якого іншого виду покарання суд сприймає, як діяння, яке б указувало на те, що саме у цій ситуації, та обставинах при яких було вчинено злочин, воно сприймалося б, як грубо непропорційне (діяння та покарання), як наслідок, сприймалося б як таке, що не забезпечить виконання мети регламентованої ст. 50 КК України.

Речові докази у кримінальному провадженні слід вирішити у порядку передбаченому ст. 100 КПК України

Процесуальні витрати у кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_3 під час досудового розслідування та у суді у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох місяців арешту .

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з дня його затримання .

Речові докази по справі , а саме відеоматеріал слідчого експерименту, який приєднано до матеріалів справи відповідно до постанови слідчого від 14.08.2019 р., і який знаходиться на зберіганні у матеріалах кримінального провадження залишити на зберіганні у матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1