ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/712/21 Справа № 215/1699/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,,
особи, відносно якої застосовано
примусовий захід виховного
характеру ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
законного представника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за клопотанням неповнолітнього ОСОБА_7 , відносно якого застосовано примусовий захід виховного характеру, та його законного представника ОСОБА_8 про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2020 року, якою застосовано відносно неповнолітнього ОСОБА_7 примусовий захід виховного характеру,-
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2020 року застосовано відносно неповнолітнього ОСОБА_7 , що вчинив суспільно небезпечне діяння за ст. 128 КК України, примусовий захід виховного характеру застереження.
Не погодившись з даним рішенням, 19 січня 2021 року неповнолітній ОСОБА_7 та 21 січня 2021 року його законний представник ОСОБА_8 подали апеляційні скарги з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2020 року, як пропущеного з поважних причин.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження зазначають, що в день проголошення оскаржуваної ухвали суду 28 липня 2020 року апелянту - ОСОБА_8 , яка є законним представником неповнолітнього ОСОБА_7 не була вручена копія вищевказаної ухвали, а згідно супровідного листа від 05.08.2020 року була направлена ОСОБА_8 , але поштою була повернута суду, і лише 21 січня 2021 року законний представник неповнолітнього ОСОБА_8 отримала дану копію ухвали, що є поважними причинами пропуску строку.
Заслухавши суддю-доповідача, особу, відносно якої застосовано примусовий захід виховного впливу, який просив задовольнити клопотання, законного представника неповнолітнього, адвоката, які також просили задовольнити клопотання, прокурора, який заперечував щодо задоволення клопотання про поновлення неповнолітньому ОСОБА_7 та його законному представнику ОСОБА_8 строку апеляційного оскарження ухвали, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в клопотанні про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що клопотання неповнолітнього ОСОБА_7 та його законного представника ОСОБА_8 не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.
Частиною 1 статті 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.
Відповідно до матеріалів провадження, ухвала Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2020 року щодо ОСОБА_7 ухвалена у судовому засіданні 28 липня 2020 року за участю ОСОБА_7 , його законного представника ОСОБА_8 , при цьому ОСОБА_7 28 липня 2020 року було вручено зазначено ухвалу, про що свідчить його розписка (а.с.78).
Як вбачається з матеріалів провадження, неповнолітній ОСОБА_7 лише 19 січня 2021 року звернувся до суду з апеляційною скаргою та з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження на ухвалу суду від 28 липня 2020 року, а його законний представник ОСОБА_8 21 січня 2021 року, тобто з пропуском 30-денного строку з дня її проголошення.
При цьому, матеріали провадження не містять відомостей про те, що неповнолітній ОСОБА_7 та його законний представник ОСОБА_8 були позбавлені можливості своєчасно подати апеляційну скаргу на ухвалу суду.
Крім того, під час апеляційного розгляду законний представник неповнолітнього ОСОБА_8 зазначила, що ОСОБА_7 з серпня 2020 року перебуває на обліку у відділенні поліції у справах неповнолітніх дітей, що також свідчить про ознайомлення з ухвалою суду від 28 липня 2020 року.
В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обгрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
В свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України (наприклад, Постанова ВСУ від 13.07.2016 року по справі № 3-774гс16 (№ в ЄДРСРУ 58986625) так і судова практика Європейського суду з прав людини.
В той же час, строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Враховуючи зазначене, а також те, що неповнолітнім ОСОБА_7 та його законним представником ОСОБА_8 не зазначено поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження ухвали, колегія суддів вважає, що їх клопотання про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції, є необґрунтованими, оскільки відсутні підстави для поновлення пропущеного строку для оскарження судового рішення в апеляційному порядку, а тому клопотання ОСОБА_7 та його законного представника ОСОБА_8 не підлягають задоволенню.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Отже, вищенаведені обставини є підставою для повернення апеляційних скарг ОСОБА_7 та його законному представнику ОСОБА_8
Керуючись ст. ст. 399, 405 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання неповнолітнього ОСОБА_7 , відносно якого застосовано примусовий захід виховного характеру, та його законного представника ОСОБА_8 про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2020 року - відмовити.
Апеляційні скарги неповнолітнього ОСОБА_7 , відносно якого застосовано примусовий захід виховного характеру, та його законного представника ОСОБА_8 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2020 року - повернути апелянтам.
Копію ухвали та оригінали апеляційних скарг, разом з додатками, невідкладно надіслати особам, які подали апеляційні скарги.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4