Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1054/20
Провадження № 1-кп/499/28/21
В И Р О К

Іменем України

30 червня 2021 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (далі - також прокурор), потерпілої ОСОБА_6 (далі - також потерпіла), обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_7 (далі - також захисник) розглянувши у відкритому, підготовчому судовому засіданні, в залі суду кримінальне провадження № 0000228 за обвинуваченням ОСОБА_8 (далі - також обвинувачений, особа), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Іванівка, Іванівського району, Одеської області, зареєстрованого та фактично проживаючого у будинку АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України (далі - також КК),

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення за угодою та статті (частини статті) КК, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа таке.
10 квітня 2020 року, біля 13 години 07 хвилин, обвинувачений, у світлий час доби, більш точний час слідством не встановлений, не маючи посвідчення водія, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 (далі - також автомобіль), при достатній видимості, в умовах сухого дорожнього покриття, без будь-яких ям та вибоїн, по горизонтальній прямій ділянці асфальтобетонного покриття проїзної частини, здійснював рухбіля будинку № 100, по вулиці 30 років Перемоги, села Конопляне, Іванівського району Одеської області в напрямку селища Іванівка, Іванівського району Одеської області, порушуючи вимоги підпункту «а» пункту 2.10, підпункту «б» пункту 2.3, пунктів 10.1, 11.3, 1.10 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - також ПДР), відповідно до яких, він повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при об`єктивній можливості бачити дорожню обстановку, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінив напрямок руху та виїхав на зустрічну смугу руху з послідуючим виїздом за межі проїзної частини, яка не призначена для руху транспортних засобів, яким є узбіччя зліва по напрямку руху, та допустив наїзд на потерпілу, яка перебувала в статичному положенні лівим боком до автомобіля, й не зупинившись, зник з місця дорожньо-транспортної пригоди (далі - також ДТП).

У результаті ДТП потерпілій спричинено тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: відкритого поперечного перелому лівого стегна в середній третині зі зміщенням кісткових уламків, перелом задніх відрізів Х-ХІ ребер справа, закритий перелом кісток носа зі зміщенням кісткових уламків, перелом нижньої щелепи в області тіла зліва та виросткового відростку справа, забійні рани обличчя, множинні садна обличчя, верхніх та нижніх кінцівок, синець лівого стегна, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

За таких фактичних обставин особа обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК, - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

2.Відомості про укладену угоду та визначена міра покарання такі.
30 березня 2021 року, за правилами частини 1 статті 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), між прокурором Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Жовновач ОСОБА_9 та обвинуваченим (далі - також сторони), укладена угода про визнання винуватості (далі - також угода від 30 березня 2021 року), яка у порядку встановленому частиною 1 статті 474 КПК, 31 березня 2021 року подана до суду (а.с. 63-69).
26 квітня 2021 року, виходячи з приписів частини 1 статті 472 КПК сторони подали текст нової угоди про визнання винуватості без істотних відмінностей у порівнянні з текстом угоди від 31 березня 2021 року (далі - також угода, а.с.81-87).
В угоді сторони зазначили, що, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який проходить військову службу за контрактом, раніше не судимий, безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, являється учасником бойових дій, щиро розкаявся, беззастережно визнав вину, добровільно відшкодував завдані збитки потерпілій, дійшли згоди щодо призначення обвинуваченому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК, на підставі статті 69 КК нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, у виді позбавлення волі на строк два роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами, а також вважають за можливе, на підставі частини 2 статті 58 КК, призначити обвинуваченому, замість позбавлення волі, покарання у виді службового обмеження на строк два роки, зі встановленням відрахування в доход держави у розмірі 20 відсотків від суми грошового забезпечення обвинуваченого.

26 квітня 2021 року потерпіла подала до суду заяву в якій не заперечувала проти затвердження угоди, й у судовому засіданні зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, шкода їй відшкодована в повному обсязі (а.с. 93).

3. Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК, КК та положення закону, якими керувався суд такі.
Враховуючи, що угода укладена у провадженні щодо тяжкого злочину, сторони досягли угоди, підписали її, обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, мотив і спосіб вчинення інкримінованого діяння за вказаних обставин, щиро розкаявся, добровільно відшкодував потерпілій завдані збитки, тому суд розглянув справу відповідно до положень статей 314, 474 КПК.
Суд пересвідчився, що умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК.
Сторони заявили, що вони цілком розуміють зміст, наслідки укладення, затвердження, невиконання угоди та просили затвердити угоду ініціатором якої став прокурор та обвинувачений.
Прокурор заявив, що угода відповідає вимогам закону та просив ухвалити вирок на підставі угоди.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди, що не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до статті 66 КК сторони угоди визнали його щире каяття, беззастережне визнання ним винуватості, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків потерпілій, та встановили відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Сторонами в угоді враховано, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, позитивно характеризується за місцем проживання, служби, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, проходить військову службу за контрактом, брав участь в антитерористичній операції, являється учасником бойових дій.

Суд, вважає правильною кваліфікацію вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК, тобто, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжкі тілесні ушкодження.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, відсутністю обставин, які обтяжують покарання, відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, що дає підстави призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією частини 2 статті 286 КК, а взяті обвинуваченим на себе за угодою зобов`язання можливо виконати.
Відтак суд констатує, що зміст угоди не суперечить вимогам статті 472 КПК, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди було добровільним, підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Зрештою, суд дійшов висновку, що угоду належить затвердити, а обвинуваченого визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК із призначенням йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, без позбавлення права керування транспортними засобами та застосованням положення статті 58 КК.

4. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд такі.
Цивільний позов по справі не пред`явлений.

Суд, вирішуючи питання про скасування арешту майна, за відсутності випадків визначених частиною 4 статті 174 КПК, вважає, що накладений, ухвалами слідчого судді Іванівського районного суду Одеської області від 14 квітня 2020 року арешт слід скасувати.

Відповідно до частини 9 статті 100 КПК після набрання вироком законної сили речові докази: - автомобіль ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1990 року випуску, синього кольору, номер шасі НОМЕР_3 повернути законному володільцю; - два жіночих мокасини сірого кольору, які запаковані в сейф пакет ЕХР0400790; один відламаний склоочищувач (двірника) чорного кольору, який запакований в сейф пакет ЕХР0306254; осколки, за зовнішніми ознаками лобового скла автомобіля, запаковані в сейф пакет №0001432; три деталі мобільного телефону у вигляді (дисплею, шлейфу та корпусу блакитного кольору марки «Ксіомі»), з механічними пошкодженнями, запаковані в сейф пакет №0001433 знищити.

Процесуальні витрати за проведення: судової автотехнічної експертизи технічного стану автомобіля у розмірі 490 гривень 32 копійки; судової транспортно-трасологічної експертизи слідів та пошкоджень у розмірі 980 гривень 64 копійок; судової автотехнічної експертизи обставин та механізму наїзду у розмірі 653 гривні 76 копійок, а загалом у розмірі 2124 гривні 72 копійки слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Стороною обвинувачення клопотання про обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого не заявлялися.

Керуючись статтями 314, 368, 370, 374, 474, 475 КПК, суд,

У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості, укладену 26 квітня 2021 року, за правилами частини 1 статті 472 Кримінального процесуального кодексу України, між прокурором Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 та ОСОБА_8 - затвердити.
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України, призначивши йому покарання, із застосуванням частини 1 статті 69 Кримінального кодексу України, у виді позбавлення волі на строк два роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі статті 58 Кримінального кодексу України замість призначеного ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, призначити йому покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк два роки, з відрахуванням із суми грошового забезпечення ОСОБА_8 у дохід держави двадцяти відсотків.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Іванівського районного суду Одеської області від 14 квітня 2020 року на: автомобіль ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1990 року випуску, синього кольору, номер шасі НОМЕР_3 ; два жіночих мокасини сірого кольору, які запаковані в сейф пакет ЕХР0400790; один відламаний склоочищувач (двірника) чорного кольору, який запакований в сейф пакет ЕХР0306254; осколки, за зовнішніми ознаками лобового скла автомобілю, запаковані в сейф пакет №0001432; три деталі мобільного телефону у вигляді (дисплею, шлейфу та корпусу блакитного кольору марки «Ксіомі»), з механічними пошкодженнями, запаковані в сейф пакет №0001433- скасувати.

Речові докази:
- автомобіль ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1990 року випуску повернути законному володільцю ОСОБА_10 ;

- два жіночих мокасини сірого кольору, які запаковані в сейф пакет ЕХР0400790; один відламаний склоочищувач (двірника) чорного кольору, який запакований в сейф пакет ЕХР0306254; осколки, за зовнішніми ознаками лобового скла автомобілю, запаковані в сейф пакет №0001432; три деталі мобільного телефону у вигляді (дисплею, шлейфу та корпусу блакитного кольору марки «Ксіомі»), з механічними пошкодженнями, запаковані в сейф пакет №0001433- знищити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта у загальному розмірі 2124 (дві тисячі сто двадцять чотири) гривні 72 копійки.
Вирок з підстав, передбачених частиною 3 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду, через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
Копію вироку вручити учасникам судового провадження.
Суддя ОСОБА_1