Провадження № 1-кп/947/388/21
УХВАЛА
18.02.2021 року

Київський районний суд м. Одеси, у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

пр. потерпілих ТОВ "АКС-Одеса ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження за № 0001218 від 23.09.2020 відносно ОСОБА_9 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого п.4 п.6 ч.2 ст.115 КК України, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Київського районного суду м.Одеси знаходиться вказане кримінальнепровадження відносно ОСОБА_9 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого п.4 п.6 ч.2 ст.115 КК України.

Ухвалою суду щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 20.02.2021 року.

Відповідно до ст. 331 ч.3 КПК України судом було поставлено на обговорення питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою.

Під час судового засідання прокурор наполягав на продовжені до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Обґрунтовуючи тим, що підставою для продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення особи у вчиненні кримінального правопорушення, а метою досягнення дієвості цього запобіжного заходу забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.4 ст.42 КПК України, а також запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

Так обвинувачений ОСОБА_9 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна, тому є підстави вважати, що обвинувачений, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися. Згідно позиції прокурора обвинувачений може незаконно впливати на свідків, та потерпілих у кримінальному провадженні. До того ж, ОСОБА_9 може перешкоджати судовому розгляду з метою уникненню справедливого покарання.

Відповідно до вимог ст. 177 та ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений не виконає покладенні на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. З урахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу обвинуваченого, в силу характеру інкримінованого ОСОБА_9 діяння та одночасного забезпечення належного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Потерпілий ОСОБА_10 та представник потерпілого ТОВ "АКС-Одеса" ОСОБА_7 підтримали думку прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_8 , заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на недоведеність ризиків на які посилався прокурор.

Вислухавши думку учасників провадження, вивчивши дані про особу обвинуваченого, враховуючи тяжкість обвинувачення, оцінивши на предмет наявності ризиків вчинення обвинуваченим дій, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з огляду на наступне.

ОСОБА_9 , обвинувачується, у скоєнні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжкого злочину. Однак, тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою,

При цьому, у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України» нагадує, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами. Крім того, такі підстави мають бути чітко зазначені національними судами і аргументи «за» і «проти» звільнення з-під варти не повинні бути «загальними й абстрактними».

Суд вважає за необхідне зазначити, що з урахуванням обставин даної конкретної справи тримання обвинуваченого під вартою є розумним з урахуванням особливостей розгляду вказаного кримінального провадження та в даному випадку суд доходить висновку про існування зазначених прокурором та передбачених ст. 177 КПК України ризиків, і про те, що суспільний інтерес щодо тримання обвинуваченого під вартою переважає над його особистими інтересами і що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти зазначеним ризикам, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора щодо продовження відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, суд вважає, що наведені вище підстави не є загальними й абстрактними.

Все вищевикладене свідчить, що тяжкість покарання ще може свідчити про те, що ризик переховування обвинуваченого від суду на теперішній час не зменшився (п.1 ч.1 ст. 177 КПК).

При продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , судом враховується розмір шкоди у завданні якої він обвинувачуються.

Відповідно до ч.3 ст. 5 Конвенції звільнення особи може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання, проте сторона захисту не надала таких гарантій.

Також, при прийнятті рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, суд враховує і інші обставини відносно нього, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан їх здоров`я; ступень міцності соціальних зв`язків; майновий стан; розмір майнової шкоди у завданні якої обвинувачуються.

Все вищевикладене, в сукупності, свідчить, щодо доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому та обмеження його конституційних прав, в даному випадку, є виправданим і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Обставин, передбачених ст. 183 ч. 2 КПК України, які є перешкодою для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченому, судом не встановлено.

Крім того, суд не вбачає підстав для обрання альтернативного запобіжного заходу у виді застави, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, вказаний злочин пов`язаний із загибеллю людини, вчинений із застосуванням насильства.

Керуючись ст. 177,178, 183,314,315, 316, 372 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:
Продовжити відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 19.04.2021 року включно.

Ухвала суду щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити в ДУ "Одеський слідчий ізолятор" (для виконання).

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3