Справа № 562/4156/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2021 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунові Рівненської області кримінальне провадження № 0000632 та № 0000643 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, одруженого, має на утриманні троє малолітніх дітей, працівника фірми "Work In Group Sp. z o.o." м.Гдиня Республіки Польща, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

в с т а н о в и в:

20 жовтня 2018 року в період часу з 12 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу житлового будинку АДРЕСА_1 на проїжджій частині дороги, під час конфлікту з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, умисно наніс ОСОБА_7 не менше одного удару кулаком руки та взутими ногами в область обличчя, в результаті чого заподіяв останньому тілесне ушкодження у вигляді садна з гіперемією шкіри навколо садна на спинці носа, яке згідно із п.2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (Наказ МОЗ України №6 від 17.01.1995 року) та відповідно до висновку судово - медичної експертизи № 169 від 25.10.2018р. відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, та для ОСОБА_6 умисно наніс взутими ногами удари в область грудної клітки, попереку та не менше одного удару в область лопаточної ділянки справа, внаслідок чого спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді крововиливу в лопаточній ділянці справа, яке згідно із п.2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (Наказ МОЗ України №6 від 17.01.1995 року) та відповідно до висновку судово - медичної експертизи № 170 від 29.10.2018р. відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду клопотання, в якому просить звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, вину в скоєнні кримінального правопорушення визнає повністю, щиро кається у скоєному, просить закрити кримінальне провадження.

Прокурор вважає, що є правові підстави для закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_6 не заперечив щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за вказаних обставин.

Потерпілий ОСОБА_7 та його представник - адвокат ОСОБА_8 у вирішенні клопотання обвинуваченого покладаються на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши обвинуваченому його право на заперечення щодо закриття провадження з нереабілітуючих підстав та на повний судовий розгляд справи, з`ясувавши добровільність та істинність позиції учасників кримінального провадження щодо закриття провадження у справі, вивчивши надані матеріали справи, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження підлягає до закриття з огляду на наступне.

Положеннями ч.4 ст.286 КПК України визначено, що в разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Розглядаючи зазначене клопотання, суд виходить із положень КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" № 12 від 23.12.2005 року, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду кримінального провадження, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Стаття 49 КК України обмежує строками давності повноваження держави щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили кримінальні правопорушення. Строк давності - це передбачений кримінальним законом певний проміжок часу після вчинення кримінального правопорушення, сплив якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, відповідно до ст.12 КК України, є кримінальним проступком, за який передбачено найбільш суворе покарання у виді виправних робіт на строк до одного року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 24 травня 2018 року у справі № 200/4664/14-к, з системного аналізу норм процесуального законодавства вбачається, що суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.125 КК України, вчинене кримінальне правопорушення усвідомив і щиро розкаявся, не заперечує щодо закриття провадження з нереабілітуючих підстав, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції. На обліку у лікаря психіатра та нарколога обвинувачений не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні троє малолітніх дітей, до кримінальної відповідальності притягається вперше.

Підстав для застосування положень ч.2 ст.49 КК України та зупинення перебігу строків давності у суду немає, зважаючи на відсутність відповідних рішень про розшук обвинуваченого, ухвалених у порядку ст.335 КПК України.
Згідно положень ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Звільнення від кримінальної відповідальності не є виправданням особи, а є відмовою держави в особі відповідного суду загальної юрисдикції від застосування заходів кримінально-правового характеру до осіб, які вчинили кримінальні правопорушення.

Враховуючи, що з моменту вчинення обвинуваченим кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, минуло понад два роки, тобто закінчилися визначені пунктом 1 ч.1 ст.49 КК України строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за даний кримінальний проступок, ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Пунктом 1 частини 2 ст.284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно роз`яснень, які містяться у п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року № 3 "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна" у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
Таким чином, цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних та моральних збитків, завданих кримінальним правопорушенням, та витрат на правову допомогу, а також цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підлягають залишенню без розгляду.

Речові докази та витрати на залучення експерта у справі відсутні.

На підставі ст.49 КК України, керуючись ст.ст.128, 284-286, 288 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 жовтня 2018 року за № 0000632 та 26 жовтня 2018 року за № 0000643 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, відносно ОСОБА_4 закрити.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних та моральних збитків, завданих кримінальним правопорушенням, та витрат на правову допомогу - залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , що відповідно до ч.7 ст.128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Документи кримінального провадження № 0000632 та № 0000643 залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 (Семи) днів з дня її оголошення.

С у д д я