єдиний унікальний номер справи 546/1059/20
номер провадження 1-кп/546/22/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Решетилівка кримінальне провадження № 0000074 відомості про яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 10 жовтня 2020 року, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плоске Решетилівського району Полтавської області, громадянина України, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, з повною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не інваліда, не депутата, не учасника бойових дій, не потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в :

09 жовтня 2020 року, близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив сварку із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ході якої в нього виник умисел на заподіяння останньому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс один удар кулаком правої руки у обличчя ОСОБА_4 , від якого останній впав. ОСОБА_5 , сівши зверху на ОСОБА_4 , наніс йому удари в обличчя кулаками обох рук у кількості 6-7 разів, а також в область грудної клітки, чим заподіяв ОСОБА_4 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1181 від 12.11.2020 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою, гематоми м`яких тканин з субконьюнктивальним крововиливом і садном шкіри лівого ока, забою нижньої губи зліва, які кваліфікуються тільки у своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також у вигляді забою, саден шкіри грудної клітки зліва, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження та могли утворитися в строк і за обставин вказаних вище.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями завдав потерпілому ОСОБА_4 умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

У підготовче судове засіданні з`явилися прокурор, потерпілий, обвинувачений та його захисник.

Під час підготовчого судового засідання стороною захисту надано суду угоду про примирення, з якої вбачається, що 19 лютого 2021 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_6 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 153 від 27.07.1993), укладена угода про примирення. Зі змісту угоди про примирення вбачається, що обставини вчинення кримінального проступку повністю відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, та ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, вину у вчиненні якого визнає в повному обсязі та розкаюється у вчиненому. Матеріальні збитки потерпілому не завдані. Сторони узгодили міру покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді 150 годин громадських робіт. Наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди сторонам угоди роз`яснені.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що добровільно уклав угоду про примирення з обвинуваченим, угода була укладена за ініціативою обвинуваченого, матеріальні збитки йому не завдані, будь-яких претензій щодо відшкодування матеріальної чи моральної шкоди до обвинуваченого немає. Просив суд затвердити угоду про примирення, призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Зазначив, що наслідки укладення угоди йому зрозумілі, претензій матеріального характеру до обвинуваченого немає.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що в повному обсязі беззастережно визнає свою провину у вчиненні даного кримінального проступку, підтверджує обставини його вчинення в обсязі визначеному обвинувальним актом та угодою. Просив затвердити угоду про примирення та призначити узгоджену нею міру покарання. Зазначив, що наслідки укладення угоди та її невиконання йому зрозумілі. Вказав, що претензій матеріального характеру потерпілий йому не висловлював, угода була укладена за його ініціативою.

Захисник підтримав угоду та просив її затвердити, підтвердивши добровільність позиції щодо її укладення, зазначив, що угода укладена за ініціативою обвинуваченого та відповідає вимогам КПК України.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення, зазначив, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Підстави для відмови у затвердження даної угоди відсутні.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши обвинуваченого, захисника, потерпілого, думку прокурора, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та розглянувши питання щодо її затвердження, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 1, 3, 5 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим досягнута під час судового провадження, підписана 19.02.2021 та надана суду у підготовчому судовому засіданні.

Згідно вимог ч. 3 ст. 474 КПК України вбачається, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком. Органами досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ч. 2 ст.125 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 добровільно, беззастережно, без примусу та тиску в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінального проступку. При цьому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді 150 годин громадських робіт.

Кримінальним проступком потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки не завдано. Під час досудового розслідування та в суді потерпілим цивільний позов не заявлено, жодних претензій матеріального характеру щодо відшкодування матеріальної або моральної шкоди до обвинуваченого не має, а обвинувачений ОСОБА_5 не несе перед потерпілим зобов`язань щодо будь-якого іншого відшкодування шкоди.

Судом з`ясовано, що обвинувачений, потерпілий цілком розуміють права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосуванням насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про примирення не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, не одружений, неповнолітніх дітей немає, не працює, негативні характеризуючі ознаки відсутні, свою вину в скоєнні кримінального проступку визнав повністю, матеріальні збитки потерпілому не завдані.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним Кодексом України.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати у справі відсутні.

Речових доказів по матеріалах кримінального провадження немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 369-371, 373-376, 393, 394, 395, 468, 469, 471, 473, 474, 475, 532 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про примирення від 19 лютого 2021 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_6 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1