ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/615/21 Справа № 932/2755/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000046 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2021 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.
Вимоги апеляційної скарги захисник обґрунтовує тим, що зазначені в клопотанні слідчого ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України не підтверджуються жодними доказами, також зазначає, що підозра ОСОБА_8 є необґрунтованою, при цьому прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Зазначає, що докази, на які посилається слідчий у клопотанні, а саме заява про вчинення кримінального правопорушення, протокол огляду місця події, протокол допиту потерпілого, довідка про завдані збитки, довідка щодо грошових коштів не підтверджують наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 185 КК України.
Посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, спеціальну технічну освіту, працевлаштований, має постійне місце проживання, позитивну характеристику за місцем проживання та роботи.
Зазначає, що сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2021 року було задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 30 травня 2021 року, з визначенням застави у розмірі 227 000 грн.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 185 КК України, наявні ризики, передбачені п.п.1,2, 3,4 ч.1 ст.177 КПК України, тому, враховуючи особу підозрюваного, відсутність міцних соціальних зв`язків , прийшов до висновку, що з метою запобігання вказаним ризикам, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначеням застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що ставить 227 000 гривень.
Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника, доводи прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Так, з наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 185 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, колегія суддів враховує правову позицію, викладену у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якої для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі«Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема: заявою про вчинення кримінального правопорушення від 15.03.2021 року; протоколом огляду місця події від 15.03.2021 року ; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_9 від 15.03.2021 року; довідкою щодо грошових коштів, які були завантажені та суму залишку коштів по АТМ А 0300104 від 15.03.2021 року; довідкою про завдані збитки внаслідок пошкодження майна від 15.03.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом впізнання за участі свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; висновком експерта №СЕ-19/104-21/10785-БЛ від 01.04.2021 року; протоколом огляду домоволодіння від 01.04.2021 року.
Отже, обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень є доведеною.
Твердження захисника, що підозра є необґрунтованою, оскільки докази, на які посилається слідчий у клопотанні, не підтверджують наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 185 КК України, - не може бути взято до уваги, оскільки встановлення обставин суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення є задачею судового розгляду, відповідно до якого, у випадку встановлення відсутності складу злочину постановлюється виправдувальний вирок.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Так, слідчим суддею правильно встановлено відповідно до ст. 177 КПК України наявність ризиків того, що підозрюваний може: - вчинити інше кримінальне правопорушення; - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином , оскільки підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, на цей час в ході проведення досудового розслідування не встановлено всіх учасників, які діяли за попередньою змовою з підозрюваним ОСОБА_8 , не встановлено місцезнаходження основних доказів по справі, зокрема, транспортного засобу, на якому ймовірно пересувався підозрюваний, не виявлені викрадені грошові кошти.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia) п. 102 від 08.02.2005 р. тяжкість вчиненого кримінального правопорушення є суттєвим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності вказаних ризиків є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики вказані у клопотанні слідчого та встановлені в ухвалі слідчого судді, доведені наданими прокурором доказами.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винним, а також відомості щодо особи ОСОБА_8 , а саме, відсутність міцних соціальних зв`язків в місці проживання, сімейний стан підозрюваного.
Доводи, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, спеціальну технічну освіту, працевлаштований, має постійне місце проживання, позитивну характеристику за місцем проживання та роботи, колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики.
Твердження сторони захисту про те, що тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 не може слугувати підставою для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не може бути взято до уваги, оскільки згідно із рішенням ЄСПЛ Осипенко проти України, тяжкість обвинувачення та необхідність забезпечення виконання процесуальних рішень могло виправдовувати взяття заявника під варту.
Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
При цьому судом обґрунтовано неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, та у відповідності до КПК України визначено альтернативний запобіжний захід заставу.
Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2021 року залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2021 року щодо ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
_____________ ________________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4