12.08.2021
Справа № 642/4748/21
Провадження: № 1-кс/642/2399/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу ( відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 від 06.11.2020 про закриття кримінального провадження, внесеного 26.02.2019 до ЄРДР за №0000139 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.397 КК України.
У своїй скарзі заявник посилається на те, що 06.11.2020 року слідчим ТУ ДБР прийнято рішення про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000139, у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, визначеногост.219 КПК України та жодній особі не було повідомлено про підозру. Вважає зазначену постанову передчасною та необґрунтованою, оскільки зазначене рішення було прийнято на підставі неповно з`ясованих обставин справи, слідчим не було вчинено жодної слідчої дії, спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження. Заявник зазначив, що слідчим всупереч ст. ст.91, 92 КПК України не проведено всіх необхідних слідчих дій спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, а саме : не здійснено запиту або тимчасового доступу для отримання інформації з НАБУ для перевірки підстав та періоду (з початку жовтня 2018 року до 28.11.2018) відрядження детектива ОСОБА_5 до м.Харкова; не здійснено тимчасового доступу для отримання інформації з НАБУ стосовно надання копії відеозаписів, які відповідно до ч.2 ст.104 КПК України є невід`ємними додатками до протоколу обшуку від 29.11.2018 та протоколу обшуку від 03.04.2019 з метою перевірки чи не входили дії детективів за межі наданих їм ухвалами слідчих суддів повноважень; не здійснено запиту або тимчасового доступу для отримання інформації до ТОВ «Нова пошта» стосовно здійснення кур`єрської доставки детективом НАБУ з початку жовтня 2018 року до 28.11.2018 з відділення №83; не здійснено виклик та проведення допиту детективів НАБУ, які діяли поза межами повноважень визначених ухвалою слідчого судді від 27.11.2019 (справа №760/3094/18) під час проведення обшуку; не здійснено виклик та не проведено допит детектива НАБУ ОСОБА_5 , який під виглядом здійснення кур`єрської доставки з відділення ТОВ «Нова пошта» №83 здійснював огляд приміщення АБ «Ліга експертів Коростильова Сергія ». Також заявник зазначив, що слідчим двічі справа закривалась на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, однак постанови про закриття були судом скасовані, тому просив скасувати зазначену постанову у зв`язку з невідповідністю висновків слідчого обставинам та матеріалам кримінального провадження.
Заявник до суду не з`явився, надав заяву, в якій вимоги скарги підтримав та просив суд розглядати справи за його відсутністю.
Прокурор та слідчий до судового засідання не з`явились, слідчий просив розглядати справу за його відсутністю та відмовити в задоволенні скарги.
Згідно до вимог ч. 3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Суд, дослідивши матеріали скарги, вважає що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до п.3 ч.1ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені певні рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Частиною 2ст.9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до вимогст.110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
У свою чергу слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.
За правилами ст.284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених абз. 1 п. 10 ч. 1 цієї статті - коли строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру. Можливість продовження досудового розслідування за межами цього строку законом не передбачена, незалежно від кваліфікації злочину, наслідків, повноти досудового розслідування.
Відповідно до ст. 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.
Судом встановлено, що 26.02.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 397 КК та присвоєно реєстраційний номер №0000139.
Підставою внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стала письмова заява керуючого Адвокатським бюро «Ліга експертів Коростильова Сергія» ОСОБА_3 , в якій він вказував на неправомірні дії з боку детективів Національного бюро Четвертого відділу детективів Другого підрозділу детективів підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України під час здійснення ними досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000461 від 15.05.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.
У статті 219 КПК України зазначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Як вбачається з матеріалів справи, 06.11.2020 року слідчим Другого слідчого відділу ( відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000139 від 26.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 397 КК України, оскільки у кримінальному провадженні закінчився строк досудового розслідування, визначений п. 1 ч. 2 ст. 219 КПК України, і в цьому провадженні жодній особі не було повідомлено про підозру, то слідчий, виконуючи вимоги п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, закрив кримінальне провадження, про що 06.11.2020 року виніс відповідну постанову.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 397 КК України, є нетяжким злочином відповідно до ст.12 КК України та відповідно до ст. 219 КК України строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить дванадцять місяців у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої тяжкості.
Таким чином, станом на день винесення оскаржуваної постанови слідчого, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000139 закінчився та жодній особі у кримінальному провадженні не було повідомлено про підозру. Отже, слідчий безальтернативно був зобов`язаний прийняти рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.
Згідно з частиною 3 статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
За таких обставин, враховуючи правову підставу для закриття кримінального провадження, яка є імперативною нормою, слідчий не може продовжувати досудове розслідування, а слідчий суддя не наділений повноваженнями на прийняття рішення про продовження дії строку досудового розслідування та не вправі покладати на слідчого, прокурора обов`язок проводити досудове розслідування поза межами визначеного законом строку.
Отже, положення кримінального процесуального закону при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження слідчим не порушені.
При цьому суд зауважує, що ані слідчим, ані прокурором до спливу строку досудового розслідування не було прийнято рішення про звернення з клопотанням до слідчого судді про продовження строку досудового розслідування, що передбачено ч. 1 ст. 294 КПК України, а відповідно до ч. 5 ст. 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.
Слідчий суддя також звертає увагу на те, що проведення будь-яких слідчих дій після закінчення строку досудового розслідування не допускається. Слідчим, прокурором не було прийнято рішення про звернення з клопотанням до слідчого судді про продовження строку досудового розслідування, що передбачено ч. 1 ст. 294 КПК і слідчий суддя, за відсутності клопотання слідчого, прокурора, не наділений повноваженнями на прийняття рішення про продовження дії строку досудового розслідування та не вправі покладати на слідчого, прокурора обов`язок проводити досудове розслідування за межами визначеного законом строку.
Доводи ОСОБА_3 щодо неповноти досудового розслідування та непроведенення всіх необхідних слідчих дій для встановлення події кримінального правопорушення по вищевказаному кримінальному провадженні, не надання оцінки доказам, не можуть бути предметом розгляду в рамках оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження до слідчого судді саме у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, оскільки згідно вимог ч. 5 ст. 294 КПК України строк досудового розслідування, який закінчився, поновленню не підлягає.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу заявника на ті обставини, що саме по собі скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження на теперішній час не матиме для заявника жодних позитивних наслідків, оскільки вчинення будь-яких слідчих дій після закінчення строків досудового розслідування діючим КПК України не передбачено.
Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у рішеннях по справах "Верітас проти України" та "Сокуренко та Стригун проти України", суд не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи наявні передбачені ст.284 КПК України підстави для його закриття.
Доводи скарги не можуть бути підставою для задоволення скарги з огляду на саму підставу закриття кримінального провадження.
Згідно з ч. 2ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
З врахуванням вищенаведеного, аналізуючи норми закону та вимоги, викладені у скарзі, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 .
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу ( відділу з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 від 06.11.2020 про закриття кримінального провадження, внесеного 26.02.2019 до ЄРДР за №0000139 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.397 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду на протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали виготовлено 12 серпня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1