Справа № 632/862/20
провадження № 1-кп/632/28/21

У Х В А Л А
/про продовження запобіжного заходу/

16 червня 2021 року м. Первомайський
Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого колегії суддів - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжного заходу, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Первомайського міськрайонного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження щодо ОСОБА_4 застосованого запобіжного заходу, оскільки останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також у зв`язку із тим, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, який був однією з підстав для застосування обвинуваченому вказаного запобіжного заходу, продовжує існувати, т.я. наразі триває розгляд кримінального провадження по суті.
Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти продовження запобіжного заходу, а захисник підтримав думку свого підзахисного, але вважає, що останньому можна застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Посилався на відсутність ризиків та тісні соціальні зв`язки.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши документи, представлені в обґрунтування клопотання та матеріали кримінального провадження в межах питання, яке вирішується, суд дійшов наступного.
Згідно абзацу 5 п. 205 Перехідних положень КПК України, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів,…
Відтак, розгляд клопотання прокурора відбувається головуючим колегії суддів одноособово у зв`язку із знаходженням судді ОСОБА_6 у щорічній основній відпустці.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) та практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також ст. 199 КПК України передбачено, що при розгляді доцільності продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, враховуються обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Так, 30 березня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
22 травня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри і дії останнього кваліфіковано за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України.
31 березня 2020 року слідчим суддею Первомайського міськрайонного суду Харківської області щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави, який ухвалами Первомайського міськрайонного суду Харківської області неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою від 21.04.2021 запобіжний захід продовжено по 19.06.2021, включно.
Підставою прийняття такого рішення слідчим суддею стала наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яка підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, метою - запобігання ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, - переховуванню від органів досудового розслідування та суду.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Крім того, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справі «Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти (рішення у справах «Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
У розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя людини з особливою жорстокістю, за яке передбачене максимальне покарання у виді довічного позбавлення волі, а один з ризиків, який виправдовує тримання його під вартою, і був підставою для застосування саме такого запобіжного заходу, не зменшився і продовжує існувати, а також з метою забезпечення належної процесуальної поведінки під час судового розгляду останнього, суд доходить висновку про доцільність продовження раніше застосованого щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, та доводи в його обґрунтування, не можна визнати такими, що ставлять під сумнів наведені вище висновки суду, а відтак, суд вважає за необхідне у вказаному клопотанні відмовити.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 331 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою у умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», застосований відповідно до ухвали слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 31 березня 2020 року, продовжити на 60 діб по 14 серпня 2021 року, включно.
У задоволенні клопотання захисника відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя:ОСОБА_1