УХВАЛА

іменем України
1 березня 2021 року
м. Київ
справа № 757/13258/18-к
провадження № 51-571впс20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,ОСОБА_3 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про направлення апеляційної скарги прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі САП) на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 14 січня 2021 року про роз`яснення судового рішення з Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду до Київського апеляційного суду,
встановив:
Печерський районний суд м. Києва ухвалою від 14 січня 2021 року задовольнив заяву адвоката ОСОБА_5 в порядку ст. 380 КПК та роз`яснив ухвалу цього ж суду від 4 квітня 2018 року в частині неповернення майна їх власникам.
До Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 про визначення підсудності вказаної апеляційної скарги прокурора САП за Київським апеляційним судом.

Клопотання адвокат мотивує тим, що кримінальне провадження № 0000941 не підсудне Апеляційній палаті Вищого антикорупційного суду, оскільки 5 квітня 2020 року прокурором САП було визначено підслідність у цьому кримінальному провадженні за Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань (далі ДБР), яке здійснює його досудове розслідування.
Учасникам судового провадження було належним чином повідомлено про час та місце розгляду клопотання. Від учасників судового провадження, які не прибули в судове засідання, клопотань про відкладення такого розгляду не надходило. Проте їх неприбуття не перешкоджає його розгляду.
Колегія суддів заслухала доповідь судді, думку адвоката ОСОБА_5 , який просив клопотання задовольнити, дослідила надані суду матеріали та перевірила доводи, наведені у клопотанні, і дійшла висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як убачається з матеріалів провадження, із 3 липня 2018 року постановою заступника Генерального прокуроракерівника САП Генеральної прокуратури України визначено підслідність у кримінальному провадженні № 0000941 за Національним антикорупційним бюро України.
Згідно з листом Офісу Генерального прокурора з 5 квітня 2020 року досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснює Головне слідче управління ДБР.
Крім того, Київський апеляційний суд ухвалою від 28 січня 2021 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 14 січня 2021 року про роз`яснення судового рішення повернув у зв`язку з тим, що вона не підлягає розгляду в цьому суді апеляційної інстанції.
На даний час апеляційна скарга прокурора САП на вказану ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 14 січня 2021 року призначена до судового розгляду в Апеляційній палаті Вищого антикорупційного суду.
Також Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду уже двічі скасовувала ухвали Печерського районного суду про роз`яснення ухвали цього ж суду від 4 квітня 2018 року в частині неповернення майна їх власникам.
Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Однак абз. 2 ч. 3 ст. 34 КПК визначено, що питання про направлення кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до іншого суду вирішується колегією у складі п`яти суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду за поданням складу суду, визначеного для розгляду кримінального провадження, або за клопотанням сторін не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Таким чином, зі змісту вищезазначеної процесуальної норми видно, що вирішення питань, пов`язаних із передачею кримінальних проваджень із Вищого антикорупційного суду на розгляд до іншого суду, в тому числі до іншого апеляційного суду, віднесено до компетенції колегії у складі п`яти суддів Апеляційної палати цього Суду.
Такий висновок відповідає практиці Верховного Суду, який уже неодноразово висловлював аналогічну позицію у своїх рішеннях (ухвали від 3 жовтня 2019 року в справі № 469/1409/15-к, від 11 лютого 2020 року в справі № 991/9725/20, від 28 липня 2020 року в справі № 757/22567/20-к, від 8 вересня 2020 року в справі № 991/5882/20).
Таким чином, вирішення питання про направлення кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до іншого суду не належить до компетенції Верховного Суду, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 про передачу апеляційної скарги прокурора САП на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 14 січня 2021 року з Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду до Київського апеляційного суду.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 33-1, 34, 216, ч. 2 ст. 376 КПК, Суд

постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про направлення апеляційної скарги прокурора САП на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 14 січня 2021 року про роз`яснення судового рішення з Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду до Київського апеляційного суду.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3