Справа № 751/1011/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/358/21
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 березня 2021 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного покарання у виді обмеження волі,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_6

представника центру пробації ОСОБА_9

У С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 березня 2021 року, з врахуванням ухвали про виправлення описки від 23.03.2021 року, задоволено клопотання Новозаводського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області та скасовано відносно ОСОБА_7 іспитовий строк за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 липня 2019 року та його направлено для відбування покарання, призначеного за вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 01.07.2019 року строком на 3 роки обмеження волі.

Початок строку відбування покарання ухвалено обчислювати з дня його фактичного затримання.

Задовольняючи клопотання органу пробації суд мотивував своє рішення тим, що засуджений систематично порушує умови та порядок відбування покарання з випробуванням, не виконує покладені на нього обов`язки. Зазначене свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Не погодившись із рішенням суду, захисник адвокат ОСОБА_6 в інтересах засудженого подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та відмовити органу пробації в задоволенні клопотання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що засуджений не заперечує факт неприбуття на реєстрацію у вказані у поданому клопотанні дні. Факти неприбуття не були систематичними та були поважними, і жодним чином не можуть свідчити про небажання стати на шлях виправлення.

Крім того, посилання суду на неявку засудженого у встановлені дні є безпідставними, так як орган пробації направив подання про направлення засудженого для відбування покарання за вироком суду, чим фактично відмовився від реєстрації засудженого.

Звертає увагу, що судом 1 інстанції не взято до уваги, що засуджений до направлення подання до суду з`являвся для реєстрації до органу пробації, що підтверджується документально. Тому, на думку апелянта, неявка засудженого для реєстрації не може бути зазначена як підстава для задоволення подання органу пробації.

Зазначає, що впродовж іспитового строку і по теперішній час ОСОБА_7 нового злочину не вчиняв, до кримінальної відповідальності не притягувався, а наявні постанови про адміністративні правопорушення складені з порушенням вимог діючого законодавства та не відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема, постанова від 05.04.2020 року за ч. 1 ст. 178 КУпАП відносно ОСОБА_7 судом не досліджувалася, тому не може братися до уваги. Крім того, особисто ОСОБА_7 заперечував факт складання щодо нього вказаної постанови, а так само вказував, що підпис в ній не його, що підтверджується візуальною розбіжністю підписів, виконаних від імені засудженого.

Постанова від 28.04.2020 року за ч. 1 ст. 175 КУпАП відносно ОСОБА_7 також свідчить про безпідставне притягнення останнього до адміністративної відповідальності, так як дана норма закону передбачає відповідальність за порушення встановлених законодавством вимог пожежної та техногенної безпеки, а також використання протипожежної, аварійно-рятувальної або іншої спеціальної техніки або засобів протипожежного захисту не за призначенням, в той час як в описовій частині даної постанови викладено факт куріння ОСОБА_7 тютюнових виробів у невстановленому місці, за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

Зі змісту ст. 166 КВК України вбачається, що орган пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, проте на порушення даної норми закону орган пробації звернувся до суду із поданням про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком, а судом 1 1нстанції в описовій частині ухвали зазначено про подання, а в резолютивній про клопотання органу пробації.

Також звертає увагу, що 01.07.2021 року закінчується дворічний іспитовий строк, встановлений засудженому ОСОБА_7 , тому, на думку апелянта, недоцільно його скасовувати та надати засудженому можливість виправитись без ізоляції від суспільства.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисника представник органу пробації просила ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, просив рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні подання, представника центра пробації, який вважав, що ОСОБА_7 не бажав ставати на шлях виправлення, оскільки систематично не з`являвся на відмітку, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, особової справи засудженого та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Матеріалами провадження встановлено, що вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.07.2019 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 289 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. На підставі ст. 76 КК України на засудженого покладені обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

З досліджених матеріалів судового провадження та особової справи ОСОБА_7 вбачається, що засуджений ухилявся від виконання обов`язків, покладених на нього судом, а саме: не з`являвся на реєстрацію 6 разів, за що йому виносилися попередження про те, що за невиконання покладених на нього обов`язків до суду може бути направлено подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного судом покарання. Будь-яких поважних причин неявки на реєстрацію не встановлено.

Відповідно до вимог, передбачених ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Зважаючи на те, що ОСОБА_7 систематично не з`являвся на реєстрацію, не можна вважати, що засуджений став на шлях виправлення.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень ( ч. 3 ст. 166 КВК України).

З наданих матеріалів вбачається, що під час іспитового строку ОСОБА_7 лише двічі притягався до адміністративної відповідальності з накладенням на нього адміністративних стягнень, що не є систематичністю вчинення таких правопорушень. Крім того, випадки притягнення до адміністративної відповідальності були вказані у поданні в якості інформації, що характеризує засудженого. Тому доводи апеляційної скарги захисника в цій частині є безпідставними.

Доводи захисника про недоцільність розгляду подання органу пробації через закінчення 01.07.2021 року іспитового строку не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки саме подання органу пробації надійшло до суду значно раніше.

Також не заслуговують на увагу твердження апелянта про невідповідність подання органу пробації та ухвали суду вимогам кримінального процесуального законодавства, оскільки такі подано та ухвалено у порядок, передбачений КПК України та КВК України.

З огляду на вищенаведене, оскаржене судове рішення, на переконання колегії суддів, було ухвалено згідно з нормами матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування та ухвалення нового, про яке просить апелянт, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 407, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 березня 2021 року відносно ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного покарання у виді обмеження волі без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Короїд ОСОБА_10 ОСОБА_2 ОСОБА_4