КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
ОСОБА_5
ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0001978 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за апеляційною захисника ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 6 лютого 2019 року, яким
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Шменьки, Ратнівського р-ну, Волинської обл., громадянин України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді 13 років позбавлення волі,
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора ОСОБА_9
ОСОБА_10
ОСОБА_11
ОСОБА_12
потерпілих ОСОБА_13
ОСОБА_14
захисника ОСОБА_8
ОСОБА_15
обвинуваченого ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що 2 березня 2018 року приблизно о 1 год., знаходячись у приміщенні коридору квартири АДРЕСА_3 підійшов до своєї дружини ОСОБА_16 та налякав її, від чого остання впала на підлогу спиною до долу. Після чого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_16 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто, діючи з прямим умислом, взяв з полички скляну пляшку з-під мінеральної води «Моршинська» ємкістю 0,5 л та, утримуючи її у правій руці, наніс ОСОБА_16 удар в область голови справа, внаслідок чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді п`яти забійних ран та чотирьох саден на обмеженій ділянці на тлі просочуючого крововиливу в м`які покриви голови в лобовій ділянці справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 зайшов до кімнати, де взяв шнур подовжувача та повернувся у коридор до ОСОБА_16 , яка продовжувала лежати на спині, присів ззаду останньої, накинув шнур подовжувача на шию потерпілої та з достатньою силою затягнув петлю, стиснувши шию, внаслідок чого спричинив ОСОБА_16 тілесні ушкодження у вигляді странгуляційної борозни на шиї, яка представлена смугастим втисненням на шкірі на тлі синця та зсаднення з наявністю проміжних валиків, зон защемлення з дрібно-точковими внутрішньо шкірними крововиливами; одного повного вертикального згинального перелому під`язикової кістки між тілом та лівим великим рогом; центрального згинального вертикального перелому між пластинами щитоподібного хряща та горизонтального перелому по середині правого верхнього ріжка щитоподібного хряща; дрібно-вогнищевих крововиливів в підшкірну клітковину та м`язи шиї, крововиливів у щито-під`язиковій мембрані; дрібно-вогнищевих крововиливів в корінь язика, які у своїй сукупності складають комплекс закритої травми шиї з розвитком механічної асфіксії, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя, у результаті якого настала смерть ОСОБА_16 на місці події та яке перебуває між собою у прямому причинно-наслідковому зв`язку. Всі виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_16 прижиттєві та виникли незадовго до настання смерті.

Згідно з вироком запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено без змін - тримання під вартою, строк покарання обчислюється з 3 березня 2018 року.
Цим же вироком вирішено питання речових доказів та судових витрат.

Не погоджуючись з вироком суду захисник ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати вирок, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
В апеляційній скарзі захисник посилається на те, що ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, надав відповідні показання, однак, суд в основу оскаржуваного вироку поклав протокол слідчого експерименту, що був проведений із ОСОБА_7 , відеозапис якого було досліджено в суді. Під час вказаної слідчої дії ОСОБА_7 визнав свою вину. Разом з тим, на переконання захисника, суд міг брати до уваги лише ті показання ОСОБА_7 , які він надавав безпосередньо в судовому засіданні, а не ті, які надавав під час проведення досудового розслідування. Саме такий факт, на думку захисника, став причиною невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваному рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки подальші докази були оцінені виключно через призму показань ОСОБА_7 , наданих останнім під час досудового розслідування.
Також захисник наголошує, що жоден із свідків, допитаних в суді, не був безпосереднім свідком події вбивства, а з показань в судовому засіданні потерпілих та свідків було встановлено, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_16 були дуже приязні стосунки, вони не сварились, не конфліктували, мали спільні плани на майбутнє. За таких обставин, як зазначає захисник, місцевий суд не оцінив та не пояснив в оскаржуваному вироку, чому не було взято до уваги відсутність у ОСОБА_7 мотиву, мети, а, тим більше, форми вини для вчинення умисного вбивства коханої дружини.
Як наголошує захисник, в оскаржуваному вироку вказано, що потерпілий ОСОБА_13 на його запитання до ОСОБА_7 щодо місцезнаходження доньки отримав відповідь про те, що, нібито ОСОБА_7 її задушив. Вказані обставини не відповідають дійсності, що підтверджується звукозаписами судових засідань, а також свідчить про те, що у вироку показання потерпілого відображені неправдиво.
Окремо захисник зазначає, що жоден із доказів у кримінальному провадженні не вказує на причетність ОСОБА_7 до вчиненого злочину. Окрім того, захисник наголошує, що судом було відхилено неодноразово клопотання сторони захисту щодо встановлення місцезнаходження телефону загиблої дружини, оскільки саме місцезнаходження телефону вказує, що крім ОСОБА_7 та загиблої у той вечір у квартирі перебувала третя особа, яка забрала із собою вказаний мобільний телефон. Також захисник зазначає, що в суді було досліджено довідку з ломбардних відділень міста Києва, відповідно до якої ОСОБА_7 даного мобільного телефону не закладав. За результатом тимчасового доступу до речей і документів встановлено, що телефон вбитої виходив у мережу вже після її смерті за кілька кілометрів від квартири, де проживав ОСОБА_7 . Проте, як акцентує увагу захисник, суд не надав вищевказаному факту жодної оцінки.
На переконання захисника, інші докази у справі жодних прямих чи опосередкованих даних про вчинення даного злочину ОСОБА_7 не містять, що залишилось поза увагою суду.

Заслухавши доповідь судді, позицію захисників та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу з доповненнями у повному обсязі, прокурора та потерпілих, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим, дослідивши за клопотанням сторони захисту повторно докази у справі, перевіривши наявні у справі докази та обговоривши доводи апеляційної скарги, розглянувши провадження в її межах, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною 2 статті 94 КПК України визначено, що жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дотримався зазначених вимог закону.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що у судовому засіданні 12 листопада 2018 року ОСОБА_7 винним себе не визнав, відмовився від наданих на стадії досудового розслідування показань. При цьому ОСОБА_7 вказав про те, що вбивство дружини сталося внаслідок його поведінки, але він цього не робив. З 17 вересня 2016 року він перебував у шлюбі із ОСОБА_17 , з якою разом проживали в орендованій квартирі АДРЕСА_4 , працювали у різних ресторанах. Стосунки між ними були дуже добрі до тих пір, поки він не вліз у кредити, але й після цього стосунки були ідеальні. За два роки до цих подій він почав брати кредити, спочатку отримав кредит в «Швидко гроші» на подарунок дружині, після чого не міг розрахуватися. Він непогано заробляв, а тому думав, що розрахується. У нього виникли кредити в різних кредитних установах. Дружина про це знала, оскільки у них були спільні гроші, намагалася йому допомогти, вела журнал, куди записувала його борги. Він почав грати, бо це був один із швидких способів закрити кредит. На липень 2017 року його борг складав більше 30000 грн., але у кінці липня він виграв більше 50000 грн., і цими коштами всі борги були закриті, закінчились всі ломбарди. Після цього вони почали з дружиною збирати кошти на поїздку за кордон та робити документи. Це було вже на початку грудня 2017 року. Не дивлячись на це, у грудні 2017 року йому зателефонував колектор і сказав, що у нього є тиждень погасити борг 36000 чи 46000 грн. у зв`язку з прострочкою погашення кредиту, погрожуючи прийти до нього додому. У нього ( ОСОБА_18 ) була своя сума 7000 грн., яку він відкладав. Він пішов грати у салон «Фаворит» і програв ці кошти, вжив спиртне, прийшов додому і розповів про все дружині. Відбувся конфлікт, дружина розплакалася, оскільки поїздки скасовувалися. Він зателефонував колектору, повідомив, що на даний момент такої суми немає. Колектор сказав сплатити хоча б частину суми і чекати. Після того, як між ним та ОСОБА_19 відбулась сварка, він запропонував дружині на час, поки він розбереться з колектором, розійтись, але вона відмовилась. Проте він ввечері пішов з дому. Біля салону «Фаворит» до нього підійшов незнайомий чоловік, якому він розповів про проблеми. Що відбувалося далі, він не пам`ятає. Додому його привіз таксист, який повідомив, що він звідкись тікав і зупинив таксі. На наступний день дружина говорила, що він приїхав та сказав, що «вони мене знайдуть». Дружина розповіла йому, що як тільки він приїхав, до будинку під`їхали двоє чоловіків, які піднялися до їх квартири, стукали у двері. Після цих подій він не пішов на роботу. Подзвонив до брата, розповів це все, але брат сказав, що не може допомогти. Також хтось телефонував його матері, яка на той час була в Польщі, вимагав гроші. Вони з дружиною здали до ломбарду золото, щоб розрахуватися. Перед новим роком знову телефонний дзвінок, знову борг, тільки вже 56000 грн. І знову така ж історія, що він повідомляє, що грошей немає, йому кажуть сплатити хоча б частину, і строк дають один місяць. Брат дав 300 доларів, які він сплатив в рахунок погашення боргу. Йому знову сказали, що є місяць. З 1 січня 2018 року він почав працювати в пабі «Культ» по пр. Маяковського в м. Києві кухарем, на роботі попросив виплатити йому зарплату раніше. 30 січня 2018 року йому зателефонували колектори, погрожували посадити його до в`язниці на 5 років. Він сплатив у рахунок погашення кредиту 15000 грн. Наступного дня йому знов зателефонували і сказали, що він винен ще 7000 грн. Вони з дружиною знов заклали золото в ломбард, він розрахувався, і йому сказали, що він вже нічого не винен. Вони з дружиною домовилися викупити золото, а потім збиралися їхати відпочивати. 26 лютого 2018 року він отримав аванс і попросив раніше дати йому зарплату. В кінці місяця у них з дружиною був спільний вихідний. Вони намагалися завжди брати вихідні разом. 1 березня 2018 року він на 11 год. поїхав на збори роботу, після чого поїхав додому, увесь час переписуючись з дружиною. Дома був біля 14 год., переодягнувся та пішов до магазину. Дня за 2-3 до цього, після того, як він отримав аванс, вони з дружиною вийшли з квартири і біля ліфта побачили підозрілого чоловіка кавказської зовнішності, який відійшов в бік і почав дивитися у телефон. Після того, як він з дружиною через деякий час повернулися, то біля своєї квартири побачили ще одного чоловіка, який швидко відійшов та зробив вигляд, що розмовляє по телефону. Потім з балкона з дружиною побачили, як ці чоловіки сіли в машину і поїхали. 2 березня 2018 року вони з дружиною хотіли викупити золото, у них мав бути спільний вихідний. 1 березня 2018 року він отримав зарплату і написав дружині, яка перебувала на роботі в ресторані «Балкон», де працювала офіціантом, що у нього не вистачає грошей, щоб викупити золото в ломбарді. Вони вирішили здати в ломбард техніку, оскільки за неї був менший відсоток, і викупити золото. Він купив в магазині продукти, прибрав в квартирі. Ближче до вечора вони з дружиною здзвонилися, і вона сказала, що буде намагатися швидше приїхати додому. Він поставив запікати рибу, розставив в квартирі свічки. Через деякий час дружина написала, що вже у дорозі. Потім приблизно о 00.30 год. 2 березня 2018 року з балкону він побачив, як дружина під`їхала на таксі. Він сховався за холодильник, хотів пожартувати, у них таке було досить часто. Майже через 5 секунд в двері квартири подзвонили. Він подивився у «вічко», але у коридорі було темно. Відчинивши двері, подивився у коридор, але нікого не було. Потім знову почали стукати. Він відчинив двері загального коридору та побачив, що у темряві стояв якийсь чоловік, який сказав, що прийшов до квартири АДРЕСА_5 , оскільки його затоплюють. Він (Харковець) розвернувся, щоб йти додому, але потім його вдарили по потилиці, він відключився на хвилину-півтори. Отямившись, виявив, що лежить в коридорі. Він почув, як щось гримнуло. Відкривши очі, побачив, що збоку від нього лежить дружина. На його запитання вона не відповідала. Він схопив ніж і побіг спочатку до зупинки, потім до дитячого садка, після чого повернувся до квартири, де виявив, що дружина мертва. Він зачинився в квартирі, сидів, плакав, пив, курив, хотів повіситись, заніс дружину в ванну. Потім він заснув, коли прокинувся, знайшов на ліжку свій телефон, а телефону дружини не було. Він пішов по ломбардах, хотів з`ясувати, чи не здавав хтось золото, телефон. Він здав свій телефон в ломбард. Потім повернувся додому, взяв ноутбук, який здав до ломбарду. Також він зайшов в салон «Фаворит», де зробив одну ставку. Таким чином, він перевіряв, чи ніхто його не переслідує. Потім він злякався, повернувся додому, напився та сидів на балконі, поки не подзвонили в двері квартири. Коли він дізнався, що це батьки дружини, зачинив двері до квартири ще на один замок і вистрибнув з балкона на вулицю. На слідстві він обмовив себе, оскільки оперативний працівник поліції схопив його за горло, сказав, щоб він перестав кричати, інакше отримає пожиттєве позбавлення волі.
Він впевнений, що це зробив хтось з тих людей, з якими він пересікався, які йому погрожували. Вважає, що це була наводка з ломбарду.

Не зважаючи на невизнання винуватості ОСОБА_7 , суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, і колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду, оскільки він відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджується доказами, дослідженими у судовому засіданні, яким суд дав належну оцінку в їх сукупності та які докладно викладені у вироку.

Згідно з показаннями потерпілої ОСОБА_14 в судовому засіданні донька одружилася з ОСОБА_7 18 вересня 2016 року, з яким проживали в орендованій квартирі АДРЕСА_4 , яка розташована на сьомому поверсі. Між донькою та обвинуваченим були добрі стосунки, дочка ніколи їй не скаржилась на обвинуваченого. 3 березня 2018 року приблизно о 15.20 год. їй зателефонував син - ОСОБА_20 і повідомив, що дочка не вийшла на роботу, і подруга доньки - ОСОБА_21 не може її знайти. Вона зателефонувала дочці і зятю, але їх телефони були вимкнуті. Вона подзвонила матері ОСОБА_7 і попросила, щоб її невістка ОСОБА_22 , яка проживала неподалік дочки, пішла подивилася, що там сталося. Цього ж дня приблизно о 20.30 год. з чоловіком і сином вона приїхала до місця проживання дочки. Біля квартири знаходились ОСОБА_22 та її знайомий, який повідомив, що чув, як в квартирі тихо грала музика. На момент їх приїзду музика в квартирі вже не грала, двері ніхто не відчиняв. Чоловік з ОСОБА_22 направилися в поліцію, а вона з сином залишилась біля квартири. Вони стукали в двері квартири, дзвонили. Син сказав, що в квартирі хтось є, оскільки у внутрішніх дверях у замок зсередини був встромлений ключ. Потім в квартирі щось зашаруділо. Вони почули голос обвинуваченого, який запитав, хто там, при цьому, його голос був не такий як завжди. Син відповів, та вона теж обізвалася. Проте, двері зсередини зачинилися. Вона знов почала стукати, дзвонити, зателефонувала чоловіку і повідомила, що зять в квартирі, що він погано говорить. Через деякий час відчинилися двері ліфта, з якого вийшов обвинувачений, який почав по кишенях шукати ключі, викидуючи з кишень сніг. ОСОБА_7 був п`яний. На її запитання, що з дочкою, ОСОБА_7 відповів, що задушив її. Коли приїхала поліція, швидка допомога, повернувся чоловік, двері квартири були відчинені. Чоловік зайшов до квартири, а потім вийшов і сказав, що дочки вже немає. Коли вона зайшла до квартири, там було дуже холодно, балкон був відчинений, в квартирі був безлад, всюди розкидані копійки, доріжка була в крові.
Під час апеляційного розгляду потерпіла підтвердила свої показання, вказавши, що після того, як ОСОБА_7 спочатку відповів їм з квартири, а через деякий час вона його побачила, як він вийшов на поверх ліфта, витрушуючи з кишень сніг, на її запитання, де донька, останній повідомив, що задушив її.

Відповідно до показань у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_13 донька ОСОБА_19 півтора року проживала у шлюбі з ОСОБА_7 в орендованій квартирі по АДРЕСА_3 , яка розташована на сьомому поверсі. Він вважав, що дочка з чоловіком живуть добре, бо донька нічого не розповідала їм. 3 березня 2018 року він з дружиною і сином приїхав до місця проживання дочки, оскільки вона не виходила на зв`язок. Двері квартири їм ніхто не відчинив. Разом з дружиною брата обвинуваченого - ОСОБА_22 та її знайомим ОСОБА_23 він пішов до поліції, але через деякий час йому зателефонувала дружина і повідомила, що зять в квартирі, але погано розмовляє. Він повернувся до квартири, біля якої на сходах сидів зять. Працівники МЧС, яких викликали, зламали замки дверей квартири. Слідом за працівниками поліції він зайшов до квартири, де у ванній кімнаті побачив доньку, яка була одягнена, лоб праворуч у неї був забитий, і лікар констатував її смерть. В квартирі був гармидер, були розкидані речі.
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_13 підтвердив надані в суді першої інстанції показання, додатково вказавши про те, що впродовж спільного життя доньки з обвинуваченим вони не володіли всією інформацією про їхнє життя, тому відносились до обвинуваченого нормально. До розгляду справи в суді першої інстанції вони не знали дійсних відносин між донькою та обвинуваченим, а під час розгляду від знайомих доньки стало відомо, що донька хотіла розлучитись із обвинуваченим, що він грав в азартні ігри, різав собі вени, про їхні скандали, та ломбарди. Донька все тримала у собі. .

З показань свідка ОСОБА_20 в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_16 - його сестра. 3 березня 2018 року о 17 год. йому зателефонувала подруга сестри та повідомила, що сестра не вийшла на роботу, про що він повідомив по телефону матері. Цього ж дня він з батьками приїхав до квартири сестри по АДРЕСА_6 , яку вона орендувала разом з чоловіком ОСОБА_7 . На поверсі біля квартири їх зустріли ОСОБА_22 - дружина брата обвинуваченого, та її товариш ОСОБА_23 , які повідомили, що перебувають біля квартири біля двох годин, що їм ніхто не відчиняє, але в квартирі грала музика. Батько пішов до управління поліції, а він ( ОСОБА_20 ) почав стукати в двері квартири руками і ногами, оскільки бачив, що в замку зсередини знаходиться ключ. Обвинувачений запитав, хто там, на що він і мати попросили відчинити двері, але було чутно, як зсередини зачинилися другі дерев`яні двері. Менше ніж через 5 хвилин відчинилися двері ліфта, з якого вийшов обвинувачений, який був не в собі. Він (Сватуха) став шукати в обвинуваченого по кишенях ключі від квартири, але їх там не було, був тільки сніг. ОСОБА_7 впав перед ним на коліна і сказав, що задушив ОСОБА_19 . Через деякий час приїхали працівники МЧС, які зламали двері квартири, поліція, лікарі. До квартири покликали батька, від якого потім вони дізналися, що ОСОБА_19 лежить мертва в ванній. У квартирі всі речі були розкидані, було імітовано грабіж.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_24 обвинувачений ОСОБА_7 - брат її чоловіка. 3 березня 2018 року їй написала подруга ОСОБА_25 про те, що остання не виходить на зв`язок, що її мати хвилюється. Вона почала телефонувати ОСОБА_26 і ОСОБА_25 , але їх телефони не відповідали. Приблизно о 17 год. вона поїхала до місця їх проживання з другом на ім`я ОСОБА_23 . Двері квартири їм ніхто не відчинив, але там тихо грала музика. Вони з ОСОБА_23 пішли на роботу до обвинуваченого - в ресторан в приміщенні «Спорт Лайф», де дізналися, що він не вийшов на роботу, не зважаючи на те, що повинен був вийти. Потім вони повернулися до квартири, де проживали обвинувачений і потерпіла, куди потім приїхали і батьки ОСОБА_19 з братом останньої. Вона з батьком ОСОБА_19 пішла в управління поліції. Через деякий час батьку зателефонувала мати і сказала, що з квартири відгукнувся ОСОБА_27 . Вони з батьком повернулися до квартири, розташованої на 7 поверсі, біля якої сидів ОСОБА_27 . Приїхали працівники МЧС, поліція, швидка допомога. До квартири зайшов батько ОСОБА_19 , який потім вийшов і повідомив, що вона не менше, ніж 5 годин, як мертва. Потім вона зайшла до квартири, де було дуже брудно, речі були розкидані.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_28 обвинувачений його рідний брат. З 2013 року брат почав робити ставки. Перед 2 березня 2018 року у брата були борги, він програвав великі суми грошей, у зв`язку з чим брав позики, здавав речі в ломбард. Бувало, що його били кредитори та забирали гроші, коли він отримував заробітну плату. Про події 2 березня 2018 року він дізнався від дружини та знайомих.

Показаннями свідка ОСОБА_29 підтверджуються обставини того, що він разом з ОСОБА_25 працював біля двох років офіціантами в ресторані «Балкон», де раніше протягом приблизно 6 місяців працював і обвинувачений, з яким у нього були нормальні стосунки. В останній робочий день ОСОБА_19 він ( ОСОБА_30 ) з нею і барменом ОСОБА_31 на таксі, яке викликав їм адміністратор, о 24 год. від`їхали від ресторану, який знаходиться по АДРЕСА_7 . По дорозі вони заїхали на АДРЕСА_8 , де вийшов ОСОБА_32 , а потім поїхали до місця проживання ОСОБА_19 . Приблизно о 00.20 год. вони під`їхали до будинку проживання ОСОБА_19 неподалік від кінотеатру «Флоренція», де вона вийшла з переднього сидіння автомобіля. Оскільки він хотів пересісти на її місце, то теж вийшов з автомобіля, попрощався зі ОСОБА_19 , поцілував її в щоку, сів на переднє сидіння та поїхав до друзів на АДРЕСА_9 . Наступний день у них був вихідний, а після цього дня ОСОБА_19 на роботу не з`явилася. ОСОБА_19 не скаржилась на чоловіка.
Аналогічні показання свідок надав і під час апеляційного розгляду.

Даними протоколу огляду від 3 березня 2018 року підтверджується, що під час проведення огляду із застосуванням відеозйомки в квартирі АДРЕСА_4 , відкрите середнє вікно на балконі, нижній механізм вказаного вікна у деформованому стані, при огляді зовнішнього підвіконня виявлено сліди на снігу утоптані, на підвіконні виявлено недопалки у кількості 11 штук, 3 коробки з-під цигарок: 2 - «ЛМ», 1 - «Давідоф», сліди папілярних узорів, у тому числі на дверях на балкон, 2 паспорта громадян України на ім`я ОСОБА_16 та ОСОБА_7 , зв`язка із 7 ключів, в кімнаті на дивані знаходяться речі у розкиданому стані, на столі знаходиться брудний посуд, обстановка порушена; на кухні виявлені скляні пляшки з-під «Моршинської», у відрі для сміття виявлено скляну пляшку «Інкерман», пластикову пляшку з-під «Моршинської», пакет із залишками риби; в ванній кімнаті виявлено труп жіночої статі в пальто сірого кольору та іншому одязі з тілесними ушкодженнями в області лоба, на стелі виявлено пляму бурого кольору, яку не виявляється можливим перемістити на марлевий тампон, на шторці виявлено плями червоного кольору. При огляді ділянки біля вхідних дверей до ванної виявлено фрагменти скла з плямами бурого кольору (ас. 55-60, 72-79 т.1).

Даними протоколу огляду від 4 березня 2018 року підтверджуються обставини огляду ділянки місцевості розміром приблизно 5х5 м, яка розміщена під будинком АДРЕСА_10 , де на відставні приблизно 2 м. з лівого боку розміщений під`їзд № 2 вищевказаного будинку на відстані приблизно 7 м, з правого боку розміщено подекуди кущі, позаду розміщена проїзна частина дворової зони. Ділянка вкрита снігом, на ній розміщені кущі, які на момент огляду деформовані, гілки поламані, між кущами розміщено яму у снігу діаметром приблизно 1.5 м, глибиною приблизно 50 см. позаду ділянки, за якою впритул до будинку розміщені виямки у снігу, які нагадують сліди та ведуть в бік під`їзду (ас. 61-62 т.2).

Даними, викладеними у протоколі проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_7 , за участю захисника від 4 березня 2018 року з відеозаписом вказаної процесуальної дії, підтверджуються обставини вчинення ОСОБА_7 вбивства своєї дружини. Відповідно до вказаних доказів обвинуваченим детально вказані обставини вчинення злочину, а саме, що у нього був вихідний. Він сходив до магазину, купив лампи, оскільки ОСОБА_19 боялась темряви, а у них постійно хтось викручував лампи. Купив рибу, фрукти, поставив свічки, переписуючись паралельно з нею у вайбері. Коли вона написала, що їде додому, він виключив світло, запалив свічки.
При цьому ОСОБА_7 просить зняти кайданки, вказавши, що він все розкаже, що все рівно треба показувати.
В квартирі він прибрав, виключив світло по всій квартирі, двері були закриті ( ОСОБА_7 показує та пояснює, які двері у квартирі та чому були закриті або відкриті, на скільки відкриті). Він, перебуваючи на балконі, побачив, що під`їхало таксі, з якого вийшла дружина з кулькою. Він сховався за холодильником, хотів пошуткувати з дружиною. Коли дружина зайшла до квартири, зачинила двері, сказавши: « ОСОБА_33 , я вдома», а він вийшов з-за холодильника та крикнув: «Котя». Дружина злякалась, впала на підлогу в коридорі на правий бік, ногами до дверей, головою в бік кімнати та почала задихатися і хрипіти. ( ОСОБА_7 за допомогою статиста показує положення дружини після падіння та його подальші дії). Він присів до неї з лівого боку, злякався, побачив на поличці біля холодильника скляну пляшку з-під мінеральної води «Моршинська» ємкістю 0,33 л, взяв її в праву руку та наніс нею один удар в область лоба дружини праворуч, від чого пляшка розбилась, з лоба пішла кров ( ОСОБА_7 бере пляшку у праву руку та показує, як наносив удар дружині у голову та куди саме, показуючи місце на голові статиста та уточнюючі місце удару). Після цього він направився до кімнати, де взяв шнур з переноскою, повернувся до коридору, поклав голову дружини собі на коліна, накинув їй шнур на шию та протягом близько 1 хвилини стискав кінці шнура ззаду шиї (При цьому обвинувачений зазначає місце, де знаходилась переноска, її фізичні параметри по відношенню до наданої йому під час слідчого експерименту іншої переноски, показує, у якому стані перебувала дружина, як саме він поклав голову дружини собі на коліна, розташування голови дружини у нього на колінах, що дружина перебувала у чорному пальто, яке біля шиї з правого боку трохи підгорнулось, як накинув переноску на шию дружині та як стискав кабелем шию дружини). Потім ОСОБА_7 розповів та показав, як він заніс дружину до ванної кімнати та, не роздягаючи, поклав у ванну головою у бік кранів, як змив кров з лобу і голови. Потім пішов на балкон, де почав курити. Він хотів повіситись за допомогою тієї ж переноски, яка розтягнулась, але у нього не вийшло. Потім він вжив алкоголь та заснув. В квартирі був розгардіяш, оскільки він це зробив. Він був п`яний, все, що бачив, все скидав та розкидав. Сумка дружини лежала біля дверей, кулька була під стелею. ( ОСОБА_7 всі свої пояснення супроводжує певними рухами, відтворюючи свої дії на наступний день після вчинення злочину). Мобільного телефону дружини не було. На наступний день він кульку заніс в кімнату, з сумки дружини взяв гроші та десь о 9-10 год. пішов з дому. Він пішов до ломбарду, де заклав телевізор «Ківі» та мобільний телефон «Хуавей» та до букмекерської контори «Фаворит», де програв гроші. Дома його не було до вечора. Пив тільки дома. Не викликав ні поліцію, ні швидку допомогу, бо боявся не за своє життя, а йому було соромно перед батьками дружини. Перебуваючи дома, він почув, що хтось стукає у двері, по голосу зрозумів, що це батьки дружини. Він пішов на балкон, поставив табурет та вистрибнув з 7-го поверху. Що відбувалося далі, він не пам`ятає, отямився, коли сидів в коридорі біля своєї квартири.
Відповідаючи на уточнюючи запитання захисника, ОСОБА_7 зазначив, що дружина, зайшовши до квартири, зачинили вхідні двері.
У подальшому ОСОБА_7 вказав, що у цю квартиру ніколи ніхто із сторонніх осіб не приходив. Не було сторонніх осіб і протягом четверга, п`ятниці та суботи. Між ними з дружиною була домовленість, відповідно до якої при зраді будь-кого, або якщо він - тверезий або у стані сп`яніння - щось вчинить, то вони одразу розлучаються. Були випадки, коли він міг залоскотати дружину, і вона починала задихатись, тому просила не лоскотати її. У них з дружиною було дві проблеми: не могли завести дітей, і те, що вона курила. Коли йому дзвонили з приводу повернення грошових коштів, то йому погрожували кримінальною відповідальністю. Він телефонував брату, але брат тоді відмовився йому допомагати, у зв`язку з цим він порізав вени (ас. 168-174 т.1 ).

З даних висновку судово-медичної експертизи № 12/527/2 від 13 липня 2018 року встановлено, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_16 виявлені:
а) странгуляційна борозна на шиї, яка представлена смугастим втисненням на шкірі на тлі синця та зсаднення з наявністю проміжних валиків, зон защемлення з дрібно-точковими внутрішньо шкірними крововиливами; одного повного вертикального згинального перелому під`язикової кістки між тілом та лівим великим рогом; центрального згинального вертикального перелому між пластинами щитоподібного хряща та горизонтального перелому по середині правого верхнього ріжка щитоподібного хряща; дрібно-вогнищевих крововиливів в підшкірну клітковину та м`язи шиї; крововиливів в щито-під`язикову мембрану; дрібновогнищевих крововиливів в корінь язика;
б) п`яти забійних ран та чотирьох саден на обмеженій ділянці на тлі просочуючого крововиливу в м`які покриви в лобовій ділянці справа;
в) загальноасфіктичні ознаки: «екхімотична маска» (синюшність, одутлість обличчя; множинні дрібнокрапкові внутрішньошкірні крововиливи на обличчі, шиї вище рівня (від верхнього краю странгуляційної борозни доверху) странгуляційної борозни; множинні дрібнокрапкові крововиливи в слизову оболонку губ, щік); множинні дрібнокрапкові та одиничні дрібновогнищеві підкон`юнктивальні крововиливи темно-червоного кольору; великі трупні плями, які зливаються; рідка кров в порожнинах серця (з переповненням правих його відділів) та судинах; гостра повітряна емфізема легень; множинні дрібнокрапкові темно-червоного кольору крововиливи на поверхні легень та серця; «порожня» селезінка; венозне повнокров`я внутрішніх органів.
Всі виявлені на трупі тілесні ушкодження прижиттєві, виникли незадовго до настання смерті.
Ушкодження, відмічені в п. 1(а), у своїй сукупності складають комплекс закритої травми шиї, яка відноситься до тяжкого тілесного ушкодження та з урахуванням судово-медичного криміналістичного дослідження виникла від стиснення шиї предметом видовженої форми з обмеженою контактною поверхнею (яким могла бути і вузька петля із напівжорсткого матеріалу) при асиметричному здавлені шиї в передньо-боковому (більш справа) напрямку; Ушкодження, вказані в п. 1(б), виникли від дії тупого(х) предмету(ів) з обмеженою поверхнею контакту.
Встановлена причина смерті, відсутність клітинних реакцій в травмованих тканинах (гістологічно) вказують на те, що тілесні ушкодження в ділянці шиї виникли безпосередньо перед настанням смерті. Характер та особливості ушкоджень на голові (відмічені в п.1 (б) підсумків), наявність початкових ознак лейкоцитарної реакції (гістологічно) вказують на можливість їх спричинення одномоментно - від одноразової ударної дії тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, незадовго до настання смерті (від моменту їх спричинення до настання смерті пройшов короткий проміжок часу, який вимірюється хвилинами - десятками хвилин.
Стиснення шиї при удавленні петлею, з розвитком небезпечного для життя явища - механічної асфіксії, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя.
Ушкодження відмічені в п.1 (б) підсумків, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, які зазвичай супроводжуються короткочасним розладом здоров`я.
Тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_16 , які б могли виникнути при захисті від ударів, що наносились, не виявлено.
В момент спричинення ушкоджень на голові (відмічені в п.1 (б) підсумків) потерпіла була повернута правою половиною лобової ділянки голови до джерела травмування.
Враховуючи характер та морфологічні особливості странгуляційної борозни на шиї трупа ОСОБА_16 , характер та особливості переломів хрящів гортані та під`язикової! кістки, нападаючий в момент удавлення петлею вірогідно знаходився позаду та дещо справа від потерпілої.
Смерть ОСОБА_16 настала від механічної асфіксії внаслідок удавлення петлею, на що вказує: наявність ушкоджень відмічених в п. 1 (а) підсумків; загальноасфіктичні ознаки («екхімотична маска» (синюшність, одутлість обличчя; множинні дрібнокрапкові внутрішньошкірні крововиливи на обличчі, шиї вище рівня (від верхнього краю странгуляційної борозни доверху) странгуляційної борозни; множинні дрібнокрапкові крововиливи в слизову оболонку губ, щік); множинні дрібнокрапкові та одиничні дрібновогнищеві підкон`юнктивальні крововиливи темно-червоного кольору; великі трупні плями, які зливаються; рідка кров в порожнинах серця (з переповненням правих його відділів) та судинах; гостра повітряна емфізема легень; множинні дрібнокрапкові темно-червоного кольору крововиливи на поверхні легень та серця; «порожня» селезінка; венозне повнокров`я внутрішніх органів).
Виходячи з наявних трупних явищ на момент огляду трупу на місці його виявлення о 23.40 год. 3 березня 2018 року (труп холодний на дотик, заклякання добре виражено у всіх групах м`язів, трупні плями вбачаються на задній, частково бічних поверхнях тіла при дозованому натисканні на них своє забарвлення не змінюють), повторного огляду в морзі об 11.20 год. 5 березня 2018 року (трупне заклякання відсутнє в м`язах верхніх кінцівок, слабко виражене у всіх інших зазвичай досліджуваних групах м`язів, труп холодний на дотик, трупні плями великі зливні фіолетово-рожевого кольору, вбачаються на задній та задньо-бічних поверхнях тулуба, на зовнішній поверхні правого стегна та внутрішній поверхні лівого стегна, при триразовому дозованому натисканні на них своє забарвлення не змінюють, гнильні зміни не виражені на шкірі) з урахуванням причини смерті, смерть ОСОБА_16 настала близько 24-48 годин назад до моменту огляду трупу на місці його виявлення.
Показання підозрюваного ОСОБА_7 (вказані у протоколі проведення слідчого експерименту від 4 березня 2018 року за його участю (з відеозаписом слідчого експерименту) стосовно взаємного розташування потерпілої ОСОБА_16 та підозрюваного ОСОБА_7 в момент спричинення ушкоджень, місць травмування на тілі потерпілої, спосіб утримування шнура в руках та положення петлі на шиї потерпілої в момент удавлення, відповідають виявленим судово-медичним даним стосовно кількості та характеру виявлених ушкоджень, механізму їх утворення та послідовності спричинення (ас. 80-83 т.1).

Відповідно до даних, викладених у висновку експерта № 142ц від 2травня 2018 року, кров потерпілої ОСОБА_16 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. При судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту рук підозрюваного ОСОБА_7 кров не знайдена. Виявлені клітини багатошарового плаского незроговілього епітелію осіб чоловічої та жіночої генетичної статі, походження яких, враховуючи позитивний результат на наявність слини, можливе за рахунок ротової порожнини та не виключає їх походження від потерпілої ОСОБА_16 та чоловіка, якому властивий антиген А по системі АВО (ас. 101-105 т.1).

Висновком експерта № 143 від 12 квітня 2018 року підтверджується виявлення на вилучених у ОСОБА_7 кальсонах (підштаниках) крові людини, походження якої від ОСОБА_16 не виключається (ас. 106-110 т.1).

Згідно з даними висновку експерта № 140ц від 2 травня 2018 року при судово-цитологічному дослідженні 16-ти фрагментів скла, вилучених під час огляду 3 березня 2018 року квартири АДРЕСА_4 , знайдена кров особи жіночої генетичної статі при визначенні групової належності крові в об.1-4 та клітин в об. 2 виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження слідів від потерпілої ОСОБА_16 (ас. 111-116 т.1).

Відповідно до даних висновку експерта № 8-1/968 від 15 березня 2018 року з фототаблицями до нього вилучені під час огляду 3 березня 2018 року квартири АДРЕСА_4 сліди папілярних узорів з чашки з-під кави на балконі та з пачки з-під цигарок "ЛМ" на балконі залишені середнім пальцем правої руки ОСОБА_7 ; з пластикової пляшки 1,5 л - залишений середнім пальцем лівої руки ОСОБА_7 , з дверцят шафи - залишений безіменним пальцем правої руки ОСОБА_7 (ас. 118-127 т.1).

Висновком експерта № 270 від 20 липня 2018 року підтверджується, що генетичні ознаки крові, виявленої на фрагментах скла з речовиною бурого кольору, які знаходились в коридорі, по всіх досліджуваних локусах ДНК ідентичні генетичним ознакам крові ОСОБА_16 . Кров в даному об`єкті, ймовірно, походить від ОСОБА_16 , величина вірогідності випадкового збігу складає величину 5Ю01/10-18, тобто, у середньому 5 осіб з мають встановлені генетичні ознаки (ас. 143-146 т.1).

Згідно з висновком експерта № 269 від 19 липня 2018 року генетичні ознаки крові, виявленої на кальсонах (підштаниках) (об. 2), по всіх досліджуваних локусах ДНК ідентичні генетичним ознакам крові ОСОБА_16 . Кров в даному об`єкті, ймовірно, походить від ОСОБА_16 , величина вірогідності випадкового збігу складає величину 5Ю01/10-18, тобто, у середньому 5 осіб з мають встановлені генетичні ознаки та підтверджуються дані про те, що генетичні ознаки крові на фрагменті скла, вилучених під час огляду місця події, ймовірно походить від ОСОБА_16 (ас. 147-150 т.1).

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки, ОСОБА_7 до ломбардних відділень АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , в період з 9 березня 2017 року по 2 березня 2018 року (17.55 год.) закладав майно - золоті вироби, техніку. 2 березня 2018 року до ломбардного відділення по АДРЕСА_12 о 14.06 год. заклав плойку «Ровента», о 15.45 год. - ноутбук «Асус» та фен «Ровента», о 17.55 год. золоті сережки 585 проби. На вказане майно звернено стягнення (ас. 189-92 т.1).

Висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи підтверджується, що ОСОБА_7 до кримінального правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється, яким-небудь психічним захворюванням не страждав, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; на період кримінального правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється, тимчасовим хворобливим розладом психічного здоров`я не страждав, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; на час проведення експертизи яким-небудь психічним розладом не страждає, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує ( ас. 202-206 т.1).

Оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази, які є належними, достатніми, допустимими, в їх сукупності, суд першої інстанції за наслідками судового розгляду дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним, та кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисно протиправно заподіяв смерть іншій людині, і з таким висновком суду першої інстанції погоджується й колегія суддів.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції перевірялись доводи ОСОБА_7 про те, що він під час слідчого експерименту обмовив себе під тиском працівника поліції, який погрожував йому пожиттєвим строком покарання, у разі невизнання вини, та вказані доводи визнані необґрунтованими з урахуванням того, що слідчий експеримент проведений у присутності захисника за участю понятих, які є взагалі сторонніми особами, і жодних відомостей про те, що до нього (Харковця) застосовувався будь-який тиск з боку працівників поліції відеозаписом події не зафіксовано, як і відсутні будь-які дані про наявність такого тиску у протоколі вказаної процесуальної дії.

Окремо колегія суддів звертає увагу на те, що доводи сторони захисту в цій частині спростовуються й тим, що наведені під час слідчого експерименту ОСОБА_7 обставини вбивства дружини, як і подальші дії обвинуваченого, були підтверджені іншими доказами набагато пізніше, ніж відбулось проведення слідчого експерименту, у т.ч. й механізм вбивства ОСОБА_34 .

Так висновком експерта № 12/527/2 від 13 липня 2018 року підтверджується вказані ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту відомості стосовно взаємного розташування потерпілої ОСОБА_16 та підозрюваного ОСОБА_7 в момент спричинення ушкоджень, місць травмування на тілі потерпілої, спосіб утримування шнура в руках та положення петлі на шиї потерпілої в момент удавлення, відповідають виявленим судово-медичним даним стосовно кількості та характеру виявлених ушкоджень, механізму їх утворення та послідовності спричинення.

Також даними матеріалами кримінального провадження підтверджуються показання ОСОБА_7 під час слідчого експерименту з приводу його дій 3 березня 2018 року щодо здачі до ломбарду цінних речей. Окрім того, наявними у справі даними (рапортами працівників поліції (ас. 53, 193-196 т.1), протоколом огляду від 3 березня 2018 року, показаннями потерпілих, даних, які містяться у висновку судово-психіатричної експертизи) підтверджуються показання обвинуваченого, надані під час слідчого експерименту, про те, що, почувши голос батьків дружини із-за дверей, він виплигнув з балкону.

Доводи сторони захисту про те, що суд незаконно в основу оскаржуваного вироку поклав протокол слідчого експерименту, що був проведений із ОСОБА_7 , та відеозапис якого було досліджено в суді, оскільки суд міг брати до уваги лише ті показання ОСОБА_7 , які він надавав безпосередньо в судовому засіданні, а не ті, які надавав під час проведення досудового розслідування, є непереконливими.

Відповідно до правового висновку, викладеному у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14 вересня 2020 року № 740/3597/17 (51-6070кмо19э), які є обов'язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, приписи ч. 4 ст. 95 КПК про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано в порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу, мають застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійного процесуального джерела доказів згідно зі ст. 95 КПК. Показання необхідно розмежовувати з іншим самостійним процесуальним джерелом доказів протоколом слідчого експерименту.
Заперечення обвинуваченим у судовому засіданні відомостей, які слідчий, прокурор перевіряв або уточнював за його участю під час слідчого експерименту, не може автоматично свідчити про недопустимість як доказу протоколу слідчого експерименту.
Легітимна мета слідчого експерименту за участю підозрюваного, обвинуваченого досягається дотриманням встановленого порядку його проведення, забезпеченням реалізації прав особи як процесуальних гарантій справедливого судового розгляду та кримінального провадження в цілому.
Проведення слідчого експерименту у формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно проголошення підозрюваним зізнання у вчиненні кримінального правопорушення

з метою його процесуального закріплення, належить розцінювати як допит, що не має

в суді доказового значення з огляду на зміст ч. 4 ст. 95 КПК.

З відеозапису слідчого експерименту встановлено, що слідчий експеримент містить ознаки відтворення обвинуваченим дій, обстановки, обставин події, які відбувались 2 та 3 березня 2018 року за його участю, про які ніхто з учасників кримінального провадження не знав і не міг знати, та які знайшли своє підтвердження у подальшому під час досудового розслідування та судового провадження, а, відтак, суд першої інстанції, всупереч доводів апеляційної скарги, обґрунтовано поклав в основу вироку дані слідчого експерименту.

Є непереконливими й доводи сторони захисту про те, що матеріалами справи не спростовані показання ОСОБА_7 про те, що, крім ОСОБА_7 та загиблої у той вечір у квартирі перебувала третя особа, яка забрала із собою мобільний телефон дружини, який виходив в ефір вже після вбивства ОСОБА_16 .
Під час слідчого експерименту на поставлене ОСОБА_7 запитання щодо присутності будь-кого із сторонніх осіб у квартирі як напердодні вбивства ОСОБА_16 , так і у день вбивства, ОСОБА_7 категорично заперечував присутність будь-яких сторонніх осіб.
Більш того, як під час слідчого експерименту, так і в суді першої інстанції обвинувачений вказував про те, що ОСОБА_16 палила цигарки, а також протягом цих подій він палив цигарки.
Будь-яких беззаперечних доказів присутності сторонніх осіб у квартирі матеріали справи не містять, як і не надано стороною захисту.
Що стосується мобільного телефону загиблої ОСОБА_16 , то відповідно до досліджених доказів мобільний телефон ОСОБА_16 останній раз перебував в мережі 2 березня 2018 року о 01.17 год. (ас. 90-93 т.2). Вказані відомості узгоджуються з даними, встановленими у кримінальному провадженні, а саме, з показаннями свідка ОСОБА_29 про те, що 1 березня 2018 року приблизно о 24 год. їм було викликане таксі, що свідчить про те, що в ніч з 1 на 2 березня 2018 року ОСОБА_16 до приїзду додому була жива; показаннями ОСОБА_7 з приводу обставин вчинення ним злочину та часу його вчинення; даними висновку судово-медичної експертизи № 12/527/2 від 13 липня 2018 року щодо часу смерті ОСОБА_16 , а саме, що її смерть настала близько 24-48 годин назад до моменту огляду трупу на місці його виявлення (3 березня 2017 року о 23.40 год.), і сукупність зазначених доказів спростовує доводи сторони захисту щодо користування мобільним телефоном загиблої у цей час сторонніми особами.

Посилання захисника на те, що у кримінальному провадженні не встановлений умисел ОСОБА_7 на вбивство ОСОБА_16 , як і мотив, що є обов`язковим, а всі допитані особи наголошували на добрих стосунках між ними, не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів, з огляду на таке.
Так, частиною 1 статті 115 КК України передбачена відповідальність за умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Зі змісту вказаної правової норми встановлено, що мотив злочину не має значення для кваліфікації конкретного злочину, оскільки не вказаний у відповідній нормі закону та не випливає безпосередньо з диспозиції вказаної статті. При цьому колегія суддів враховує обставини, встановлені під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції, а саме: поведінку винного і потерпілої, що передувала події, їхні стосунки, те, що, як показав потерпілий ОСОБА_35 , їм донька не говорила про її відносини з обвинуваченим, а під час розгляду справи стало відомо, що вона хотіла розлучитись з обвинуваченим, про їхні скандали, так як обвинувачений грав в азартні ігри, про ломбарди, про те, що обвинувачений різав собі вени. Окрім того, колегія суддів враховує спосіб, знаряддя злочину, характер, локалізацію тілесних ушкоджень. На переконання колегії суддів, вказані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_36 усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті дружини й бажав їх настання.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясував всі обставини кримінального провадження, перевірив їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, які досліджені в судовому засіданні та оцінені з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, яківзаємодоповнюються та узгоджуються між собою, та яким дана належна оцінка у вироку, у зв`язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за обставин, викладених у вироку.

Таким чином, під час апеляційного розгляду доводи апеляційної скарги захисника щодо невинуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину не знайшли свого підтвердження.

Покарання обвинуваченому судом першої інстанції призначено у відповідності до вимог ст. 50, 65 КК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, як і підстав для скасування вироку колегія суддів не вбачає, а відтак, апеляційна скарга захисника з доповненнями не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 6 лютого 2019 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України - залишити без зміни, апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 3 місяців з дня її оголошення, обвинуваченим ОСОБА_7 , який утримується під вартою, в той же строк, з моменту вручення її копії.

Судді:

_____________________________ _______________________ _________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3