Справа № 588/937/20
№ провадження 1-кп/588/13/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2021 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тростянці кримінальне провадження відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кириківка Сумської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, який не працює, є пенсіонером, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Кириківка Сумської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого: 01.04.2021 Тростянецьким районним судом Сумської області за частиною 1 статті 125 КК України до покарання у виді 60 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .Вік.,

потерпілого ОСОБА_10 ,

представника потерпілого ОСОБА_11 ,

У С Т А Н О В И В :

18 листопада 2019 року близько 17 години обвинувачений ОСОБА_8 перебував поблизу господарства по вул.Привокзальна, 9 у с.Кам`янецьке Тростянецького району (на цей час Охтирський район) Сумської області, де фактично проживає його син обвинувачений ОСОБА_12 . Коли автомобілем до вказаного господарства під`їхав його інший син - потерпілий ОСОБА_10 , між яким з однієї сторони і ОСОБА_8 та присутнім там же ОСОБА_12 - з іншої сторони, виникла словесна сварка на ґрунті особистих неприязних відносин. В ході сварки ОСОБА_12 підійшов до ОСОБА_13 з фрагментом металевої профільної труби у руках. В цей час ОСОБА_14 , діючи за мовчазною згодою з ОСОБА_15 , з метою заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю ОСОБА_13 , завдав останньому правою рукою одного удару в область лобу зліва, після чого став утримувати руки потерпілого. Після цього, діючи за мовчазною згодою з ОСОБА_16 , підтримуючи його дії, ОСОБА_12 завдав ОСОБА_17 металевою профільною трубою, замахуючись зверху вниз, одного удару в область лобно-потиличної ділянки по центру, а коли потерпілий після отриманого удару присів навприсядки, то завдав йому торцем металевої профільної труби двох тичкових ударів в область живота зліва.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 разом з ОСОБА_12 заподіяли ОСОБА_10 тілесні ушкодження у виді поперечно розташованої рани розміром 0,5 х 4,2 см у лобно-потиличній ділянці по центру, що по тривалості розладу здоров`я кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а також тілесні ушкодження у виді лінійного садна в області лоба зліва розміром 0,2xl см., синця на верхньому віці лівого ока розміром 1,2х2,5 см та по боковій поверхні живота зліва ушкодження у виді двох синців розміром 2х3 см та 2х4,2 см і лінійного садна розміром 0,2х2 см, які по тривалості розладу здоров`я кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 за пред`явленим йому обвинуваченням винним себе визнав частково, зокрема визнав нанесення іншого удару, ніж ставиться йому у вину. Зокрема, визнав лише факт заподіяння старшому сину ОСОБА_17 удару дерев`яною палкою по голові, чи наносив удар рукою в область лоба потерпілого точно не пам`ятає, оскільки все дуже швидко відбулось. Хоменко ОСОБА_18 при цьому заперечив причетність його меншого сина ОСОБА_19 до заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому за обставин, викладених в обвинувальному акті.
Так, обвинувачений ОСОБА_8 суду показав, що 18 листопада 2019 року після закінчення у вечірній час судового засідання з приводу спору між сином ОСОБА_20 та його колишньою дружиною ОСОБА_21 щодо місця проживання їх дітей, обвинувачений почув біля суду розмову між потерпілим ОСОБА_22 , його дружиною ОСОБА_23 та ОСОБА_21 , які як йому здалось розмовляли про ОСОБА_19 , тому обвинувачений вирішив що, вони щось затіяли проти останнього. Від приміщення суду у м.Тростянець ОСОБА_24 поїхав на своєму автомобілі на 5 хвилин раніше додомуу с.Кам`янецьке, де він проживає з новою дружиною та пасинком. Обвинувачений ОСОБА_14 з дружиною ОСОБА_25 , щоб переконатись, що у сина ОСОБА_24 все добре, поїхали вслід за ним до його домогосподарства у с.Кам`янецьке. Приблизно через 20 хвилин до ОСОБА_24 приїхав потерпілий ОСОБА_22 разом з дружиною ОСОБА_26 та колишньою дружиною ОСОБА_24 Альоною. ОСОБА_27 та ОСОБА_21 вийшли з автомобіля, ОСОБА_23 залишилась на передньому пасажирському сидінні. Перед початком конфлікту обвинувачений ОСОБА_14 з дружиною ОСОБА_25 стояли біля свого автомобіля, ОСОБА_24 був у дворі, намагався з`ясувати причину відсутності електропостачання. На вулиці було темно, тому освітлення було лише з підфарників автомобіля. Автомобіль, на якому прибув ОСОБА_14 з дружиною ОСОБА_28 , та автомобіль, на якому приїхав ОСОБА_22 з дружиною та ОСОБА_21 , стояли паралельно входу до подвір`я, в якому проживає ОСОБА_12 , один напроти одного. Також поряд була куча дров.
Зі слів ОСОБА_14 потерпілий почав питати чи віддадуть ОСОБА_29 дитину (яка в той момент перебувала вдома у батька ОСОБА_19 ), на що ОСОБА_14 відповів йому «Хто ти такий? ОСОБА_30 від двора». Зі слів обвинуваченого потерпілий почав погрожувати тим, хто за ним стоїть, що він кому може зробити та при цьому ОСОБА_27 наводив на нього камеру мобільного телефону. В цей момент ОСОБА_23 продовжила сидіти в автомобілі, біля якого у дверях водійського сидіння стояв її чоловік ОСОБА_22 . ОСОБА_21 в цей час з ОСОБА_24 стояли біля двору. Тривала словесна перепалка з потерпілим близько 10 хв., поки ОСОБА_24 не вивів доньку ОСОБА_31 з подвір`я, яка залишилась з матір`ю ОСОБА_21 біля двору, ОСОБА_12 також був з ними.
ОСОБА_14 під час первинних пояснень в судовому засіданні 07.07.2020 спочатку пояснював, що під час словесної перепалки з потерпілим, стояв біля свого автомобіля, не витримавши слів потерпілого, відчув під ногою, щось кругле, це виявилась тонка палка (припустив, що з бересту), підбігши до потерпілого, хотівши вдарити по телефону, яким потерпілий здійснював відеозйомку, але оскільки потерпілий «крутнувся», він попав палкою не по телефону, а по голові і потерпілий зі слів ОСОБА_14 «посунувся» по ньому, і від чого куртка обвинуваченого була у крові, але цього ніхто не зафіксував. Від удару ОСОБА_27 присів. Палку, якою, як стверджував ОСОБА_14 , він наніс удар сину ОСОБА_27 , він кинув у свій автомобіль. У момент удару, зі слів ОСОБА_32 , потерпілий «крутнувся» спиною до нього і став правим боком, а його ліва рука була у салоні машини, тому він міг попасти йому по правій частині голови.
Після удару дружина потерпілого ОСОБА_23 підбігла до ОСОБА_32 , схватила його за окуляри ,зняла їх і кинула, потім підбігла дружина обвинуваченого ОСОБА_33 . Також ОСОБА_14 стверджував, що побачив як від двору біжить ОСОБА_12 , який хотів вдарити ногою по правій пасажирській дверці автомобіля потерпілого, але ОСОБА_14 крикнув йому, щоб не бив по машині і ОСОБА_24 не вдарив по машині, куди він відскочив не побачив, був без окулярів. Почався крик, ОСОБА_29 викликала 102, було декілька повідомлень, що не віддають дитину, потім про побиття. Спочатку приїхав дільничний, який самого конфлікту не бачив, потім приїхала швидка, яка надала потерпілому допомогу.
Проте, на стадії судового провадження ОСОБА_14 дещо змінив пояснення в частині заподіяння указаного удару, зокрема під час слідчого експерименту, який проведений за дорученням суду на підставі статті 333 КПК України, та у подальшому у судових засіданнях ОСОБА_14 вже стверджував, що з дерев`яною палкою з двору вибіг ОСОБА_12 , цю палку ОСОБА_14 у сина відібрав і кинув на землю, а потім нахилився і підібрав палку, але вже не знає чи ту яку відібрав у ОСОБА_24 чи іншу і нею саме він, а не ОСОБА_24 , наніс удар потерпілому, який прийшовся йому по голові. Обвинувачений вважав, що моменту удару ніхто з присутніх свідків не бачив.
ОСОБА_14 стверджував, що ОСОБА_12 не міг заподіяти ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_27 , оскільки після удару ОСОБА_16 потерпілого палкою, потерпілий присів і над ним була його дружина ОСОБА_26 , яка має крупну тілобудову, і тому ОСОБА_24 не міг навіть через неї до ОСОБА_27 добратись. ОСОБА_14 заперечив використання ким-небудь металевої профтруби.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 за пред`явленим йому обвинуваченням винним себе не визнав повністю. ОСОБА_12 вказав, що ОСОБА_8 є його батьком, а потерпілий є рідним братом. Він підтвердив показання батька стосовно подій, які передували конфлікту, тобто їх приїзд після судового засідання увечері 18.11.2019 до с.Кам`янецьке. Після приїзду батька і матері, які залишились біля машини поряд з подвір`ям, також під`їхав ОСОБА_22 на своєму автомобілі разом з дружиною ОСОБА_26 та колишньою дружиною ОСОБА_19 . Потім обвинувачений вивів доньку ОСОБА_31 з будинку до колишньої дружини і присвічував ліхтариком біля двору. Словесна сварка між потерпілим та батьком продовжувалась, як стверджував ОСОБА_12 , він словесно і його «доставав». Біля двора були дрова, ОСОБА_12 схватив палку і зі словами «їдь звідси», штовхнув праві передні двері автомобіля потерпілого. Потім ОСОБА_12 оббігши батька, підбіг до ОСОБА_27 з палкою, який повернувся, стоячи у водійських дверях до ОСОБА_24 обличчям і виставив руки. Батько почав кричати, щоб не трогав і кинув палку, ОСОБА_12 бросив палку, вони з братом взялись обидва за плечі і у цей момент, наблизився до них батько, по відношенню до якого потерпілий був правою стороною. Коли батько і де взяв палку ОСОБА_12 не бачив, моменту удару нанесеного брату батьком він не бачив, чув його. Від удару за поясненнями ОСОБА_19 потерпілий почав зсуватись вниз у пройомі водійських дверей автомобіля, між потерпілим та батьком були двері чи їх торець. Почались крики, тяганина, всі позбігались - мати і ОСОБА_23 , а ОСОБА_21 продовжила сидіти на лавці біля двору з дитиною. Мати обвинуваченого ОСОБА_34 також хватала ОСОБА_27 . Після цього ОСОБА_12 пішов від потерпілого до доньки ОСОБА_35 , яку повів у будинок. Обвинувачений заперечив нанесення будь-яких ударів брату, вважав, що свідки не могли у темряві нічого бачити. ОСОБА_12 також вказав, що в його господарстві є металеві предмети, у тому числі металеві профтруби, але в той вечір він не брав профтрубу до рук і ударів не наносив. Після приїзду поліцейського їх всіх запросили у відділення поліції, приїжджала швидка допомога, перев`язували рану потерпілому. ОСОБА_12 вказав, що у той день до конфлікту у потерпілого синців на обличчі не було.
У подальшому на стадії судового провадження ОСОБА_12 , після допитів свідків, дещо змінив пояснення, зокрема під час слідчого експерименту, який проведений за дорученням суду на підставі статті 333 КПК України, повідомив, що не кинув сам палку на заклики батька, а батько цю палку у нього забрав і нею наніс удар ОСОБА_27 в момент коли вони один одного за плечі смикали. Також ОСОБА_12 вказував, що після удару батька в голову потерпілого, він присів, а ОСОБА_23 вибігла з автомобіля, підбігла з боку багажного відділення і почала смикати ОСОБА_24 за одяг і після цього батько притиснув ОСОБА_27 біля дверей автомобіля і в цей час підбігла до ОСОБА_27 мати ОСОБА_36 . Потім ОСОБА_23 підбігла до батька і тягнулась руками в область обличчя.
За змістом показань обвинувачених останні підтвердили час і місце події правопорушення та наявність конфліктних неприязних відносин з потерпілим. Проте обвинувачені висловили свою версію заподіяння ОСОБА_10 тілесного ушкодження у виді рани у лобно-потиличній ділянці по центру, причини утворення інших тілесних ушкоджень не змогли пояснити, заперечуючи причетність до їх нанесення.
Версія обвинувачених стосовно того хто наносив удари потерпілому, їх кількості, знаряддя, механізму, їх локалізації спростовуються показаннями потерпілого, свідків, висновками судово-медичної експертизи та іншими доказами сторони обвинувачення дослідженими судом.
Так, потерпілий ОСОБА_10 у судовому засіданні суду показав, що між ним та його батьками ОСОБА_14 , ОСОБА_25 і братом ОСОБА_24 погіршились відносини після того, як він прийняв сторону ОСОБА_21 колишньої дружини ОСОБА_24 у спорі щодо проживання дітей. Під час зустрічей батьки та брат постійно ведуть себе неадекватно, висловлюють образи. 18.11.2019 потерпілий був з ОСОБА_21 та ОСОБА_23 у судовому засіданні з приводу сімейного спору ОСОБА_21 та брата ОСОБА_24 . Коли вони їхали ще в суд на автомобілі потерпілого, то ОСОБА_21 зателефонувала донька ОСОБА_37 та просила забрати її додому, яка у той час перебувала вдома у батька ОСОБА_19 . Після закінчення судового засідання вони всі втрьох поїхали в с.Кам`янецьке до ОСОБА_19 забрати дитину. Коли вони під`їхали до його подвір`я о 17 год., біля домогосподарства вже стояла машина батька, який з матір`ю стояв біля неї, в цей час було темно. На батьковій машині горіли фари, а у ОСОБА_24 був ліхтар. ОСОБА_21 сиділа у салоні автомобіля потерпілого позаду, а його дружина ОСОБА_26 спереду на пасажирському сидінні. Машину потерпілий поставив напроти автомобіля батька. Мати та батько почали ображати його, ОСОБА_29 та ОСОБА_26 . ОСОБА_21 вийшла з автомобіля та пішла до ОСОБА_24 , щоб забрати дитину, але той дитину не виводив. Потім ОСОБА_29 викликала поліцію через те, що брат відмовлявся виводити дитину. Потім ОСОБА_12 все ж таки вивів доньку. Потерпілий сидів у машині, але йому набридло слухати образи та він вирішив вийти з машини і все знімати на відео на телефоні. ОСОБА_26 залишилася в автомобілі. Це все тривало певний проміжок часу, вже надоїло стояти, тому потерпілий сказав ОСОБА_29 , що нехай запитає у дитини, чи поїде донька ОСОБА_38 з ними чи ні. Але як тільки дитина сказала, що їде з матір`ю, брат ОСОБА_12 побіг у двір та вибіг із металевою трубою в руках з погрозами «я тебе уб`ю» та між машинами, які стояли одна напроти одної, побіг у бік потерпілого, батько кричав братові, щоб не бив. ОСОБА_22 кинув телефон на водійське сидіння і відігнав брата до задньої частини своєї машини, зробивши в його сторону декілька кроків. Дружина ОСОБА_26 почала кричати йому «Не лізь, сідай в машину». Потерпілий почав повертатись до водійського сидіння, щоб сісти в машину, відходячи від брата. При цьому батько ОСОБА_14 за твердженням потерпілого у цей моментпідійшов до нього збоку та правою рукою, в якій як він припустив були ключі від машини, тому що почув характерний звук, вдарив потерпілого по голові в ділянку надбрів`я зліва, що призвело до розсічення брові, такого він вважав від руки не могло бути. Потім батько його захватив збоку, заблокував руки і крикнув «Вовка, бий», і одразу потерпілий побачив як брат ОСОБА_12 , до якого він стояв обличчям, металевою трубою вдарив його по голові, при цьому потерпілий не міг захиститись, тому що його тримав батько. ОСОБА_39 прийшовся у лобно-потиличну ділянку голови, одразу очі залило кров`ю, він присів. Це була квадратна металева труба довжиною метр, він її чітко роздивився, поки брат до нього біг з двору. Після удару братом ОСОБА_24 трубою, батько не відпускав потерпілого, потім він відчув ще два удари у низ живота, хто бив не бачив, дружина сказала, що торцем труби його бив брат ОСОБА_24 . ОСОБА_22 вказав, що інших предметів та палок, якими йому заподіяли удари, крім ключів та металевої труби, не було. Швидку допомогу викликала його дружина ОСОБА_26 . Але спочатку приїхав працівник поліції. Коли його привезли до лікарні, йому зашили рану на голові, після того у нього були головні болі, він тиждень не ходив на роботу.
Види тілесних ушкоджень, їх ступінь тяжкості, локалізація механізм та давність утворення, про які вказав потерпілий під час допиту, підтверджується висновком судово-медичної експертизи від 25.11.2019 № 141, за змістом якого у ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у виді лінійного садна в області лоба зліва розміром 0,2xl см., синця на верхньому віці лівого ока розміром 1,2х2,5 см та по боковій поверхні живота зліва ушкодження у виді двох синців розміром 2х3 см та 2х4,2 см і лінійного садна розміром 0,2х2 см, які по тривалості розладу здоров`я кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які мають скороминущі наслідки тривалістю не більше шести днів. Також указаним висновком судового медичного експерта підтверджується тілесне ушкодження у виді поперечно розташованої рани розміром 0,5 х 4,2 см у лобно-потиличній ділянці по центру, що по тривалості розладу здоров`я кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, понад шість днів, але не більше 21 дня. Експерт ОСОБА_40 також вказав, що указані тілесні ушкодження з огляду на їх характер утворились від дії тупих твердих предметів, рана у лобно-потиличній ділянці по центру могла утворитись внаслідок удару металевою трубою, їх давність може відповідати часу вчинення кримінального правопорушення (а.с.179, 180 том 1).
Потерпілий під час слідчого експерименту, проведеного 06 грудня 2019 року за його участі із застосуванням технічних засобів фіксування продемонстрував на прикладі манекену механізм нанесення йому кулаком правої руки ОСОБА_16 , який тримав ключі при цьому, удару в область лівої брови, від чого уторилось розсічення, вказав положення в якому стояв по відношенню до батька впівоберта, лівим боком. Потім продемонстрував як ОСОБА_14 обхопив його руками і повернув до ОСОБА_24 обличчям, після чого відчув удар по голові профтрубою, далі показав як від удару присів і відчув удари в область живота зліва (а.с.182-187 том 1).
Висновком судово-медичного експерта ОСОБА_41 № 156 від 17.12.2019 підтверджується, що всі тілесні ушкодження зафіксовані у потерпілого висновком судово-медичної експертизи від 25.11.2019 № 141, могли утворитись при механізмі продемонстрованому під час слідчого експерименту потерпілим ОСОБА_10 (а.с. 188 том 1).
Отже, показання потерпілого є послідовними, логічними, містять детальні пояснення причин такої поведінки обвинувачених стосовно нього та тривалого конфлікту між ними, містять детальні пояснення стосовно способу спричинення кожного з тілесних ушкоджень кожним з обвинувачених.
Допитана у судовому засіданні свідок сторони обвинувачення ОСОБА_42 показала, що вона є дружиною потерпілого ОСОБА_13 . ОСОБА_43 добре знає, що у її чоловіка з батьком та братом, які є обвинуваченими, протягом трьох років тривають конфлікти, які провокують батьки чоловіка, це проявлялось у словесних сварках. Проте, 18.11.2019 після перебування у суді, де вони з чоловіком були свідками, близько 17 години 30 хвилин вона зі своїм чоловіком супроводжували колишню дружину ОСОБА_19 ОСОБА_21 до с.Кам`янецьке, щоб забрати у ОСОБА_19 додому доньку ОСОБА_44 , яка просилалась до матері. Коли вони під`їхали до двору, ОСОБА_21 вийшла з машини, свідок залишилась в машині. Біля двору вже стояла машина батька - ОСОБА_32 , з увімкненими фарами, були сумерки, темніло, чоловік машину зупинив напроти батькової машини. Коли батьки, ОСОБА_24 , ОСОБА_29 і їх донька вийшли з двора, почалась сварка, образи при дитині, тому свідок запропонувала чоловіку все знімати на телефон. Для цього ОСОБА_22 вийшов з машини і почав знімати. Під час зйомки батьки почали сваритись з ОСОБА_27 , між ними тривала словесна сварка приблизно 10 хвилин. Потім ОСОБА_27 сказав ОСОБА_29 , що якщо дитина хоче додому, то нехай забирає дитину і вони поїдуть. Але на цих словах ОСОБА_24 забіг у двір та вибіг із двору вже з металевою трубою квадратної форми у руці, біг з криками і погрозами. Коли ОСОБА_24 підбіг до брата ОСОБА_13 останній кинув телефон і почав відганяти брата. Що було далі між братами, свідок не бачила. Потім ОСОБА_14 пішов до синів. ОСОБА_23 , припустивши, що свекор та ОСОБА_12 будуть у двох бити чоловіка, вийшла з машини і підбігла до них. Наближаючись до них з боку капота вона побачила як батько кулаком правої руки ударив потерпілого у ділянку ока. В момент удару потерпілий стояв біля відкритої двері до водійського сидіння, яка відділяла його від батька. Потерпілий залишився стояти на ногах, і батько одразу захватив потерпілого за плечі, стоячи збоку від нього, і став кричати ОСОБА_24 : «Бий». Потім в момент, коли ОСОБА_24 замахнувся трубою квадратної форми на ОСОБА_27 , ОСОБА_43 підбігла і стала тягнути його за одяг. Після нанесення ОСОБА_24 удару потерпілому по голові вище лобної частини, свідок почала за трубу відтягувати обвинуваченого від чоловіка і в цей момент ОСОБА_43 відчула на дотик, що предмет, яким ОСОБА_24 наносив удар чоловікові по голові був металевим. Свекор ОСОБА_14 продовжував тримати потерпілого, тому ОСОБА_43 бросила ОСОБА_24 , і побігла до свекра, щоб він відпустив чоловіка, підбігла до нього зняла з нього окуляри. Коли батько ще тримав потерпілого, з трубою підбігав ОСОБА_12 і штрикав трубою вниз живота ОСОБА_13 . В цей момент вже біля них була свекруха ОСОБА_45 . ОСОБА_21 з дитиною залишались біля двору. Потім ОСОБА_12 підбіг до двору, кинув у двір трубу, взяв доньку і поніс у будинок. ОСОБА_43 зазначила, що палку дерев`яну хватав свекор ОСОБА_14 , вже коли прибув дільничний і казав йому, що нібито цією палкою виховував сина. Кров на одязі свекра була з рани потерпілого, коли він утримував його ще після удару ОСОБА_24 . ОСОБА_21 викликала поліцію та приїхав дільничний. Свідок ОСОБА_43 викликала швидку допомогу, давала ганчірку чоловіку, щоб припинити кров. Коли приїхала швидка допомога, то сказали, що ОСОБА_27 потрібно їхати до м. Тростянець. ОСОБА_27 дозволили відігнати автомобіль до свого знайомого, а потім на швидкій поїхали у лікарню, де йому зашивали рану голови. Всі інші учасники події поїхали до поліції. ОСОБА_27 перебував на амбулаторному лікуванні, 2-3 тижні був вдома, ніде не працював. Після побиття у ОСОБА_27 були синці на обличчі та животі та подряпини, розсічена брова і рана на голові. До вказаних подій тілесних ушкоджень у потерпілого не було.
Свідок сторони обвинувачення ОСОБА_46 у судовому засіданні показала, що є колишньою дружиною ОСОБА_19 . 18 листопада 2019 року вони були в суді, оскільки між нею та чоловіком є спір з приводу дітей. Після судового засідання вона, ОСОБА_22 та його дружина ОСОБА_23 вирішили поїхати в с. Кам`янецьке до її колишнього чоловіка ОСОБА_19 забрати дитину ОСОБА_44 , про що вона попередила ОСОБА_24 , але він сказав: «Як приїдеш, так і поїдеш». Коли вони тільки під`їхали на місці були вже колишні свекор та свекруха, які одразу почали образливо висловлюватись, негативна була атмосфера, яку вони спровокували. Потерпілий нікого не провокував до сварки і бійки, ОСОБА_12 і ОСОБА_47 закликали ОСОБА_27 , щоб він їхав звідси. Спочатку ОСОБА_24 не хотів виводити доньку. Коли свідок зателефонувала у поліцію, він вивів її. Коли донька сказала, що хоче їхати з матір`ю, це обурило ОСОБА_19 , він почав лаятись. ОСОБА_48 вказала, що моменту нанесення потерпілому тілесних ушкоджень не бачила, тому що була біля двору з донькою на руках, а все відбувалось за автомобілем і їй не було видно. Проте під час сварки бачила як ОСОБА_12 вибігав з довгим предметом схожим на палку квадратної форми довжиною близько 1 м., з нею він забіг за автомобіль потерпілого, де стояв потерпілий. Потім свідок зрозуміла, що цей предмет виявився профтрубою, оскільки представники швидкої допомоги, які обробляли рану вказали, що в ній був метал. Після того як побіг з трубою ОСОБА_24 в бік потерпілого, за ним вибігла з машини ОСОБА_49 . Потім ОСОБА_12 побіг в бік двору, але повернувся. За машиною вже були і ОСОБА_8 , і потерпілий, і ОСОБА_23 , і ОСОБА_12 . У момент, коли ОСОБА_14 біг до автомобіля потерпілого у нього в руках нічого не було, що у нього в руках було за автомобілем вона не бачила. Свідок ОСОБА_21 почула слова ОСОБА_32 « ОСОБА_50 , але не бий тільки ОСОБА_26 ». Після цього ОСОБА_12 забіг до двору, вибіг без палки, вихватив дитину і заніс у двір. ОСОБА_23 почала кричати, щоб свідок викликала поліцію і швидку. ОСОБА_48 викликала поліцію. Коли ОСОБА_23 освітила голову чоловіка, він був весь у крові, йому надали рушник. Потім прибув дільничний, а потім швидка. Після приїзду дільничного ОСОБА_14 брав дерев`яну палицю до рук і погрожував потерпілому, але нічого не відбулось, це припинив дільничний.
Допитана у судовому засіданні свідок сторони обвинувачення ОСОБА_51 показала, що вона є дружиною обвинуваченого ОСОБА_32 та матір`ю ОСОБА_13 та ОСОБА_24 . 18.11.2019 вони були в суді з приводу спору по дітях, що виник між її сином ОСОБА_24 та колишньою невісткою ОСОБА_21 . Після суду ОСОБА_27 з його дружиною ОСОБА_26 та ОСОБА_29 про щось домовлялися, тому вона наказала чоловіку ОСОБА_52 провести ОСОБА_24 додому, щоб переконатись, що він у безпеці. Коли вони приїхали додому до ОСОБА_24 у с.Кам`янецьке, то там не було світла, ОСОБА_24 поїхав розбиратися, а вона пішла в хату, де була нова дружина ОСОБА_24 та діти ОСОБА_38 та ОСОБА_53 . Коли вона вийшла з двору, то бачила, як син ОСОБА_27 щось фотографував, батько просив сина прибрати телефон, і їхати звідси. Чоловік свідка ОСОБА_14 був на емоціях, свідок спочатку стала біля чоловіка, щоб він не вдарив ОСОБА_27 , який стояв біля своєї машини, напроти їх з батьком машини. ОСОБА_12 , ОСОБА_29 та їх донька ОСОБА_38 стояли біля двору. Дружина ОСОБА_54 сиділа у їх власній машині. Потім ОСОБА_55 стала звертатись до онуки Жені, і відволікшись на розмову з онукою, не побачила як її чоловік підскочив до сина ОСОБА_27 і наніс удар. Після того як все завершилось їй чоловік показував дерев`яну палку, але момент удару вона не бачила. Після цього до них підбіг ОСОБА_24 , вийшла з машини дружина потерпілого, почався крик, «катавасія», ОСОБА_55 також до них підбігла, хотіла вдарити сина ОСОБА_27 у пах, тому присіла, але не вдалось, опинилась у них під ногами. Також ОСОБА_55 стверджувала, що син ОСОБА_24 не бив ОСОБА_27 . До цього вечора тілесних ушкоджень потерпілий не мав.
Допитаний як свідок сторони обвинувачення ОСОБА_56 , який є фельдшером швидкої допомоги Тростянецької підстанції, суду показав, що він був на зміні, коли було отримано виклик вечером про побиття чоловіка у с.Кам`янецькому. На місці пригоди вже було темно, була поліція, чоловік з травмою голови, його дружина, та інші його родичі. У постраждалого була розсічена рана голови лобної волосяної частини голови, стан був задовольним, некритичним, був контактним, чоловік пояснював, що нанесена травма металевим предметом. Постраждалому була надана допомога, оброблена рана, накладена пов`язка, потім він доставлявся у приймальне відділення лікарні.
Допитаний як свідок сторони обвинувачення ОСОБА_57 суду показав, що працював на момент події дільничним офіцером поліції, його територією, у тому числі, було с.Кам`янецьке. Спочатку надійшов виклик про те, що дитину не віддають, але потім надійшло повідомлення про бійку. Потім коли прибув на місце, ОСОБА_58 побачив ОСОБА_13 з травмою голові, була помітна кров, він прикривав її хустинкою. На місці, крім потерпілого, були його дружина, батьки, ОСОБА_21 та ОСОБА_12 , вони надавали суперечливі пояснення з приводу того хто наніс удар, вони продовжували сперечатись, потім приїхала машина швидкої. ОСОБА_14 повідомив, що удар наніс він палкою, яку викинув, палку на місці ОСОБА_58 не виявив, такого предмета ніхто не видав, слідчо-оперативна група не виїжджала. Після цього всіх учасників допитував слідчий у відділенні поліції. ОСОБА_58 повідомив, що до цієї події часто були виклики ОСОБА_29 з приводу конфліктів з ОСОБА_15 . Про сварки ОСОБА_13 з ОСОБА_24 до цих подій свідку не було відомо, знає лише, що ОСОБА_22 у конфліктах ОСОБА_29 та ОСОБА_24 підтримував ОСОБА_29 .
Аналізуючи показання допитаних судом свідків сторони обвинувачення, суд дійшов висновку, що показання свідка ОСОБА_59 не є належними доказами пред`явленого обвинувачення, а також належним доказом версії обвинувачених, оскільки остання під час допиту в судовому засіданні вказала, що оскільки відволіклась на розмову з онукою, вона не була очевидцем того хто наніс ОСОБА_17 удар по голові та яким способом, про те, що удар нанесено її чоловіком саме палкою вона дізналась від нього після того як все завершилось. Крім того, вона вказала, що підбігла коли вже біля потерпілого були обвинувачені та ОСОБА_23 .
Під час слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_59 , який був проведений 07.01.2020 під час досудового розслідування із застосуванням відеозапису, остання показала на манекені як її чоловік ОСОБА_14 наносив удар палкою зверху вниз, але куди саме він попав не вказала, лише припустила що ймовірно по голові (а.с.197-201 том 1).
Відповідно до висновку судового - медичного експерта № 33 від 12.03.2021, складеного на виконання ухвали суду від 26.02.2021 року, судово-медичний експерт ОСОБА_41 на підставі протоколу слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_59 від 07.01.2020 року дійшов висновку, що механізм утворення тілесних ушкоджень, зафіксованих у потерпілого відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 25.11.2019 № 141 свідком ОСОБА_55 не продемонстрований (а.с.50, 51 том 2).
З огляду на викладене, суд не бере до уваги показання свідка ОСОБА_59 .
Свідки ОСОБА_60 та ОСОБА_58 не були очевидцями подій, зокрема, тілесні ушкодження ОСОБА_10 були спричинені до їх прибуття на місце події у с.Кам`янецьке, їх пояснення стосовно події ґрунтуються на відомостях про які їм повідомляли очевидці, а тому також їх показання не є належними доказами того хто наносив удари потерпілому, їх кількості, знаряддя, механізму, їх локалізації. Указані особи підтверджують лише факт виявлення у потерпілого рани лобно-потиличної ділянки голови, через нанесення якої йому, ці особи прибули на місце події 18.11.2019 року.
Натомість показання свідків ОСОБА_61 та ОСОБА_62 є логічними, послідовними, доповнюють один одне, в цілому узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_10 і повністю підтверджують спричинення ОСОБА_16 разом з ОСОБА_15 тілесних ушкоджень потерпілому за обставин установлених судом.
Зокрема, ОСОБА_23 під час показань в суді підтвердила пред`явлене обвинувачення в частині ролі кожного з обвинувачених у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому, вказала кількість нанесених ударів в область голови та живота, їх локалізацію, підтвердила застосування ОСОБА_20 знаряддя у виді металевої труби, яку вона особисто тримала в руках, намагаючись відібрати її у нього, підтвердила тримання потерпілого ОСОБА_16 в момент удару трубою по голові та його заклик до ОСОБА_19 бити потерпілого.
Показання свідка ОСОБА_43 , надані нею під час судового розгляду, узгоджуються з протоколом слідчого експерименту, проведеного за її участі 10.12.2019 із застосуванням технічних засобів фіксування, в ході якого свідок ОСОБА_43 продемонструвала на місці механізм нанесення ОСОБА_20 удару металевою трубою по голові потерпілого в момент, коли його тримав ОСОБА_14 , продемонструвала свої дії в цей момент, а також механізм нанесення металевою профтрубою ударів вниз живота потерпілого з лівого боку (а.с.189-194 том 1).
Можливість утворення двох синців по боковій поверхні живота зліва та садно на фоні одного із синців, рани в лобно-потиличній ділянці по центру, зафіксовані у потерпілого відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 25.11.2019 № 141, при механізмі продемонстрованому свідком ОСОБА_43 під час слідчого експерименту проведеного 10.12.2019 року, підтверджена висновком судового - медичного експерта ОСОБА_41 №151 від 17.12.2020 (а.с.195, 196 том 1).
Показання свідка ОСОБА_63 доповнюють показання потерпілого та свідка ОСОБА_43 в частині того, що з металевою трубою квадратної форми підбігав до потерпілого та повертався з нею у подвір`я саме ОСОБА_12 , вона з будь-яким предметом не бачила ОСОБА_32 у момент його наближення до потерпілого. Також ОСОБА_48 вказала, що під час оброблення в її присутності рани потерпілого, почула від медичного працівника про те, що в рані були сліди металевого предмету.
Підстав не довіряти показанням потерпілого та свідків ОСОБА_48 і ОСОБА_43 , які на відміну він показань обвинувачених є послідовними, не змінювались, не містять протиріч, останні давали свідчення, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих свідчень. Незважаючи на те, що ОСОБА_43 є дружиною потерпілого, а у ОСОБА_48 з обвинуваченим ОСОБА_20 тривають спори з приводу поділу майна та місця проживання дітей, судом не установлено підстав для того, щоб не довіряти указаним свідченням, наявності у них мотивів для обмови обвинувачених.
Доводи обвинувачених про те, що в ході розслідування не була знайдена і вилучена металева профільна труба, не є підставою для визнання пред`явленого обвинувачення в цій частині недоведеним, оскільки використання саме цього знаряддя під час заподіяння удару потерпілому в лобно-потиличну ділянку, підтверджується показаннями потерпілого та свідків ОСОБА_48 та ОСОБА_43 , а також висновками судового-медичного експерта. Крім того, суд враховує, що подія відбулась біля домогосподарства обвинуваченого ОСОБА_12 , який не заперечив наявність у нього у подвір`ї металевих профтруб і з показань свідків ОСОБА_12 одразу після удару, заніс трубу у своє подвір`я, унеможлививши виявлення цього знаряддя дільничним офіцером поліції ОСОБА_64 на місці події.
Показання потерпілого, свідків ОСОБА_43 та ОСОБА_48 також узгоджуються з відеозаписами на двох файлах 20191118_172337mp.4 та 20191118_175435mp.4, які містяться на оптичному DVD-R диску, що здійснив потерпілий ОСОБА_10 під час події 18.11.2019 на власний мобільний телефон. Указаний відеозапис, який визнаний речовим доказом, надав слідчому потерпілий, який є самостійним суб`єктом кримінального процесуального доказування з власною правовою позицією, а тому допустимість указаного доказу судом, які і всіма учасниками провадження, під сумнів не ставиться (а.с. 173, 174 том 1).

Так, відповідно до указаних відеозаписів, відтворених під час судового розгляду, а також протоколів огляду відеозаписів слідчим за участі потерпілого та свідків ОСОБА_43 , ОСОБА_48 від 04, 05 та 09.06.2020 у полі зору відеокамери видно передній край капоту автомобіля, біля якого велась відеозйомка, напроти якого розташований автомобіль ВАЗ зеленого кольору з номерним знаком НОМЕР_1 з увімкненими світловими приборами. До 09 хв. першого відеофайлу 20191118_172337mp.4 тривалістю 11 хв. 30 сек. чути чоловічі та жіночі голоси, які містять багато образ, звинувачень, погроз, проте осіб, які говорять не видно. В ході огляду слідчим відеозапису потерпілий, ОСОБА_43 , ОСОБА_48 пояснювали, що лайливі слова були з боку ОСОБА_32 та ОСОБА_65 , ОСОБА_12 ходив з ліхтариком біля двору, а ОСОБА_21 сиділа на лавочці. Потім з 09 хв. 09 сек помітно, що чоловік з ліхтарем спочатку входить до подвір`я, а потім швидко з використанням нецензурної лексики наближається до особи, яка веде відеозапис, тримаючи у руці предмет продовгуватої форми. Потім зображення різко змінюється чорним фоном, чутно лише крики, сварки, а потім майже одразу жіночим голосом лунають слова « ОСОБА_29 викликай швидку» (а.с.172, 175, 177, 178 том 1).
Судом було досліджено протоколи слідчого експерименту за участі обвинувачених від 11.02.2021 із використанням відеозапису (а.с.11-17 том 2), під час якого обвинувачені кожен окремо продемонстрували свої дії та дії інших присутніх під час конфлікту з потерпілим осіб. Зокрема, ОСОБА_14 та ОСОБА_12 на прикладі статиста показали механізм удару, який завдав ОСОБА_17 обвинувачений ОСОБА_14 палицею, механізм інших тілесних ушкоджень у виді синців та саден обвинувачені не продемонстрували.
Висновком судового експерта ОСОБА_41 № 33 від 19.03.2021 підтверджена можливість заподіяння потерпілому ОСОБА_10 рани в області волосистої частини голови при механізмі, продемонстрованому обвинуваченими під час слідчого експерименту (а.с.50, 51 том 2). Проте, сам по собі висновок судового експерта ОСОБА_41 № 33, в якому експерт допускає таку можливість заподіяння ушкоджень потерпілому у спосіб, на який посилаються обвинувачені, не може підтверджувати їх версію обвинуваченого стосовно механізму і характеру фізичного впливу на потерпілого, оскільки точно можна лише стверджувати про утворення тілесних ушкоджень у потерпілого від дії тупих твердих предметів, а про конкретний механізм можна говорити лише допускаючи ймовірність утворення їх у той чи інший спосіб про які вказують учасники провадження.
Отже, ураховуючи те, що показання обвинувачених не підтверджуються іншими прямими належним та допустимими доказами, суд не бере до уваги як належні докази їх версії події висловленої на захист проти пред`явленого обвинувачення - протоколи слідчих експериментів за участі обвинувачених від 11.02.2021 та висновок судового експерта ОСОБА_41 № 33 від 19.03.2021 в частині висновків щодо механізму утворення тілесних ушкоджень продемонстрованих обвинуваченими, оскільки такі докази є похідними від показань останніх.
Таким чином, оцінивши указані вище докази сторони обвинувачення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, щодо доведеності поза розумним сумнівом вини обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення за обставин установлених судом у межах пред`явленого обвинувачення.
Діяння ОСОБА_8 суд кваліфікує за частиною 2 статті 125 КК України, тобто як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_8 суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке на час його вчинення належало до злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який досяг 65 років, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не працює, є пенсіонером за віком, за місцем проживання характеризуються позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває.
Обставини, які обтяжують або пом`якшують покарання ОСОБА_8 не встановлено.
Отже, з огляду на викладене вище, також на часткове визнання причетності до заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, хоча і без висловлення критичної оцінки своїх дій та шкодування про їх наслідки, ураховуючи позицію потерпілого щодо покарання, який не просив суворого покарання, та досудову доповідь органу з питань пробації, наявність у обвинуваченого офіційного джерела доходу, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді штрафу у максимальному розмірі, визначеному санкцією частини 2 статті 125 КК України.
Діяння ОСОБА_12 суд кваліфікує за частиною 2 статті 125 КК України, тобто як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_12 суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке на час його вчинення належало до злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який є працездатним, досяг 36 років, раніше судимий, але на момент вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_10 був несудимим, не працює, офіційних доходів не має, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризуються позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває.
Обставини, які обтяжують або пом`якшують покарання ОСОБА_12 відповідно до статті 67 КК України, не встановлено.
Отже, з огляду на викладене, ураховуючи позицію потерпілого щодо покарання та досудову доповідь органу з питань пробації, відсутність у обвинуваченого офіційного джерела доходу, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_12 покарання у виді громадських робіт у мінімальному розмірі, визначеному санкцією частини 2 статті 125 КК України, що з огляду на залучення обвинуваченого до суспільно корисної праці сприятиме досягненню цілей призначення покарання, які визначені частиною 2 статті 50 КК України, у тому числі, попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно з приписами частини 4 статті 70 КК якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах 1-3 цієї статті, тобто шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Оскільки ОСОБА_66 .Вік. кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 125 КК України, вчинив 18 листопада 2019 року, тобто до постановлення вироку Тростянецького районного суду Сумської області від 01.04.2021 року, який набрав законної сили на момент ухвалення цього вироку, тому остаточне покарання йому слід призначити на підставі частини 4 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш сурового покарання за попереднім вироком більш суровим покаранням за цим вироком. На день ухвалення цього вироку ОСОБА_12 не почав відбувати покарання у виді громадських робіт за попереднім вироком.
У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_10 подано цивільний позов про стягнення з ОСОБА_8 та ОСОБА_12 у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди по 30000 грн. з кожного. Позов мотивовано тим, що внаслідок кримінального правопорушення він зазнав фізичного болю та страждань, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, так як він зазнав больового шоку, втратив кров, був вимушений скористатися допомогою лікарів, не міг самостійно пересуватися, втрачав свідомість; душевних страждань пережитих ним у зв`язку з самим фактом часткової втрати працездатності, оскільки він був єдиним годувальником в сім`ї, а тимчасова втрата можливості працювати була сприйнята ним особливо болісно; хвилюваннями у зв`язку з отриманими ним тілесними ушкодженнями, які він отримав агресивно налаштованими по відношенню до нього братом та батьком (а.с.31-32).

Обвинувачені заперечили проти позову у повному обсязі.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого у кримінальному провадженні, суд виходить з таких мотивів.

Відповідно до статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Предметом цивільного позову може бути, зокрема, моральна шкоди, яка полягає у втратах немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, заподіяних потерпілому протиправними діями обвинуваченого. Суд ухвалює рішення за результатами судового розгляду кримінального провадження, у межах якого пред`являвся цивільний позов.

Згідно із статтями 23, 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, що її заподіяла за наявності вини, грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, ураховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, тощо.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як установлено під час розгляду кримінального провадження, діями обвинувачених потерпілому заподіяно шкоди фізичному здоров`ю, що безумовно викликає фізичні і душевні страждання, а тому ОСОБА_10 має право на компенсацію моральної шкоди.

При визначенні розміру відшкодування, суд враховуєу сукупності пояснення потерпілого про наслідки до яких призвело його побиття, кількість ударів та їх локалізацію, обсяг спричинених тілесних ушкоджень, їх тяжкість, видимий характер із утворенням шраму, спричинення потерпілому короткочасного розладу здоров`я, що потребувало звернення за медичною допомогою та внесло зміни у звичайний цикл життя.

Відповідно частини 1 та 2 статті 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Потерпілий просив стягнути моральну шкоду з обвинувачених з кожного окремо в рівних долях.

З урахуванням позиції потерпілого та з огляду на те, що кожний з обвинувачених своїми окремими діями спричинили тілесні ушкодження у виді синців та садна садна в області лоба зліва, верхньої повіки та живота, а рана у лобно-потиличній частині голови потерпілого була заподіяна їх спільними зусиллями, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з обвинувачених моральної шкоди у рівних долях по 7500 грн. з кожного.

В іншій частині вимоги потерпілого задоволенню не підлягають як такі, що не обґрунтовані належними доказами стосовно такого ступеню погіршення здоров`я, втрати працездатності, доказів проходження лікування і звернення до лікарів після отримання невідкладної допомоги та доказів інших наслідків, про які йдеться у позовній заяві.

Отже, цивільний позов підлягає частковому задоволенню.

Процесуальні витрати відсутні.Долю речового доказу необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України, зокрема, DVD-R диск із записами за 18.11.2019, наданий потерпілим ОСОБА_10 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 128, 129, 368-374, 392, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за частиною 2 статті 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.
Штраф має бути сплачений у місячний строк після набрання вироком законної сили, про що необхідно повідомити Тростянецький районний суд Сумської області шляхом представлення документа про сплату штрафу.
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за частиною 2 статті 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт тривалістю 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.
На підставі частини 4 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 01.04.2021 року, більш суровим покаранням, визначеним цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_67 покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.
Цивільний позов ОСОБА_68 про стягнення з обвинувачених моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_68 у рахунок відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням по 7500 (сім тисяч п`ятсот) грн. з кожного.
У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_68 відмовити.
Речовий доказ:DVD-R диск із записами за 18.11.2019, наданий потерпілим ОСОБА_69 , залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченим.

Суддя ОСОБА_1