1Справа № 335/6448/21 1-кс/335/3571/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , володільця майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області, погодженого прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури, про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000186 від 14.06.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000186 від 14.06.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України.

У ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню встановлено, що 12 червня 2021 року в період часу з 15 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на момент вчинення злочину був не офіційно працевлаштований в ПП «Торгівельний дім «Золотий Вік»» на посаді охоронця, та перебуваючи на робочому місці, в офісному приміщенні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням до сховища, в особливо великих розмірах, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом відключення сигналізації, та використання ключа, який був у розпорядженні останнього, проник до сейфової кімнати, яка розташована на першому поверсі приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи всередині якої, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом підбору коду замку та використання ключа, який перебував у розпорядженні останнього проник до одного із сейфів, з якого таємно викрав грошові кошти на суму: 18 685 доларів США, які відповідно до офіційного курсу Національного банку України на момент вчинення злочину складали 506 490 гривень 30 копійок; 1 131 000 Євро, які відповідно до офіційного курсу Національного банку України на момент вчинення злочину складали 37 310 559 гривень; 2 960 200 гривень, які в подальшому переклав до сумки, яка знаходилась при ньому, та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, тим самим розпорядившись майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду в особливо великих розмірах. 17.06.2021 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, було проведено санкціонований обшук кв. АДРЕСА_2 , у ході якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Нокіа» моделі RM-1134 IMEI НОМЕР_1 у корпусі чорного кольору; мобільний телефон марки «LG» моделі X-135 IMEI НОМЕР_2 IMEI НОМЕР_3 у корпусі чорно-синього кольору; мобільний телефон марки «Редмі ноут 5 Про» у корпусі сріблястого кольору, IMEI НОМЕР_4 , IMEI НОМЕР_5 , з сім-картами оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ; мобільний телефон марки «Самсунг» у корпусі темного кольору, моделі «АСОС», IMEI НОМЕР_8 , IMEI НОМЕР_9 , без сім-карт.

З метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просить його задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно, оскільки до вказаного правопорушення може бути причетний ОСОБА_5 , та відповідно до ст. 98 КК України, вилучене майно має доказове значення для встановлення істини у цій справі, а також з метою його збереження та необхідністю проведення подальших слідчих дій.

У судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 , зазначив, що по даному кримінальному провадженню ОСОБА_5 має статус свідка, у зв`язку з чим підстав для накладення арешту на вилучене майно не має. Просить відмовити у задоволенні клопотання у повному обсязі.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників справи, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Встановлено, що СУ ГУНП у Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000186 від 14.06.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

17.06.2021 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, було проведено санкціонований обшук кв. АДРЕСА_2 , у ході якого було виявлено та вилучено зазначені у клопотанні мобільні телефони.

17.06.2021 постановою про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні, вказані у клопотанні мобільні телефони, визнано речовими доказами.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

У положенні ст. 132 КПК України, зазначено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливостей його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на майно щодо яких ухвалюючи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно із ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як зазначив суду слідчий, необхідність накладення арешту на вказане вилучене під час проведення огляду майно, є збереження речових доказів.

Проте, слідчим у клопотанні про накладення арешту, також у суді не доведено, за якими саме ознаками вказане майно віднесено до речових доказів у кримінальному провадженні.

Також, відсутнє підтвердження того, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 пред`явлено підозру.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Ісмаілов проти Росії» від 06.11.2008 року Судом наголошується, що при вирішенні питання про арешт майна необхідно дотримуватися ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична і юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчий суддя констатує, що матеріали клопотання не містять доказів на підтвердження того, що вилучене майно відноситься до даного кримінального провадження та може бути знищено, втрачено або пошкоджено, або можуть настати інші наслідки які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 22 КПК України, суд не має права виконувати функції сторін кримінального провадження, закон забороняє суміщення функцій державного обвинувачення, захисту і судового розгляду в покладення їх на одного суб`єкта, тим більше самостійно витребувати у сторони обвинувачення будь-які документи на підтвердження доводів клопотання.

Під час розгляду клопотання слідчим не доведено наявність обставин, які підтверджують, що незастосування арешту майна призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, тобто ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Не доведено і те, що зазначене у клопотанні майно є предметом вчинення кримінального правопорушення, а також здобуто внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Будь-яких ознак речових доказів чи предмету злочину вилучене майно під час проведення обшуку від 17.06.2021 за адресою: АДРЕСА_3 , у кримінальному провадженні за ознаками вчинення злочину за ч. 5 ст. 185 КК України - не містить.

Встановлено, що клопотання слідчого, складається із скороченого змісту фактичних обставин кримінального правопорушення (фабули), встановлених органом досудового розслідування та формального посилання на положення статті КПК України, без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами даного кримінального провадження з посиланнями на докази.

Оскільки слідчим під час формування даного клопотання не враховано всі обставини провадження, що може призвести до неправильного застосування кримінального процесуального закону України, то слідчий суддя вважає, що доводи органу досудового розслідування щодо необхідності накладення арешту, є безпідставними.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчий під час розгляду клопотання не довів наявності передбачених законом підстав, необхідних для застосування арешту майна.

Отже, вилучення майна, яке зазначене у клопотанні слідчого не реалізує мету кримінального процесуального інституту арешту майна.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Враховуючи вище наведене, правові підстави для задоволення заявленого клопотання відсутні.

Керуючись ст.ст. 131-132, 170-173, 369, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області про арешт майна, вилученого 18.06.2021 у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвалу оголошено 02.07.2021.

Слідчий суддя: ОСОБА_1