Справа № 215/3768/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Криворізька УВП № 3» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області подання начальника ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, з середньо спеціальною освітою, до затримання не працював, зареєстрований і проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.06.2018 р. ОСОБА_5 був засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки; за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів призначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворового покарання більш суворим, у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, ст. 76 КК України ОСОБА_5 від покарання звільнено з іспитовим строком на 2 роки, та зобов`язано періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.07.2018 року вирок Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.06.2018 р. було змінено в частині призначеного покарання. Вважати засудженим ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки; за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворового покарання більш суворим, у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, ст. 76 КК України ОСОБА_5 від покарання звільнено з іспитовим строком на 2 роки, та зобов`язано періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.10.2019 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_5 та направлено його для відбування покарання, призначеного вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.06.2018 р., який змінено в частині призначеного покарання ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.07.2018 року, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з моменту його затримання в порядку виконання вироку Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.06.2018 р., ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.07.2018 року та даної ухвали.

Згідно з даними, що надані ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)», засуджений ОСОБА_5 відбув 1/2 строку покарання; початок строку: 12.12.2019, кінець строку: 12.12.2022.

30.06.2021 до суду надійшло вказане подання, узгоджене з головою спостережної комісії виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі ради. Подання мотивоване тим, що засуджений своєю зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.

У судовому засіданні представник ДУ «Криворізька УВП (№ 3)» подання підтримав.

Засуджений у судовому засіданні подання підтримав та просив застосувати до нього ст. 81 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення подання, посилаючись на відсутність підстав для застосування до засудженого ст.81 КК України.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали, додані до подання, ознайомившись з особовою справою засудженого, приходить до наступного висновку.

За змістом частини другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до положень ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений зразковою поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також фактично відбув не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин.

На час розгляду клопотання половину строку покарання, призначеного за вчинення кримінального проступку і нетяжкого злочину, ОСОБА_5 фактично відбув.

Станом на 28.07.2021 невідбутий строк покарання складає 1 рік 4 місяці 14 днів.

Як вбачається з матеріалів, наданих до подання ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)», за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 характеризується позитивно, у взаємовідносинах із іншими засудженими неконфліктний, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, має два заохочення, стягнень не має; провину у вчиненні злочину визнає.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Як слідує з роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Таким чином, з вищенаведених статей випливає, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання та стан здоров`я засудженого, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.
Суд зазначає, що сумлінна поведінка та ставлення до праці, як і виконання вимог адміністрації установи, є обов`язком кожного засудженого, а основною підставою для застосування ст.81 КК України щодо засудженого є доведення ним свого виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов у їх сукупності.
Суд враховує вищевикладене, а також те, що засуджений має лише два заохочення, 08.07.2020 та 08.04.2021, стягнень не має.
Проте, заохочення не носять системний характер і надані за результатами поведінки засуджених.
З матеріалів особової справи, наданої на огляд суду, вбачається, що засуджений судимий за кримінальні правопорушення проти власності, йому судом призначався випробувальний термін, який він порушив, в зв`язку з чим випробувальний термін було скасовано, тобто довіру до себе він не виправдав та є схильним до скоєння кримінальних правопорушень з огляду на кількість епізодів крадіжок, про що зазначено у вироку від 04.06.2018.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, оскільки він своєю поведінкою не довів своє виправлення.
На підставі викладеного, ст. 81 КК України, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні подання начальника ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 .

На ухвалу суду протягом семи днів можуть бути подані апеляції до Дніпровського апеляційного суду прокурором із дня її проголошення, засудженим із дня отримання її копії.

Суддя: