В И Р О К
Іменем України

10.02.2021 року

м.Мостиська

єдиний унікальний номер 448/772/20
провадження № 1-кп/448/60/21
Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська кримінальне провадження №0000115 від 25.03.2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мостиська, Львівської області, мешканця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, востаннє судимого 02.10.2019 року Мостиським районним судом Львівської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 3 місяці,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурорка ОСОБА_4 ,
потерпілий ОСОБА_5
та обвинувачений ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
Судом визнано доведеним, що 25.03.2020 року, близько 14:00 год., ОСОБА_3 , вступив у злочинну змову із невстановленою слідством особою та переслідуючи корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, через огорожу проникли на дачну ділянку ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , вільний доступ до якої обмежений, де із альтанки таємно викрали: акустичну систему торгової марки «МАЯК» моделі «15 АС-222», вартістю 270,00 грн.; 6 шт. шампурів загальною довжиною 56 см, вартістю 140,00 грн.; 1 шт. бокальчик висотою 113 мм діаметром 48 мм, вартістю 20,00 грн.; 5 шт. склянок (чарок) кришталевих для міцних напоїв висотою 66 мм діаметром 46 мм, вартістю 50,00 грн.; 2 шт. склянок висотою 120 мм діаметром 64 мм, вартістю 30,00 грн.; 2 шт. склянок висотою 84 мм діаметром 74 мм, вартістю 30,00 грн.; 6 шт. склянок (чарок) для міцних напоїв керамічних висотою 58 мм діаметром 52 мм, вартістю 63,33 грн.; 5 шт. ложок столових металевих із полімерними ручками сірого кольору, вартістю 58,35 грн.; 5 шт. ложок чайних металевих із полімерними ручками сірого кольору, вартістю 58,35 грн.; 7 шт. ложок столових металевих, вартістю 93,31 грн.; 6 шт. ложок чайних металевих, вартістю 79,98 грн.; 2 шт. ножів столових металевих із полімерними ручками сірого кольору, вартістю 23,34 грн.; 6 шт. ножів столових металевих, вартістю 64,02 грн.; 4 шт. виделок столових металевих із полімерними ручками сірого кольору, вартістю 46,68 грн.; 6 шт. виделок столових металевих, вартістю 79,98 грн.; 1 шт. виделки столової металевої із полімерною ручкою синього кольору, вартістю 11,67 грн.; 1 шт. дерев`яної лопатки з прорізами, вартістю 6,33 грн.; рулон туалетного паперу виробника ПАТ «Кохавинка», вартістю 4,00 грн.; овоче чистку червоного кольору, вартістю 21,00 грн., а також інше майно визначити ринкову вартість якого не виявилось можливим, чим своїми діями завдали потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1150,34 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину визнав повністю, цілковито підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті і проголошені прокуроркою. Зазначив, що дійсно вищевказаного дня та часу при наведених вище обставинах разом із знайомим на ім`я ОСОБА_6 проникли на «дачу» потерпілого ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де із альтанки таємно викрали товарно-матеріальні цінності на суму 1150,34 грн. У вчиненому щиро розкаявся та просив суд не застосовувати до нього суворої міри покарання. Окрім цього, погоджується з пропозицією прокурорки про розгляд кримінального провадження без дослідження інших доказів по справі, правильно розуміючи зміст даних обставин і наявних доказів, згідно пред`явленого йому обвинувачення за ч.3 ст.185 КК України.

Потерпілий ОСОБА_5 , в судовому засіданні підтвердив обставини, що були зазначені обвинуваченим ОСОБА_3 . Погодився з мірою покарання, що була запропонована прокуроркою. Вказував на те, що обвинувачений попросив вибачення у нього.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, він та інші учасники судового провадження не оспорюють обставин, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд обмежився допитом обвинуваченого, та дослідженням документів, які характеризують обвинуваченого, як особу.

За наведених обставин, суд знаходить винність обвинуваченого ОСОБА_3 , доведеною повністю.

Вважає, що його дії юридично вірно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), кваліфікуючими ознаками якого є вчинення крадіжки повторно, за попередньою змовою групою осіб та поєднаної з проникненням у сховище.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Верховний Суд у своїй постанові від 01 лютого 2018 року (справа №634/609/15-к, провадження №51-658 км17) зазначив, що підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст.75 КК України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, суспільну небезпеку вчиненого, дані про винну особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, котре згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , є: щире каяття та повне і беззастережне визнання вини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч.1 ст.1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Згідно роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003року із змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали) тощо.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , під час кримінального провадження розповідав про обставини, які повністю викривають його у вчиненому злочині, добровільно, своєю активною поведінкою сприяв розкриттю кримінального правопорушення та з`ясуванню обставин його вчинення, у скоєному щиро розкаявся, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, виказав готовність нести кримінальну відповідальність, внаслідок вчиненого злочину тяжких наслідків не настало, враховуючи обставини справи, а також особу обвинуваченого, який є молодого віку, ніде не працює, будь-якою суспільно-корисною працею не займається, неодноразово судимий за злочини проти власності, незначні обсяги і вартість викраденого, позитивно характеризується за місцем проживання, проживає із братом і бабусею, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, його роль у скоєному злочині та поведінку до і після вчинення злочину.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 , можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, призначивши такому покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції, передбаченої ч.3 ст.185 КК України, однак з урахуванням вимог ст.71 КК України, з огляду на таке.

Так, судом встановлено, що вироком Мостиського районного суду Львівської області від 02.10.2019 року ОСОБА_3 було визнано винним за ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3-и роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1-н рік 3-и місяці, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Згідно ч.ч. 1,4 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі засудження особи за злочин, вчинений у період іспитового строку, за попереднім вироком, суд має застосувати вимоги ст.71 КК України і визначити за сукупністю вироків таке остаточне покарання, яке має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної по справі № 766/39/17, провадження № 51-8867кмо18 від 01.06.2020 року, при призначенні покарання за сукупністю вироків, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку щодо особи, а не часом набрання ним законної сили.

За такого, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 , остаточного покарання на підставі вимог ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Мостиського районного суду Львівської області від 02.10.2019 року.

Саме такий вид покарання, на думку суду, відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання і є найбільш доцільною, достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст.69 КК України, тобто призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, а також ст.75 КК України та призначення покарання з випробуванням, - відсутні.

Суд дійшов глибокого переконання, що таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права-є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні, не заявлено.

Питання речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на підставі ст.ст.124, 126 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в дохід держави.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався та суд не вбачає підстав такий застосовувати до вступу вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 , рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання строком на - 3 (три) роки 2 (два) місяці позбавлення волі.

На підставі частин 1, 4 статті 71 КК України до призначеного покарання, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Мостиського районного суду Львівської області від 02.10.2019 року і визначити остаточне покарання, - 3 (три) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 , рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні, не заявлено.

Речові докази: акустична система торгової марки «МАЯК» моделі «15 АС-222».; 6 шт. шампурів загальною довжиною 56 см; 1 шт. бокальчик висотою 113 мм діаметром 48 мм; 5 шт. склянок (чарок) кришталевих для міцних напоїв висотою 66 мм діаметром 46 мм; 2 шт. склянок висотою 120 мм діаметром 64 мм.; 2 шт. склянок висотою 84 мм діаметром 74 мм; 6 шт. склянок (чарок) для міцних напоїв керамічних висотою 58 мм діаметром 52 мм; 5 шт. ложок столових металевих із полімерними ручками сірого кольору; 5 шт. ложок чайних металевих із полімерними ручками сірого кольору; 7 шт. ложок столових металевих; 6 шт. ложок чайних металевих; 2 шт. ножів столових металевих із полімерними ручками сірого кольору; 6 шт. ножів столових металевих; 4 шт. виделок столових металевих із полімерними ручками сірого кольору; 6 шт. виделок столових металевих; 1 шт. виделки столової металевої із полімерною ручкою синього кольору; 1 шт. дерев`яної лопатки з прорізами; рулон туалетного паперу виробника ПАТ «Кохавинка»; овоче чистку червоного кольору, які знаходяться у камері схову Відділення поліції №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області, що за адресою: м.Мостиська, вул.Будзиновського, 6, Львівської області, - повернути його законному володільцю ОСОБА_5 .
Речові докази: таблиця №1 до протоколу ОМП від 26.03.2020р. і дактилокарти ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , таблиця №1 до протоколу огляду від 27.03.2020р. і дактилокарти ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000115.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави документально підтверджені витрати на проведення: товарознавчої експертизи №16/470 від 19.05.2020 у розмірі 2288,30 грн., товарознавчої експертизи №16/469 від 20.05.2020 у розмірі 1634,50 грн., товарознавчої експертизи №16/471 від 19.05.2020 у розмірі 1634,50 грн., дактилоскопічної експертизи №10/3/820 від 20.05.2020 у розмірі 653,80 грн. та дактилоскопічної експертизи №10/3/819 від 04.06.2020 у розмірі 1144,15 грн., а всього на загальну суму 7355 (сім тисяч триста п`ятдесят п`ять) гривень 25 коп.

На вирок протягом 30-ти діб з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок виготовлено та підписано суддею у нарадчій кімнаті 10.02.2021 року.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили « » 20 р.

Суддя ОСОБА_1