Провадження № 11-кп/824/2/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
Іменем України

16 лютого 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5
за участю
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_7 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 19 грудня 2019 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград, Львівської області, громадянина України, освіта вища, працюючого на посада директора ТОВ «АКОРД ЧГ», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та виправдано у зв`язку недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочину,

В С Т А Н О В И Л А:

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що він 27.05.2019 року, у невстановлений період часу, за попередньою домовленістю з ОСОБА_9 , зустрівся з останнім неподалік торгівельного центру «UMB» за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 136 для перегляду приналежного ОСОБА_9 автомобіля марки «SKODA OCTAVIA TOUR», р.н. НОМЕР_1 , який той збирався надати в оренду.

Оглянувши вищевказаний автомобіль ОСОБА_8 вирішив повторно незаконно заволодіти ним. Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння легковим автомобілем марки «SKODA OCTAVIA TOUR», р.н. НОМЕР_1 , переслідуючи корисливий мотив та мету незаконно збагатитись, ОСОБА_8 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи їх настання, користуючись довірою (із знайомством) з ОСОБА_9 , ввів в оману останнього, шляхом надання завідомо неправдивої інформації, щодо подальшого використання належного йому на праві власності автомобіля та справної сплати за це орендної плати, ОСОБА_8 , отримав від ОСОБА_9 , ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , від 23.05.2019, про реєстрацію автомобіля марки «SKODA OCTAVIA TOUR», бежевого кольору р.н.з. НОМЕР_1 , після чого шляхом вільного доступу незаконно ним заволодів. Маючи змогу розпоряджатись викраденим автомобілем на власний розсуд, передав автомобіль з метою реалізації ОСОБА_10 , у якого був виявлений та вилучений викрадений автомобіль.

Виправдовуючи ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України у зв`язку з недоведеністю його участі у вчиненні злочину, суд першої інстанції зазначив, що інкриміноване обвинувачення та обставини, викладені в обвинувальному акті, базуються лише на припущеннях, а встановлені в ході розгляду обставини є підставою для розумного сумніву в доведеності вини обвинуваченого, оскільки надані докази не підтверджують наявності умислу обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, що свідчить про відсутність у діянні ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що вирок суду є незаконним, необґрунтованим, оскільки судом залишилися не дослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного рішення. Зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги ряд доказів, які вказують на вину ОСОБА_8 у вчиненні даного злочину. Крім того, вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджено докази наявні в матеріалах справи.

В доповненнях до апеляційної скарги, прокурор Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_7 змінив свої вимоги та просив вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Зазначає, що мотивувальна частина вироку не відповідає висновкам суду, що викладені ним в резолютивній частині вироку. Вважає, що вирок підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з доповненнями, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга з доповненнями підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто вирок має ґрунтуватися на зібраних доказах, повністю та всебічно досліджених та правильно оцінених судом, а висновки про подію кримінального правопорушення, про винуватість або невинуватість обвинуваченого у вчиненні злочину та інші істотні питання, які виникли у кримінальному провадженні, мають з достовірністю випливати з матеріалів провадження.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора стосовно незаконності вироку у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд виходить з наступного.

У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» (зі змінами, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 4 червня 1993 року № 3, від 3 грудня 1997 року № 12; далі постанова Пленуму 1990 року № 5) вказано, що вирок, постановлений іменем України, є найважливішим актом правосуддя і до його постановлення належить ставитися з винятковою відповідальністю, оскільки наспіх, непослідовно, неохайно написаний вирок може викликати сумніви в його законності, обґрунтованості і справедливості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Як вбачається з вироку суду, в його мотивувальній частині судом зазначено про те, що інкриміноване обвинувачення та обставини, викладені в обвинувальному акті базуються лише на припущеннях, а встановлені в ході розгляду обставини є підставою для розумного сумніву в доведеності вини обвинуваченого, оскільки надані докази не підтверджують наявності умислу обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, що свідчить про відсутність у діянні ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Проте, в резолютивній частині вироку судом зазначено про те, що ОСОБА_8 по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України визнано невинним та виправдано у зв`язку з недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції фактично зазначено дві самостійні підстави для виправдання особи, що суперечить вимогам ст. 373 КПК України.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є зокрема істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Колегія суддів вважає, що неухильне дотримання передбаченої законом процесуальної форми є неодмінною умовою повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, встановлення істини в справі й прийняття правильного рішення. При цьому конкретне порушення кримінального процесуального закону може бути визнано апеляційним судом істотним чи неістотним, залежно від обставин кримінального провадження.

Наведені в ухвалі апеляційного суду порушення кримінального процесуального закону є істотними, оскільки торкаються прав та законних інтересів обвинуваченого, перешкодили суду повно, і всебічно розглянути кримінальне провадження, і вплинули, чи могли вплинути на постановлення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення, а тому вирок підлягає скасуванню. Враховуючи те, що зазначені порушення не можуть бути усунені апеляційним судом в ході апеляційного розгляду, тому відповідно до вимог ст. 9, ч. 1 ст. 412 КПК України, є безумовною підставою для скасування вироку та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.415 КПК України призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

При новому розгляді кримінального провадження, суду першої інстанції необхідно усунути встановлені недоліки, всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини кримінального провадження, ретельно перевірити доводи апеляційної скарги прокурора, дати відповідну оцінку доказам у їх сукупності та ухвалити законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 19 грудня 2019 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Суддя Суддя Суддя