Провадження № 1-кс/463/279/21
У Х В А Л А

03 березня 2021 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанови слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 04.12.2020 року про відмову у визнанні потерпілим та від 16.12.2020 року про закриття кримінального провадження за № 0004502 від 16.12.2016 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.1 ст.364, ч.2 ст.365 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова із скаргою на постанови слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 04.12.2020 року про відмову у визнанні потерпілим та від 16.12.2020 року про закриття кримінального провадження за № 0004502 від 16.12.2016 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.1 ст.364, ч.2 ст.365 КК України.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 04.12.2020 року слідчим було винесено постанову про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні за № 0004502 від 16.12.2016 року. Вважає постанову слідчого незаконною, необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам ст.55 КПК України. Факти, викладені у постанові слідчого не відповідають дійсним обставинам справи, постанова не є вмотивованою та не містить жодної підстави вважати ОСОБА_3 особою, якій не завдано шкоди. В матеріалах кримінального провадження міститься протокол огляду місця події від 23.11.2016 року та копія товарного чеку від 27.12.2016 року про вартість вхідних дверей, які підтверджують факт заподіяння ОСОБА_3 матеріальної шкоди. А тому, просить скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 04.12.2020 року про відмову у визнанні потерпілим.

Крім цього, скаржник покликається на те, 16.12.2020 року слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження за № 0004502 від 16.12.2016 року, у зв`язку з відсутністю у діях працівників Галицького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та експерта-криміналіста ОСОБА_7 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.1 ст.364, ч.2 ст.365 КК України. Зазначає, що постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, сфальсифікованою, оскільки слідчим не було проведено усіх необхідних слідчих дій для встановлення істини у справі, а саме: слідчим не вручено йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, не допитано в якості потерпілого, не проведено перехресний допит його та підозрюваних, жодній особі не оголошено про підозру, при проведенні обшуку не були присутні працівники ЛКП «Сяйво», понятих також не було, слідчим не проведено інших необхідних слідчих дій, не надана оцінка доказам. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, не відповідає вимогам ст.110 КПК України та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, постанова про закриття кримінального провадження прийнята без належної оцінки усіх доказів, а тому така підлягає скасуванню.
Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав, з підстав наведених вище, просить скаргу задовольнити.
Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові в судове засідання повторно не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги, не повідомив суд про причини своєї неявки, а тому, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарги проведено без його участі.
Заслухавши пояснення скаржника, вивчивши та дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження за № 0004502 від 16.12.2016 року, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Як вбачається з матеріалів справи, слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 04.12.2020 року винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні за № 0004502 від 16.12.2016 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.1 ст.364, ч.2 ст.365 КК України.

Частина 5 ст.55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Однак, слідчий при винесенні оскаржуваної постанови від 04.12.2020 року зазначеного обов`язку не дотримався, оскільки викладені ним у постанові мотиви відмови у визнанні потерпілим обмежуються лише констатацією того, що на даний час не встановлено обставин, що ОСОБА_3 було завдано шкоди внаслідок кримінального правопорушення.
Разом з тим, при винесенні оскаржуваної постанови, слідчим не надано оцінку протоколу огляду місця події від 23.11.2016 року та товарному чеку від 27.12.2016 року про вартість вхідних дверей, що містяться в матеріалах кримінального провадження та підтверджують факт заподіяння ОСОБА_3 матеріальної шкоди. Зазначені документи подані заявником та слідчим жодним чином не спростовані, тому висновок слідчого про те, що останньому не завдано шкоди, передбаченої ч.1 ст.55 КПК України є передчасним, у зв`язку з чим, постанова про відмову у визнанні потерпілим підлягає скасуванню.
Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 08.12.2016 року, зобов`язано уповноважену особу Залізничного ВП ГУ Національної поліції у Львівській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_3 від 23.11.2016 року.
Відповідно до оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 16.12.2020 року, кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004502 від 16.12.2016 року, закрито, у зв`язку з відсутністю у діях працівників Галицького ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та експерта-криміналіста ОСОБА_7 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.1 ст.364, ч.2 ст.365 КК України.
Частина 1 ст.22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Слідчим суддею встановлено, ухвалами слідчих суддів Личаківського районного суду м.Львова від 17.02.2020 року, 29.05.2020 року скасовані попередні постанови слідчого про закриття кримінального провадження. Єдина процесуальна дія, яка була вчинена слідчим - повістка про виклик, адресована ОСОБА_3 . Разом з тим, в матеріалах справи відсутні дані, що повістка належним чином була вручена адресату. При винесенні повторної постанови про закриття кримінального провадження, слідчим не враховано вимог ухвал слідчих суддів, на підставі яких були скасовані попередні постанови про закриття кримінального провадження, при цьому, жодних слідчих та процесуальних дій не було проведено.

Таким чином, органом досудового розслідування повністю не проаналізовано у відповідності до законодавства наведені заявником обставини щодо вчинення кримінальних правопорушень, об`єктивно не досліджено в сукупності всі зібрані у справі докази, а винесено постанову про закриття кримінального провадження без з`ясування в повному обсязі усіх обставин справи.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 16.12.2020 року про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.22, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 04.12.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні за № 0004502 від 16.12.2016 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.1 ст.364, ч.2 ст.365 КК України - скасувати.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 16.12.2020 року про закриття кримінального провадження за № 0004502 від 16.12.2016 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.1 ст.364, ч.2 ст.365 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1