Справа № 369/5142/21
Провадження № 1-кс/369/986/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ ВП №1 Бучанського РУП Головного управління Національної поліції у Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 - про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000221 від 16.04.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання про накладення арешту на майно, подане в рамках кримінального провадження, що розслідується за ч. 2 ст. 345 КК України.
Подане клопотання обґрунтовується тим, що слідчим СВ ВП №1 Бучанського РУП Головного управління Національної поліції у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному 16.04.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 працюючи на посаді поліцейського сектору реагування відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, маючи спеціальне звання старшого сержанта поліції та являючись працівником правоохоронного органу, 16.04.2021 о 08 год. 00 хв. заступив на чергування у складі екіпажу «Трель-201» спільно з ОСОБА_5 , який працює на посаді старшого інспектора сектору реагування відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, який має спеціальне звання капітана поліції, здійснювали охорону громадського порядку та отримали закріплену за ними табельну вогнепальну зброю.
Так, 16.04.2021 близько 08 год. 55 хв. екіпаж «Трель 201» в складі поліцейського сектору реагування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали службове завдання щодо залучення працівників органів внутрішніх справ, а саме відділу поліції № 1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області та прибувши на виклик за адресою:
АДРЕСА_1 для забезпечення громадського порядку та фізичного захисту державних виконавця/ів та залучених осіб, при проведенні виконавчих дій, в форменному одязі зайшли до подвір`я при цьому пред`явивши службові посвідчення, чим підтвердили свої повноваження працівників правоохоронного органу, вказавши на причину прибуття.
Знаходячись на території подвір`я за вказаною адресою та достовірно знаючи, що ОСОБА_4 є працівником правоохоронного органу і прибув на виклик у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків, ОСОБА_6 підійшла до нього та маючи умисно нанесла один удар мітлою з дерев`яною рукояткою в область лобної ділянки голови ОСОБА_4 , спричинивши останньому тілесні ушкодження.
Згідно інформаційного листа філії КЗ КОР «КОЦЕМД та МК» «Фастівської станції екстренної медичної допомоги» від 16.04.2021 у
ОСОБА_4 виявлено забійну гематому лобної ділянки голови зліва, закриту черепно-мозкову травму.
16.04.2021 у період часу з 09:50год. по 10:20 год. було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 .
У ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 на подвір`ї будинку було виявлено та вилучено мітлу, що має дерев`яну рукоятку довжиною близько 1-1,40 м.
Вказану річ визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Вищезазначені вилучені речі у відповідності до ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
У судове засідання слідчий не з`явився, причин неявки суду не повідомляв.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.
Встановлено, що слідчим СВ ВП №1 Бучанського РУП Головного управління Національної поліції у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному 16.04.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
16.04.2021 близько 08 год. 55 хв. екіпаж «Трель 201» в складі поліцейського сектору реагування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали службове завдання щодо залучення працівників органів внутрішніх справ, а саме відділу поліції № 1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області та прибувши на виклик за адресою: АДРЕСА_1 для забезпечення громадського порядку та фізичного захисту державних виконавця/ів та залучених осіб, при проведенні виконавчих дій, в форменному одязі зайшли до подвір`я при цьому пред`явивши службові посвідчення, чим підтвердили свої повноваження працівників правоохоронного органу, вказавши на причину прибуття.
Постановою про визнання та прилучення до матеріалів кримінального провадження речового доказу від 16.04.2021, винесеною слідчим ОСОБА_3 , у межах кримінального провадження № 0000221 від 16.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, визнано речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Кримінальний процесуальний кодекс України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно повинно відповідати вимогам визначеним статті 171 КПК України, то слідчий повинен неухильно їх дотримуватися.
Так, згідно статті 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Вказана норма також узгоджується зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Правовою підставою для накладення арешту є запобігання можливості його відчуження або іншими особами з метою унеможливлення зникнення, втрати або пошкодження доказів або настання інших наслідків, які можуть перешкодити встановленню істини у справі.
Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Виходячи з матеріалів клопотання, слідчий суддя вважає доведеним органом досудового розслідування той факт, що мітла, яка має дерев`яну рукоятку довжиною близько 1-1,40 м, яку вилучено на подвір`ї будинку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зокрема, може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, з урахуванням вказаних обставин, з метою уникнення негативних наслідків та з метою забезпечення речових доказів, які містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що у відповідності до вимог статтей 132, 170-173 КПК України, необхідно накласти арешт на майно, яке було вилучено у ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 .
Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею, на даний час, не встановлено.
Згідно ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Частиною першою ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 98, 170-173, 309, 370-372, 376, 395 КПК України, слідча суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчиого СВ ВП №1 Бучанського РУП Головного управління Національної поліції у Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 - про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000221 від 16.04.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000221 від 16.04.2021 р. мітлу, що має дерев`яну рукоятку довжиною близько 1-1,40 м, яку вилучено на подвір`ї будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1