печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження представника ТОВ «Старонаводницький парк» адвоката ОСОБА_3 , прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням представника ТОВ «Старонаводницький парк» адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:
30.03.2021 представник ТОВ «Старонаводницький парк» адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна, посилаючись на наступні факти та обставини.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.03.2021 за клопотанням прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_4 в порядку забезпечення заходів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000253 від 17.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :82:068:0085, площею 3,0251 га., що належить ГБК Ямський, та заборонено відчуження, розпорядження та користування нею.

В якості правових підстав для скасування арешту, заявник зазначив, що досудове розслідування в кримінальному провадженні не здійснюється відносно ТОВ «Старонаводницький парк» та його посадових осіб. Водночас, органом досудового розслідування не доведена можливість використання як доказів арештованої земельної ділянки та не вказано, які саме сліди кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, містить вона на собі безпоседньо, через що застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження є явно неспівмірним з обмеженням ТОВ «Старонаводницький парк» права користування та розпорядження майном, негативно впливає на репутацію, господарську діяльність. Зазначене у своїй сукупності беззаперечно свідчить про безпідставність накладення арешту та обумовлює необхідність його скасування.

Заслухавши пояснення представника ТОВ «Старонаводницький парк» адвоката ОСОБА_3 в обґрунтування клопотання, прокурора, який заперечував проти його задоволення, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього матеріали, приходжу до наступного висновку.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи Департаменту охорони культурної спадщини КМДА та Державної інспекції культурної спадщини України Міністерства культури та інформаційної політики України неналежним чином виконуються службові обов`язки, не вживаються заходи, направлені на виявлення та усунення порушень у сфері охорони культурної спадщини, у зв`язку із чим, на території Печерського району проводяться будівельні роботи з численними порушенням законодавства у сфері охорони культурної спадщини, зокрема по вул. Старонаводницькій, 2-20 (16-Б) в м. Києві..

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.03.2021 за клопотанням прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_4 накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :82:068:0085, площею 3,0251 га., що належить ГБК Ямський, та заборонено відчуження, розпорядження та користування земельною ділянкою.

Згідно з п. 18 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону № 1019-VIII від 18.02.2016 ( далі КПК України), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Отже, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З тексту ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.03.2021 слідує, що слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :82:068:0085, площею 3,0251 га., що належить ГБК Ямський, та заборонити відчуження, розпорядження та користування земельною ділянкою з кадастровим номером :82:068:0085 по вул. Старонаводницькій, 2-20 в м. Києві, власником якої є ГБК Ямський (), оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Будь-яких інших правових підстав для застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження в вищевказаній ухвалі не наведено.

Натомість, слідчим суддею за результатами розгляду клопотання заявника встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проводиться за ч.1 ст.367 КК України.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя погоджується з доводами клопотання, що земельна ділянка не підпадає під визначення речових доказів в кримінальному провадженні, враховуючи правову кваліфікацію.

Враховуючи, що ТОВ «Старонаводницький Парк» не є юридичною особою, стосовно якої здійснюється досудове розслідування, що виключає можливість накладення арешту на земельну ділянку з підстав визначених ч. ч. 4, 5, 6 ст. 170 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у справі обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння та користування юридичної особи майном та обумовлювали арешт її майна, а відтак клопотання ТОВ «Старонаводницький Парк» про скасування арешту з майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Арешт майна, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.03.2021 ( провадження 757/10708/21-к), на земельну ділянку з кадастровим номером :82:068:0085, площею 3,0251 га., що належить ГБК Ямський, із забороною відчуження, розпорядження та користування земельною ділянкою з кадастровим номером :82:068:0085 по вул. Старонаводницькій, 2-20 в м. Києві, власником якої є ГБК Ямський () - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1