Справа № 567/194/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Розваж Острозького району Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, не працючого, не одруженого, раніше судимого 16.09.2020 вироком Острозького районного суду за ст.126-1 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт (на даний час покарання відбуто)

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України

встановив:

06.08.2020 приблизно о 15.00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на території господарства за місцем спільного проживання у АДРЕСА_1 , вчинив стосовно свого батька ОСОБА_4 дії психологічного та фізичного насильства, які проявилися в тому, що ОСОБА_5 висловлювався відносно потерпілого нецензурними та образливими словами, намагався його вдарити.
Окрім цього, 31.08.2020 приблизно о 16:50 год. ОСОБА_5 , знаходячись на території господарства за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 , знову вчинив стосовно свого батька ОСОБА_4 дії психологічного та фізичного насильства, які проявились в тому, що ОСОБА_5 висловлювався відносно потерпілого нецензурними та образливими словами, намагався вдарити, кидався різного роду предметами, чинив психологічний тиск.
За вищевказаними фактами ОСОБА_5 постановами Острозького районного суду Рівненської області від 19.08.2020 у справі №567/888/20, від 30.09.2020 у справі №567/1058/20 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Продовжуючи свої злочинні дії, 23.10.2020 приблизно о 19:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на території господарства за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 , вчинив відносно свого батька ОСОБА_4 дії психологічного та фізичного насильства, які проявились у тому, що ОСОБА_5 висловлювався відносно потерпілого нецензурними та образливими словами, намагався його вдарити.
Вказаними насильницькими діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_4 фізичних, психологічних страждань та призвів до погіршення якості життя потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України винним себе визнав повністю.
Показав, що він на даний час проживає разом зі своїми батьками в АДРЕСА_1 та ніде не працює.
Пояснив, що, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в нього виникає прояв агресії, він нецензурно та образливо лається в адресу батька, а інколи і шарпає його за одяг, штовхає та намагається вдарити.
Зазначив, що раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за такі дії, в тому числі 06.08.2020 та 31.08.2020.
Ввечері 23.10.2020 між ним та батьком знову виник конфлікт в ході якого він знову висловлювався в адресу батька ОСОБА_4 нецензурними та образливими словами, намагався його вдарити, про що батько повідомив працівникам поліції.
У вчиненому щиро розкаюється, просив вибачення в потерпілого, зазначивши про те, що його поведінка на даний час змінилася. Обіцяє подібного не вчиняти.

Аналізуючи покази обвинуваченого суд вважає їх допустимими, достовірними і достатніми для правильного вирішення справи по суті.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи, що учасниками процесу не оспорюються фактичні обставини кримінального правопорушення, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікацію його дій, обвинувачений повністю визнав вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, погодився з усіма обставинами та кваліфікацією вчиненого діяння, прокурор, потерпілий, обвинувачений вважають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та при цьому, судом з`ясовано правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вважає недоцільним дослідження інших доказів, окрім тих, які просить дослідити прокурор і з чим погодились інші учасники судового провадження та кваліфікує дії ОСОБА_5 за ст.126-1 КК України, тобто вчинення домашнього насильства, а саме умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства відносно особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних, психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілого.
Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При призначені покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, який відповідно до статті 12 КК України кваліфікується як нетяжкий злочин, за вчинення якого передбачено альтернативу видів покарання.
Беручи до уваги особу обвинуваченого, суд враховує, що він по місцю проживання, згідно із характеристикою Острозької міської ради Рівненської області від 30.10.2020, характеризується посередньо.
Згідно довідки КНП «Острозька ЦРЛ» від 04.11.2020 встановлено, що ОСОБА_5 перебуває під спостереженням лікаря-нарколога з діагнозом «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю», під спостереженням лікаря-психіатра не перебуває.
Згідно вимоги УІАП ГУНП в Рівненській області встановлено, що ОСОБА_5 знятий з обліку по відбуттю строку покарання.
Відповідно до змісту досудової доповіді, складеної Острозьким районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області вбачається, що ОСОБА_5 проживає з батьками, братами, не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, зловживає алкогольними напоями, часто вчиняє сварки в сім`ї. З врахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. Орган пробації вважає, що виконання покарання у громаді можливе за умов здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень.

Відповідно до статті 66 КК України, суд враховує, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Визначені у статті 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд, зваживши всі обставини кримінального провадження, враховує, що ОСОБА_5 вчинив нетяжкий злочин, який передбачає альтернативу покарань.
З огляду на обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, та врахувавши дані про особу винного, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, визнав свою вину, вибачився перед потерпілим, а також взявши до уваги думку потерпілого, який вважає, що поведінка ОСОБА_5 змінюється в кращу сторону, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді громадських робіт.
Дане покарання відповідає вимогам ст.50, 65 КК України є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Керуючись статтями 118, 124, 349, 368, 369, 370, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт строком 180 годин.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1