ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 661/3953/20 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/487/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: примусові заходи медичного характеру
У Х В А Л А
іменем України

17 червня 2021 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0001270за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 25 лютого 2021 року про застосування примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної закладу із посиленим наглядом щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Роздольне Каховського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України такого, що не має судимості;
що вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.3 ст.186 КК України;
Вирішено питання про процесуальні витрати та речові докази.

в с т а н о в и л а:

Згідно ухвали суду, 27.07.2020 року близько 01.00 год. ОСОБА_8 , таємно, умисно, переслідуючи умисел, спрямований на протиправне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, через незачинене вікно проник до помешкання квартири АДРЕСА_3 , де відкрито, без застосування насильства, заволодів майном належним потерпілій ОСОБА_9 , а саме: мобільним телефоном марки «Xiaomi» моделі «Redmi 6A 2/16» вартістю 1566,67 грн., мобільним телефоном марки «Blackview» модель «BV 5800 Black, RAM 2 ГБ/16ГБ» вартістю 2620,48 грн., грошовими коштами в сумі 2200 грн., в результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 6387,15 грн.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи ухвалу суду про вчинення ОСОБА_8 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, та застосований примусовий захід медичного характеру щодо цієї особи, порушує питання про зміну ухвали в частині формулювання суспільно небезпечного діяння, вчиненого ОСОБА_8 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування доводів указує, що у формулюванні суспільно небезпечного діяння, вчиненого ОСОБА_8 , суд помилково вказав про умисне вчинення суспільно небезпечного діяння, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, тоді як ОСОБА_8 є неосудною особою, згідно висновку судово-психіатричної експертизи №114 від 01.09.2020, а тому відповідно до змісту ч.2 ст.19 КК України не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Крім того, апелянт зауважує про те, що всупереч вимог п.1 ч.2 ст.395 КПК України в ухвалі суду першої інстанції зазначено 7-денний строк її оскарження, однак відповідно до вимог кримінального процесуального закону строк оскарження ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру становить 30 днів.

З цих підстав просить змінити ухвалу суду, виключивши з мотивувальної частини з формулювання суспільно небезпечного діяння вказівку суду про те, що ОСОБА_8 вчинив суспільно небезпечне діяння, діючи таємно, умисно, переслідуючи умисел, спрямований на протиправне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення. Вказати строк оскарження ухвали в апеляційному порядку 30 днів.

Заслухавши суддю - доповідача, думку прокурора про необхідність задоволення апеляційних вимог прокурора про зміну ухвали, позицію захисника ОСОБА_7 , яка заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора через виправлення цієї помилки судом першої інстанції, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до такого.

Висновки суду про вчинення ОСОБА_8 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, за встановлених і викладених в ухвалі обставин, та застосований примусовий захід медичного характеру, обґрунтовані дослідженими під час судового розгляду доказами, які ніким не оспорюються, тому відповідно до ч.1 ст.404 КПК України апеляційний суд не перевіряє ухвалу суду першої інстанції в цій частині.

Водночас, як обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі прокурора, суд першої інстанції при формулюванні обставин вчиненого ОСОБА_8 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, всупереч установленим обставинам указав про те, що він умисно вчинив суспільно небезпечного діяння, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, тоді як ОСОБА_8 є неосудною особою, що свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, та є підставою для зміни ухвали суду першої інстанції , оскільки жодним чином не погіршує становище особи, щодо якої вирішено питання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Статтею 24 КК України визначено, що прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Мета, мотив та умисел - усвідомлене особою внутрішнє спонукання на вчинення злочину, уявлення особи про бажаний наслідок його суспільно небезпечного діяння.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, згідно висновку судово-психіатричної експертизи №114 від 01.09.2020 року ОСОБА_8 страждає легкою розумовою відсталістю в ступені вираженої дебільності зі значними поведінковими порушеннями, які вимагають лікувальних заходів. У період часу, що цікавить слідство, та на теперішній час не міг та не може усвідомлювати свої дії і керувати ними. До ОСОБА_8 рекомендовано застосувати примусові заходи медичного характеру госпіталізація у психіатричний заклад з посиленим наглядом. (т.1 а.п.32-35)
За встановлених обставин, дії ОСОБА_8 не могли бути умисними в жодній із форм вини (прямий чи непрямий умисел), оскільки він не усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, а отже не міг передбачати та бажати настання суспільно небезпечних наслідків, керуватися корисливими мотивами.

Вказівка суду в мотивувальній частині ухвали про те, що ОСОБА_8 діяв таємно, умисно, переслідуючи умисел, спрямований на протиправне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, суперечить вимогам ст.24 КК України та свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
З огляду на викладене вище, у зв`язку з необхідністю виправлення цієї помилки суду при формулюванні обставин вчиненого ОСОБА_8 суспільно небезпечного діяння, яка не погіршує становище ОСОБА_8 та не впливає на застосування до нього примусового заходу медичного характеру, ухвалу суду першої інстанції слід змінити шляхом виключення з формулювання суспільно небезпечного діяння вказівок суду про те, що ОСОБА_8 вчинив суспільно небезпечне діяння, діючи таємно, умисно, переслідуючи умисел, спрямований на протиправне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення

Водночас доводи прокурора про зміну судового рішення в частині неправильного зазначення строку на його апеляційне оскарження, належить залишити без задоволення.

Як установлено при перевірці матеріалів кримінального провадження, всупереч положень п.1 ч.2 ст.395 КПК України в резолютивній частині ухвали зазначено, що строк на апеляційне оскарження становить 7 днів з моменту її оголошення.

Однак 17.03.2021 року ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області виправлено описку, допущену в резолютивній частині ухвали цього ж суду першої інстанції від 25.02.2021 року, та зазначено 30 денний строк апеляційного оскарження судового рішення, що не є підставою для зміни або скасування судового рішення в цій частині.

У зв`язку із чим, апеляційну скаргу прокурора належить задовольнити частково.
Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 407, 408, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 25 лютого 2021 року щодо ОСОБА_8 в мотивувальній частині змінити.
Виключити з мотивувальної частини з формулювання суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, визнаного судом доведеним, посилання суду на те, що ОСОБА_8 , діючи «таємно, умисно, переслідуючи умисел, спрямований на протиправне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення».

У решті цю ухвалу щодо нього - залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_4
(підпис) ОСОБА_3