Номер провадження: 11-сс/813/1096/21
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу керівника Суворовської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 05 липня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.210 Кримінального Кодексу Республіки Білорусь,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05 липня 2021 року до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на цю особу наступні обов`язки:

- прибувати за першим викликом до прокурора, суду; повідомляти про зміну місця проживання, роботи; не відлучатися без дозволу прокурора, суду за межі м. Одеси, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт та будь-які документи, що надають право на виїзд з України чи в`їзд в Україну

Рішення суду мотивоване тим, що ОСОБА_7 є громадянином Республіки Білорусь, одружений, на території України перебуває правомірно, має місце тимчасового проживання в м. Одесі, офіційно працевлаштований, протягом часу перебування на території України до кримінальної відповідальності не притягувався. Також слідчим суддею враховано тривалість застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у вигляду домашнього арешту та обставини вміненого ОСОБА_7 кримінально-карного діяння.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, керівник Суворовської окружної прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій звертає увагу на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, зокрема зазначає, що:

- слідчий суддя проігнорував вимоги ч.1,2 ст. 585 КПК України;

- у матеріалах справи відсутні відомості про те, що підозрюваний має буд-які захворювання;

- обставини на які посилається слідчий суддя жодним чином не свідчать про можливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, жодних інших обставин ані підозрюваним, ані його захисником наведено не було;

- ОСОБА_7 затягує процес екстардиційної видачі його до Республікі Білорусь;

На підставі наведеного простить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на 2 місяці, поклавши на вказану особу наступні обов`язки:

- не залишати житло за вищезазначеною адресою в період часу з 23:00 години по 06:00 години наступного дня;

- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- носити електроний засіб контролю

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт та будь-які документи, що надають право на виїзд з України чи в`їзд в Україну.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор у судовому засіданні підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити. Окрім того, зауважив, що наразі триває спір між ОСОБА_7 та міграційною службою, що, на думку прокурора, свідчить про затягування останнім його екстрадиційної видачі до Республіки Білорусь

Підозрюваний і захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу без змін. Захисник підозрюваного зазначила, що з моменту затримання він знаходився під домашнім арештом, жодних порушень відповідного домашнього арешту ним вчинено не було. Справа щодо оскарження дій екстрадиційної служби триває та з боку ОСОБА_7 не було відкладено жодного засідання, усі зволікання викликані особливостями роботи судової системи.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги. Враховуючи ті обставини, що в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється обґрунтованість підозри, апеляційний суд не переглядає оскаржену ухвалу в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

З клопотання прокурора вбачається, що 21.11.2019 року працівниками УКР ГУНП в Одеській області о 10:07год., затриманий громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_7 , який розшукується компетентними органами Республіки Білорусь для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.210 Кримінального Кодексу Республіки Білорусь (заволодіння майном шляхом зловживання службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі).

Постановою слідчого з особливо важливих справ управління з розслідування злочинів у сфері економіки головного слідчого управління Слідчого комітету Республіки Білорусь від 27.09.2018 року ОСОБА_7 притягнений у якості обвинуваченого та у цей же день постановою слідчого оголошений у розшук.

Постановою слідчого з особливо важливих справ управління з розслідування злочинів у сфері економіки головного слідчого управління Слідчого комітету Республіки Білорусь від 04.10.2018 року ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

До Генеральної прокуратури України надійшов запит Генеральної прокуратури Республіки Білорусь про видачу громадянина цієї держави ОСОБА_7 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.210 КК Республіки Білорусь.

Проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_7 Генеральною прокуратурою України доручено прокуратурі Одеської області, яка на сьогоднішній день триває.

Відповідно до рішення ДМС України від 05.03.2021 року №60-21 ОСОБА_7 відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

ОСОБА_7 оскаржує зазначене рішення в порядку адміністративного судочинства.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 року ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні адміністративного позову до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення від 05.03.2021 року №59-21, зобов`язання вчинити дії.

У судовому засідання захисник ОСОБА_7 повідомила, що останнім було оскаржено рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 року в апеляційному порядку, як вбачається з витягу з реєстру судової влади, у зазначеній справі призначено склад суду.

Відмовляючи у задоволені клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 та обираючи відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_7 є громадянином Республіки Білорусь, на території України перебуває правомірно, має місце тимчасового проживання в м. Одесі, офіційно працевлаштований в ТОВ «Нафтан», протягом часу перебування на території України до кримінальної відповідальності не притягувався, що обумовлює висновок про достатню міцність соціальних зв`язків вказаної особи за місцем фактичного проживання.

Враховуючи викладене, а також тривалість застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обставини інкримінованого ОСОБА_7 кримінально - караного діяння, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що для належного дотримання останнім своїх процесуальних обов`язків, до нього можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж запропоновано прокурором.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з наступного.

Приписи ч.1 та 2 ст.585 КПК України встановлюють, що за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує: 1) відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; 3) вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; 4) міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 589 КПК України особа, якій надано статус біженця, статус особи, яка потребує додаткового захисту, або їй надано тимчасовий захист в Україні, не може бути видана державі, біженцем з якої вона визнана, а також іноземній державі, де її здоров`ю, життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання (релігії), національності, громадянства (підданства), приналежності до певної соціальної групи або політичних переконань, крім випадків, передбачених міжнародним договором України.

Як вбачається із матеріалів провадження, злочин, вчиненення якого інкримінується ОСОБА_7 , вчинен на території Республіки Білорусь та відповідає правопорушенню, передбаченому ч.5 ст.191 КК України, яке є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше ніж 1 рік.

Визначені ст.49 КК України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, не закінчилися, оскільки відповідно до клопотання датою вчинення інкримінованих ОСОБА_7 злочинів вказано період з 2016 року.

Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_7 звертався до компетентних органів України за захистом в Україні у зв`язку з кримінальним переслідуванням останнього в Республіці Білорусь внаслідок його громадянської позиції та політичної діяльності, оскаржив відмову ДМС України у визнанні його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в порядку адміністративного судочинства та ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 відкрито провадження у справі.

Також, апеляційний суд враховує те, що ОСОБА_7 протягом часу перебування на території України до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, оскільки на території України перебуває правомірно, має місце тимчасового проживання в м. Одесі, офіційно працевлаштований.

Апеляційний суд враховує процесуальну поведінку ОСОБА_7 , який з моменту його затримання (з 21.11.2019 року, тобто більш ніж півтора року) не порушував як раніше обраний йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, так і застосований оскаржуваною ухвалою запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що прокурор в судовому засіданні апеляційного суду не спростовував.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги прокурора про те, що слідчим суддею не було враховано, що ОСОБА_7 розшукується з 2019-го року на території України компетентними органами Республіки Білорусь для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, змінювати запобіжний захід на більш м`який у зв`язку із незадовільним станом здоров`я ОСОБА_7 , підстав у слідчого судді не було, оскільки, як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчим суддею було виконано приписи ч.2 ст.585 КПК України та враховано таки обставини у сукупності.

Також апеляційний суд вважає безпідставним посилання прокурора на те, що ОСОБА_7 затягує процес екстрадиційної видачі його до Республіки Білорусь, оскільки звернення ОСОБА_7 до компетентних органів України за захистом в Україні та подальше оскарження рішення щодо відмови у наданні такого захисту, на переконання апеляційного суду, не може свідчити про затягування ним процесу екстрадиційної видачі, а лише свідчить про реалізацію ОСОБА_7 передбаченого ст. 55 Конституції України права на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Окрім того апеляційний суд відхиляє доводи прокурора, що на момент розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу ані ОСОБА_7 , ані його захисником не надано жодних нових доказів, не встановлено нових обставин з приводу зміни запобіжного заходу на більш м`який, оскільки слідчим суддею вірно враховано зазначені вище обставини, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі та процесуальну поведінку ОСОБА_7 .

За таких обставин, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді щодо того, що застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту протягом здійснення перевірки та очікування вирішення питання за його зверненням за захистом в Україні чи видачу на запит іншої держави призведе до необґрунтованого та свавільного позбавлення зазначеної особи свободи, тому рішення щодо застосування відносно останнього запобіжного заходу виді особистого зобов`язання є обґрунтованим та вмотивованим належним чином, оскільки саме такий запобіжний захід, враховуючи особу ОСОБА_7 , здатний запобігти його втечі та забезпечити в подальшому його можливу видачу.

Апеляційним судом не встановлено обставин, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Аналізуючи вищевикладені обставин в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статями 177, 178, 370, 372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:
Апеляційну скаргу керівника Суворовської окружної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 05 липня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.210 Кримінального Кодексу Республіки Білорусь залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3