ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/2171/20 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/513/21 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 22 травня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання, -
В С Т А Н О В И Л А:
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Харківського районного суду Харківської області з клопотанням про зарахування в строк відбуття покарання, строку попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в період з 11.08.2018 року по 28.01.2020 року.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 травня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання.
Суд обґрунтував прийняте рішення тим, що при призначенні покарання ОСОБА_7 за вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 20 червня 2019 року, правила передбачені ч.4 ст.70 КК України не застосовано, тоді як саме положення ч.4 ст.70 КК України визначають можливість застосування ст.72 КК України, зокрема, ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VІІ від 26.11.2015, якщо в сукупність злочинів ввійшов епізод злочину скоєного до 20 червня 2017 року. Проте, в сукупність злочинів за якими засудженому призначено покарання не входять злочини вчинені до 20 червня 2017 року, а остаточне покарання ОСОБА_7 визначено за сукупністю вироків (за правилами статті 71 КК України), що у підсумку не передбачає можливості застосування ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VІІ від 26.11.2015.
Не погодившись з рішенням районного суду засуджений подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 22 травня 2020 року, ухвалити свою ухвалу, якою застосувати до нього вимоги ч.5 ст. 72 КК України.
В обґрунтування вимог посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив йому в задоволенні клопотання про зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст. 72 КК України. Вважає, що оскільки остаточне покарання йому призначено за сукупністю вироків, отже до нього повинні бути застосовані вказані вимоги закону.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 20.06.2019р. ОСОБА_7 засуджений:

за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;

за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України призначено 4 роки позбавлення волі.

Оскільки злочини були вчинені в період умовно-дострокового звільнення від покарання за вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 14.05.2015р. на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання і остаточно призначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

Як вбачається з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним та яке зазначено у вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.06.2019 року ОСОБА_7 вчинив злочини, передбачені ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, після 20.06.2017 року .

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, що міститься в постанові від 29 серпня 2018 року по справі №663/537/17, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII.

Тобто, засуджений ОСОБА_7 вчинив злочини після 20.06.2017 року, а тому до нього не підлягають застосуванню положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.

З огляду на викладене, колегія суддів не може погодитись з апеляційною вимогою засудженого про необхідність скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення судом апеляційної інстанції нового рішення, яким задовольнити клопотання ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання, призначеного за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 червня 2019 року за правилами, передбаченими ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року).

Поряд з цим, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування ухвали Харківського районного суду Харківської області від 22 травня 2020 року стосовно ОСОБА_7 , судова колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 22 травня 20 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді -