КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою прокурора Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 січня 2021 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, ОСОБА_6 та повернуто власникам майно, вилучене 23 листопада 2020 року в ході проведення обшуку у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично здійснює господарську діяльність ТОВ «ДОНІНТЕРВУГІЛЛЯ» (), із забороною користування та розпорядження, а саме:
1. Рішення №2/20 від 30.06.2020, на 1 арк.
2. Рішення № 3/20від 30.06.2020, на 1 арк.
3. Копія акту від 22.05.2019, на 3 арк.
4. Копія договору від 17.05.2019, на 3 арк.
5. Договір застави № 30/06/2020 від 30.06.2020 з додатками, на 3 арк.
6. Договір про внесення змін до договору застави від 20.07.2020, на 5 арк.
7. Договір про внесення змін до договору застави № 30/06/2020 від 11.08.2020, на 4 арк.
8. Договір № 30-06-2020/1 від 30.06.2020, на 7 арк.
9. Договір застави № 10/07/2020 від 10.07.2020, на 5 арк.
10. Рішення № 3/20від 30.06.2020, на 1 арк.
11. Додаткову угоду № 2від 03.08.2020, на 1 арк.
12. Договір № 1/07/19 від 07.03.2019, на 2 арк.
13. Рішення № 8 від 07.03.2019, на 1 арк.
14. Реєстр договорів, на 2 арк.
15. Лист № 16/07-04 від 16.07.2020, на 2 арк.
16. Лист № 15/07-12 від 15.07.2020, на 1 арк
17. Рішення № 9/20 від 15.07.2020, на 1 арк.
18. Бухгалтерську довідку, на 1 арк.
19. Рішення № 10/20 від 15.07.2020, на 1 арк.
20. Витяг № 67016197, на 1 арк.
21. Рішення № 9/20 від 15.07.2020, на 1 арк.
22. Бухгалтерську довідку, на 1 арк.
23. Бухгалтерську довідку, на 1 арк.
24. Рішення № 11/20 від 31.07.2020, на 1 арк.
25. Рішення № 12/20 від 10.08.2020, на 1 арк.
26. Договір № 08-07-2020/1 від 08.07.2020, на 7 арк.
27. Додатки до документів у п. 26 цього опису на 5 арк.
28. Рішення № 8/20 від 10.07.2020, на 1 арк.
29. Рішення № 6/20 від 08.07.2020, на 1 арк.
30. Копія рішення № 2/2019 від 04.10.2019, на 1 арк.
31. Копія рішення № 2/2020 від 23.01.2020, на 2 арк.
32. Договір про внесення змін до договору № 10/07/2020 від 10.07.2020, від 11.08.2020 з додатками, на 5 арк.
33. Додаткову угоду №1 від 17.07.2020, на 1 арк.
34. Копію паспорту ОСОБА_7 та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, на 3 арк.
35. Копію статуту ТОВ «Коксовий завод «Новомет», на 14 арк.
36. Копію рішення № 2/2020 від 23.01.2020, на 2 арк.
37. Копію наказу № 14-к від 23.01.2020, на 1 арк.
38. Копію рішення учасника від 03.01.2020, на 1 арк.

Згідно ухвали, слідчий суддя вказав, що в ході розгляду клопотання прокурор не зміг пояснити, яким чином вилучені документи відносяться до ТОВ «ДонІнтерВугілля» та як вони можуть бути пов`язані із розслідуваною протиправною діяльністю. Також вказав, що прокурором не доведено того, що вилучені під час обшуку документи можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та не доведено, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, що визначені ст. 98 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку у приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 18/7, офіс 415, де фактично здійснює господарську діяльність ТОВ «ДОШНТЕРВУГІЛЛЯ» (), та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на майно, вилучене 23 листопада 2020 року за результатами обшуку на підставі ухвали слідчого судді у приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 18/7, офіс 415, де фактично здійснює господарську діяльність ТОВ «ДОШНТЕРВУГІЛЛЯ» (), із забороною користування та розпорядження, а саме:
1. Рішення №2/20 від 30.06.2020, на 1 арк.
2. Рішення № 3/20від 30.06.2020, на 1 арк.
3. Копію акту від 22.05.2019, на 3 арк.
4. Копію договору від 17.05.2019, на 3 арк.
5. Договір застави № 30/06/2020 від 30.06.2020 з додатками, на 3 арк.
6. Договір про внесення змін до договору застави від 20.07.2020, на 5 арк.
7. Договір про внесення змін до договору застави № 30/06/2020 від 11.08.2020, на 4 арк.
8. Договір № 30-06-2020/1 від 30.06.2020, на 7 арк.
9. Договір застави № 10/07/2020 від 10.07.2020, на 5 арк.
10. Рішення № 3/20від 30.06.2020, на 1 арк.
11. Додаткову угоду № 2від 03.08.2020, на 1 арк.
12. Договір № 1/07/19 від 07.03.2019, на 2 арк.
13. Рішення № 8 від 07.03.2019, на 1 арк.
14. Реєстр договорів, на 2 арк.
15. Лист № 16/07-04 від 16.07.2020, на 2 арк.
16. Лист № 15/07-12 від 15.07.2020, на 1 арк.
17. Рішення № 9/20 від 15.07.2020, на 1 арк.
18. Бухгалтерську довідку, на 1 арк.
19. Рішення № 10/20 від 15.07.2020, на 1 арк.
20. Витяг № 67016197, на 1 арк.
21. Рішення № 9/20 від 15.07.2020, на 1 арк.
22. Бухгалтерську довідку, на 1 арк.
23. Бухгалтерську довідку, на 1 арк.
24. Рішення № 11/20 від 31.07.2020, на 1 арк.
25. Рішення № 12/20 від 10.08.2020, на 1 арк.
26. Договір № 08-07-2020/1 від 08.07.2020, на 7 арк.
27. Додатки до документів у п. 26 цього опису,на 5 арк.
28. Рішення № 8/20 від 10.07.2020, на 1 арк.
29. Рішення № 6/20 від 08.07.2020, на 1 арк.
30. Копію рішення № 2/2019 від 04.10.2019, на 1 арк.
31. Копію рішення № 2/2020 від 23.01.2020, на 2 арк.
32. Договір про внесення змін до договору № 10/07/2020 від 10.07.2020, від 11.08.2020з додатками, на 5 арк.
33. Додаткову угоду №1 від 17.07.2020, на 1 арк.
34. Копія паспорту ОСОБА_7 та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, на 3 арк.
35. Копію статуту ТОВ «Коксовий завод «Новомет», на 14 арк.
36. Копію рішення № 2/2020 від 23.01.2020, на 2 арк.
37. Копію наказу № 14-к від 23.01.2020, на 1 арк.
38. Копію рішення учасника від 03.01.2020, на 1 арк.

Прокурор вважає, що вказана ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Як стверджує апелянт, слідчим суддею не враховано, що прокурором було доведено, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вилучені під час обшуку документи можуть бути доказом злочину, може бути використане для пошуку майна для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

В судове засідання представник не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у його відсутність.
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Київською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000398, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 грудня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.
28 жовтня 2020 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва надано дозвіл на проведення обшуку у кримінальному провадженні № 0000398 у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично здійснює господарську діяльність ТОВ «ДОНІНТЕРВУГІЛЛЯ» ().
23 листопада 2020 року на підставі вказаної ухвали проведено обшук за зазначеною адресою, в ході якого виявлено та вилучено документи, що стосуються діяльності ТОВ «ФК «Бладвейн» та ТОВ «Коксовий завод «Новомет».
24 листопада 2020 року постановою старшого слідчого в ОВС 3 відділу СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 вилучені документи визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
24 листопада 2020 року прокурор, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 23 листопада 2020 року в ході проведення обшуку у приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 18/7, офіс 415, де фактично здійснює господарську діяльність ТОВ «ДОНІНТЕРВУГІЛЛЯ» (), із забороною користування та розпорядження.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 січня 2021 року у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна було відмовлено.

Колегія суддів звертає увагу, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи прокурора, досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, слідчий суддя суду першої інстанції послався на вимоги ст. 170 КПК України та вказав, що прокурором не доведено яким чином вилучені документи відносяться до ТОВ «ДонІнтерВугілля» та як можуть бути пов`язані із розслідуваною протиправною діяльністю. Також не доведено того, що вилучені документи можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та не доведено, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, що визначені ст. 98 КПК України.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.
Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, встановлюючи наявність правових підстав для арешту майна, виходячи з наданих органом досудового розслідування матеріалів, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність таких підстав у цьому кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, у даномупровадженні прокурор не навів достатніх підстав вважати, що майно, яке належить іншим особам, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а тому підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно не вбачається.

Долучена до клопотання постанова старшого слідчого в ОВС 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 від 24 листопада 2020 року про визнання майна речовим доказом є формальною, оскільки за своїм змістом не містить даних на підтвердження того, що майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України. У ній не вказано, з яких мотивів слідчий виходив при вирішенні питання про визнання вказаного майнаречовими доказами.
В ухвалі слідчого судді детально проаналізовано, з чим погоджується і колегії суддів апеляційної інстанції, що органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, має важливе доказове значення для доведення будь якої з наведених вище обов`язкових ознак даного злочину, було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 січня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, ОСОБА_6 та повернуто власникам майно, вилучене 23 листопада 2020 року в ході проведення обшуку у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично здійснює господарську діяльність ТОВ «ДОНІНТЕРВУГІЛЛЯ» (), із забороною користування та розпорядження, згідно переліку вказаного в ухвалі - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1242/2021
Єдиний унікальний номер 757/52615/20
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_9
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1