Справа № 570/884/21
номер провадження 1-кп/570/213/2021
У Х В А Л А

20 травня 2021 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої адвоката ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000019 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Александрівськ, Пермської області, РФ, громадянина України, прож. АДРЕСА_1 , з професійно-технічою освітою, непрацюючого, розлученого, не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності згідно зі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілою, та закриття кримінального провадження.
За змістом клопотання (а.с. 21-22) вказано, що ОСОБА_6 вчинив злочин, який згідно ст. 12 КК є нетяжким злочином, до кримінальної відповідальності обвинувачений притягується вперше, позитивно характеризується, має визначене місце реєстрації та проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, відшкодував потерпілій всі матеріальні та моральні збитки, щиро розкаюється у вчиненому. Вважає, наявними підстави визначенні ст. 46 КК України, та можливим звільнення його (обвинуваченого) від кримінальної відповідальності та закриття провадження по справі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтримав своє клопотання з підстав та обгрунтувань наведених у ньому. Просив звільнити його від кримінальної відповідальності згідно ст. 46 КК України та закрити кримінальне провадження. Підтвердив обставини вчинення ним злочину. Також пояснив щодо попередніх своїх судимостей.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 . Вважає таке клопотання таким, що відповідає вимогам КК України та КПК України. Зазначив відомості про неодноразові притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності та постановлення щодо нього обвинувальних вироків за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 213, ст. 389 КК України. Вказуючи, що наданий час злочини, які раніше вчиняв ОСОБА_6 не втратили правове значення, оскільки не декриміналізовані та передбачені діючим КК - обвинувачений ОСОБА_6 не може вважатися особою, яка вперше вчинилала злочин. Просив відмовити в задоволенні клопотання.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав доводи прокурора щодо відмови в задоволенні клопотання підсудного.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила відшкодування їй заподіяної шкоди. Підтримала доводи прокурора та свого представника щодо відмови в задоволенні клопотання підсудного.

Добровільне відшкодування обвинуваченим потерпілій матеріальної та моральної шкоди підтверджується відомостями із наданої розписки від 27.04.2021 р. (а.с. 23).

Згідно відомостей із вимоги ДІАП НП України від 24.02.2021 р. щодо ОСОБА_6 :

07.02.2007 р. Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч. 1 ст. 213 КК України закрито кримінальну справу згідно ст. 45 КК України.

12.10.2012 р. Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч. 1 ст. 213 КК України призначено покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин. Вирок вступив в законну силу 29.10.2012 р.;

18.03.2013 р. Здолбунівським районним судом Рівненської області за вчинення в період відбування громадських робіт злочину, передбаченого ст. 389 КК України, призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку. Вирок вступив в законну силу 17.04.2013 р.;

09.04.2013 р. Здолбунівським районним судом Рівненської області за вчинення в період відбування громадських робіт злочину, передбаченого ч. 2 ст. 213 КК України, призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК у виді штрафу в розмірі 12 тис. 750 грн. Вирок вступив в законну силу 13.05.2013 р. Відомості про виконання вказаного покарання не зазанчено (див. а.с. 24).

Заяв та інших клопотань щодо правильного вирішення питання про наявність підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності згідно ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження - суду не заявлено.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, доводи прокурора, думку потерпілої та її представника, дослідивши клопотання та вказані документи, суд приходить до наступного висновку.

За положеннями ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 48 КК України (із урахувуанням ст. 5 КК - в редакції чинні на час вчинення діяння), особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Разом з тим, застосування цього виду звільнення від кримінальної відповідальності - право, а не обов`язок суду. Положення ст. 22 КПК України, передбачають самостійне обстоювання сторонами кримінального провадження їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. В обгрунтування обставин зазначених у клопотанні, суду не надано підтверджуючих доказів, про дослідження таких доказів сторони не зверталися до суду. Тому наявність підстав застосування ст. 46 КК не встановлено. Також суд вважає пояснення підсудного про те, що раніше він фактично не вчиняв злочинів таими, що не відповідають дійсності. У клопотанні не зазначено про обставини, які підтверджують примирення підсудного із потерпілою, а вказано лише про відшкодування заподіяної шкоди. Тому суд відмовляє у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 46 КК України, ст.ст. 285, 286, 288, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, та закриття кримінального провадження.

Оскарження ухвали не передбачено КПК України.

Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційно скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК.

Суддя ОСОБА_1