Справа №487/7732/20
Провадження №1-кс/487/1112/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2021 Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання Слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 у кримінальному провадження № 0001227, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Дмитрівка Болградського району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України-

ВСТАНОВИВ

Слідчий Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , за погодженням прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

В клопотанні слідчий зазначає, що в провадженні СУ ТУ ДБР у м. Миколаєві знаходиться кримінальне провадження № 0001227 від 17.12.2020, за ознаками складу кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 186 КК України .

18.12.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 19.12.2020 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави у розмірі 181600 грн.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 15.01.2021 року ухвала слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 19.12.2020 року була скасовано та постановлено нову ухвалу, відповідно до якої відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ " Одеський слідчий ізолятор" строком до 15.02.2021 без визначення розміру застави.

На теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва, не зменшились, а тому, з метою запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто ризикам, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України орган досудового розслідування звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 в межах строку досудового слідства.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, посилаючись на недоведеність ризиків.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність ризиків, просив відмовити у його задоволенні. Просив врахувати що після внесення застави, перебував вдома, наміру переховуватися від суду не має.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши думки сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Першим слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001227 від 17.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що поліцейському сектору реагування патрульної поліції № 2 Овідіопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці стало відомо про можливу наявність значної суми грошових коштів у сім`ї ОСОБА_9 , які вони зберігають за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , та які зазначені грошові кошти кожного дня рано вранці беруть із собою за для розрахунку із поставниками при здійсненні купівлі товару під час здійснення ними підприємницької діяльності на території промринку «7 км».

З метою заволодіння грошовими коштами сім`ї ОСОБА_9 у не встановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_4 та ОСОБА_8 вступили у попередню змову щодо здійснення відкритого викрадення майна вказаних осіб, у тому числі значної суми грошових коштів, які вони будуть переносити із собою.

Так, з метою реалізації свого спільного злочинного умислу, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, протягом невстановленого періоду часу встановили, що кожного ранку у період часу з 03:30 до 06:00 години ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виходять з парадної №4 будинку АДРЕСА_4 та на автомобілі марки Nisan Pathfinder, який належить ОСОБА_12 їдуть до промринку «7км» де здійснюють підприємницьку діяльність шляхом роздрібної та оптової купівлі та продажу дитячого взуття.

У подальшому, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , діючи умисно за попередньою змовою та з корисливих мотивів, протягом не встановленого досудовим розслідуванням періоду часу, стежили за шляхом пересування ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з місця їх проживання до місця роботи з метою встановлення найбільш вдалого місця та часу для здійснення нападу з метою відкритого викрадення майна.

Надалі, діючи умисно за попередньою змовою та з корисливих мотивів ОСОБА_13 та ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці з метою приготування до вчинення злочину придбали дві маски чорного кольору по типу медичних та два газових балончика сльозоточивої та дратівної дії марки «Перець-4».

Продовжуючи підготовку до вчинення нападу з метою відкритого викрадення грошових коштів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи умисно за попередньою змовою та з корисливих мотивів, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , встановили, що кожного ранку у проміжок часу з 03:30 до 06:00 години ранку ОСОБА_12 виходить з квартири АДРЕСА_5 та йде до місця паркування належного йому автомобіля, який зберігається на підземному паркінгу будинку АДРЕСА_6 , а ОСОБА_10 та ОСОБА_11 через невеликий проміжок часу виходять із зазначеної квартири та чекають біля входу до парадної № 4 доки ОСОБА_12 під`їде до них та відвезе на промринок «7км»

Надалі, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , діючи умисно за попередньою змовою у невстановленому час та місці дійшли спільної згоди щодо здійснення відкритого викрадення грошових коштів вказаних осіб шляхом нападу із застосуванням раніше придбаних та підготовлених перцових балончиків марки «Перець-4» здійснивши розпилення їх змісту у обличчя ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та подальшого заволодіння сумкою ОСОБА_11 , в якій зберігаються грошові кошти та інше цінності.

У подальшому, діючи умисно за попередньою змовою, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , 17 грудня 2020 року приблизно о 03:40 годині ранку (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), будучі одягненими у спортивний одяг та надягнувши на обличчя завчасно заготовлені маски (по типу медичних) чорного кольору, а також взявши із собою завчасно підготовлені перцові балончики марки «Перець-4», підійшли до парадної № 4 будинку АДРЕСА_4 . Дочекавшись доки хтось із мешканців зазначеного будинку вийде з парадної або увійде у неї, відкривши двері, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , увійшли до вказаної парадної з метою очікування там виходу з квартири ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Того ж дня, приблизно о 05:40 годин (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , діючи умисно за попередньою змовою з корисливих мотивів, перебуваючи на першому поверсі сходового майданчику парадної № 4 будинку АДРЕСА_1 побачили, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виходять із зазначеної парадної.

Через декілька хвилин (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , діючи умисно за попередньо змовою між собою з корисливих мотивів, вийшли з парадної № 4 будинку АДРЕСА_4 , біля дверей зазначеної парадної стояли ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Діючи на підставі умислу, направленого на відкрите викрадення майна за попередньою згодою між собою, з корисливих мотивів, ОСОБА_14 та ОСОБА_8 підійшли до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . У подальшому, ОСОБА_14 та ОСОБА_8 розприснули у обличчя ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зміст завчасно приготовлених перцових балончиків марки «Перець-4». Скориставшись безпорадним станом потерпілих через вплив змісту перцових балончиків марки «Перець-4», ОСОБА_4 , розуміючи, що грошові кошти знаходяться у жіночій сумці, що перебуває у руках ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, направленою на заволодіння вказаною жіночою сумкою та всім її змістом, у т.ч. грошовими коштами, схопився за вказану сумку та, з метою її заволодіння штовхнув руками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , від чого останні впали на землю, вихопивши, таким чином, вказану сумку з рук потерпілої.

Заволодівши сумкою у якій знаходились грошові кошти у розмірі 19 254 доларів США (станом на 17.12.2020 відповідно до офіційного курсу національного банку України складало 533 тисячі 913 гривень 42 копійки) доларів США, 1200 Євро (станом на 17.12.2020 відповідно до офіційного курсу національного банку України складало 40 тисяч 562 гривні 52 копійки), на загальну суму 574 тисячі 475 гривень 94 копійки та коштовності, а саме 6 золотих колець, 3 золотих браслети та 1 ланцюжок, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 покинули місце вчинення злочину, побігши вздовж будинку АДРЕСА_7 .

В свою чергу, ОСОБА_12 , під`їжджаючи до місця вчинення злочину, почув крик сестри ОСОБА_11 та слова щодо того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_8 вихопили сумку з грошовими коштами та коштовностями, поїхав за вказаними особами.

ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , побачивши, що їх наздоганяє ОСОБА_12 розділились, з результаті чого ОСОБА_4 побіг у бік будинку АДРЕСА_8 , а ОСОБА_8 побіг у бік будинку АДРЕСА_9 , зникнувши таким чином з місця вчинення злочину та з поля зору ОСОБА_12 .

Розуміючи, що сумка з грошовими коштами у розмірі 19 254 доларів США (станом на 17.12.2020 відповідно до офіційного курсу національного банку України складало 533 тисячі 913 гривень 42 копійки) доларів США, 1200 Євро (станом на 17.12.2020 відповідно до офіційного курсу національного банку України складало 40 тисяч 562 гривні 52 копійки), на загальну суму 574 тисячі 475 гривень 94 копійки та коштовностями знаходиться у ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , здійснюючи його безперервне переслідування, вийшов з машини та почав наздоганяти його пішки. Наздоганяючи ОСОБА_4 , ОСОБА_12 зробив йому підсічку ногою, від чого ОСОБА_4 впав на землю, після чого не зміг у подальшому продовжити свої дії, щодо уникнення від викриття та зникнення з місця вчинення злочину, будучи таким чином затриманим безпосередньо після вчинення злочину.

18 грудня 2020 року слідчим Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 19.12.2020 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави у розмірі 181600 грн.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 15.01.2021 року ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 19.12.2020 року було скасовано та постановлено нову ухвалу, відповідно до якої відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ " Одеський слідчий ізолятор" строком до 15.02.2021 без визначення розміру застави.

Постановою заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_15 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 001227 від 17.12.2020 року за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 186 КК України продовжено до трьох місяців.

Згідно ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття підварту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

Відповідно до ст. 197 ч.3 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею у межах строку досудового розслідування.

Згідно з ч.ч. 3, 4ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання підвартою до закінчення строку дії попередньої ухвализ гідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального првопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України прокурором доведено обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики, визначені ст. 177 КПК України не зменшилися та виправдовують тримання ОСОБА_4 під вартою.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 , якому 18.12.2020 р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений у великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, обіймає посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області.

Відповідно до Закону України «Про національну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, поважати і не порушувати прав і свобод людини. Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Слідчий суддя враховує важливість займаної ОСОБА_4 посади в системі правоохоронних органів, які покликані захищати права та законні інтереси громадян України, встановлені на даний час органом досудового розслідування обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , а саме те що він ймовірно за попередньою змовою з іншою особою ретельно готувався до вчинення грабежу, що включало планування дій, спостереження за суб`єктами грабежу, підготовку знарядь до його вчинення, а також обставин пограбування, який ймовірно вчинений із застосуванням насильства.

Встановлені на даний час органом досудового розслідування обставини кримінального провадження свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами.

Наявні достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, зокрема переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, наявні підстави вважати, що ОСОБА_4 в міру своєї професійної діяльності може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки слідство на даний час перебуває на початковій стадії, незаконно впливати на потерпілого та свідків, з метою схиляння їх до надання неправдивих показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі. Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наведеним ризикам, в даному випадку, буде недостатнім.

Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає задоволенню оскільки прокурором доведено, що заявлені ризики, не зменшилися та не перестали існувати, а також доведено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

П.48 рішення "Чеботарь проти Молдови" №35615/06 від 13.11.07р.- Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 &1(с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Доводи сторони захисту щодо відсутності у підозрюваного наміру переховуватися від суду, впливати на свідків, є неприйнятними, та вважає що тільки продовження відносно ОСОБА_4 саме такого винятково найсуворішого запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить належне виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, строк тримання під вартою з утриманням у ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 18.03.2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 15.02.2021 о 13.10 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1