1Справа № 335/745/21 1-кп/335/428/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
за участю секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілоїОСОБА_4
представника потерпілоїОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003058 від 19.11.2020, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, громадянин України, здобув середню освіту, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, працевлаштований інженером з ремонту газового обладнання ТОВ «ВІКЛ КО ЛТД», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2020 року близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_6 керуючи автомобілем «Daewoo Lanos» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Леоніда Жаботинського, рухаючись від вул. Лермонтова в напрямку вул. Перемоги в м. Запоріжжя.
В цей час, в зоні дії нерегульованого пішохідного переходу, який розташований поблизу буд. № 58 по вул. Леоніда Жаботинського в м. Запоріжжя, та позначений дорожньою розміткою - 1.14.1 («зебра», нерегульований пішохідний перехід), а також дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 («Пішохідний перехід») Правил дорожнього руху, вийшла на проїзну частину пішохід ОСОБА_4 , перетинаючи її зліва-направо за напрямком руху автомобіля «Daewoo Lanos» з реєстраційним номером НОМЕР_1 .
Під час подальшого руху, водій ОСОБА_6 наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, маючи при цьому об`єктивну можливість своєчасно виявити на ньому пішохода ОСОБА_4 , маючи технічну можливість уникнути наїзду шляхом своєчасного застосування гальмування, належних заходів до зупинки транспортного засобу не вжив, внаслідок чого скоїв на неї наїзд.
Своїми діями водій ОСОБА_6 порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, відповідно до якого водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху, згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод за № 9-1074 від 23.12.2020, з технічної точки зору знаходиться в прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою. Водій ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_4 своєчасним застосуванням заходів для зниження швидкості руху аж до зупинки автомобіля.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_4 спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Так, згідно висновку судово-медичної експертизи за № 1318 від 01.12.2020, крайовий розрив заднього рогу присереднього меніска з ушкодженням присереднього тримача наколінка та передньої хрестоподібної зв`язки, частковий розрив медіальної обхідної зв`язки із забоєм кісткового мозку заднього краю бічного виростку стегнової кістки та розривом гематртрозу у ОСОБА_4 кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, що не є небезпечним для життя, але спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день. Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів і могли виникнути в умовах дорожньо-транспортної пригоди.
Дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ч. 1 ст. 286 КК України, а саме як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав повністю.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, в обґрунтування якого зазначив, що обвинувачений примирився із потерпілою, що є підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника та просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку відшкодуванням ним завданої потерпілій моральної шкоди, відсутністю з боку потерпілої до нього претензій матеріального та морального характеру.
Судом обвинуваченому роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Обвинувачений повідомив суду, що підстави та наслідки звільнення особи від кримінальної відповідальності йому відомі та наполягав на звільнені його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.
Потерпіла ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 просили суду клопотання захисника задовольнити. Потерпіла повідомила, що обвинувачений відшкодував їй моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушення. Претензій до нього вона не має.
Крім того, потерпіла звернулась до суду із письмовою заявою про відмову від позову, у якій зазначила, що обвинуваченим ОСОБА_6 відшкодовано їй моральну шкоду в узгодженому сторонами розмірі в сумі 30000,00 грн. З наслідками закриття провадження у справі, які передбачені ст. 256 ЦПК України потерпіла обізнана.
Прокурор вважала за можливе звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підстав ст. 46 КК України та закрити кримінальне провадження відносно обвинуваченого, оскільки ОСОБА_6 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, примирився з потерпілою, відшкодував у повному обсязі завдану шкоду.
Розглянувши клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що клопотання захисника обвинуваченого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
В силу ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Статтею 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила необережний нетяжкий злочин, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим.
Злочин, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_6 у відповідності до приписів ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнає. У судовому засіданні суд з`ясував, що обвинувачений примирився з потерпілою та добровільно задовольнив її обґрунтовані претензії щодо відшкодування заподіяної злочином моральної шкоди.
Згідно ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в тому числі і у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Суд переконався в тому, що примирення між сторонами відбулося у добровільному порядку, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, тому, враховуючи викладене, дійшов висновку, що є підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням його з потерпілим.
Також під час судового розгляду потерпілою ОСОБА_4 подано цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
У судовому засіданні цивільним позивачем подано заяву про відмову від зазначеного позову.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали в межах вирішуваного питання, суд дійшов висновку про наступне.
Згідно з ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими Кримінальним процесуальним кодексом України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, Кримінальним процесуальним кодексом України не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч. 5 ст. 128 КПК України).
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.
Таким чином, враховуючи обізнаність цивільного позивача про наслідки закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою від позову, суд вважає за необхідне прийняти відмову цивільного позивача ОСОБА_4 від позову до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, за наведеними у заяві підставами, у зв`язку з чим, провадження у справі за цивільним позовом підлягає закриттю на підставі п. 4 ч. 1 ст.255 ЦПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого судом не обирався.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Таким чином, зважаючи на наведені вимоги кримінального процесуального закону, суд приходить до висновку про необхідність скасування арештів, накладених ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2020 та ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2021 на автомобіль «Daewoo Lanos» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить на праві власності обвинуваченому.
Керуючись ст.ст. 100, 174, 284-286 КПК України, ст.ст. 44, 46 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності - задовольнити.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з його примиренням з потерпілою.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2020 року на автомобіль «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 скасувати.
Арешт, накладений ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2021 на автомобіль «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 скасувати.
Речовий доказ - автомобіль «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_6 - повернути ОСОБА_6 .
Прийняти відмову цивільного позивача ОСОБА_4 від цивільного позову до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. Провадження за позовом ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, закрити.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.
Повний текст ухвали складено 01.06.2021.

Суддя ОСОБА_1