УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/6482/21

Номер провадження 1-кс/495/1971/2021

10 серпня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгороді-Дністровському клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Канади, уродженця м. Тбілісі Республіка Грузія, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, перебуває в цивільному шлюбі, неповнолітніх на утриманні не має,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

У СТ А Н О В И В:

10.08.2021 на розгляд до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_6 надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що досудовим розслідуванням установлено, що 08.08.2021, приблизно о 19 годині, більш точну годину в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку № 133 кооперативу «Южанка-2», який розташований на ст. Сонячна смт. Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області, почав сваритися з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дані дії були помічені відпочиваючими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які зробили зауваження ОСОБА_4 , спробувавши його заспокоїти, після чого ОСОБА_4 , почав нецензурною лайкою виражатися в їх сторону, тим самим почав проявляти явну неповагу до суспільства, що виражалось в демонстративній зневазі ОСОБА_4 до встановлених у суспільстві правил поведінки.

Далі ОСОБА_4 , достовірно усвідомлюючи, що знаходиться у громадському місці, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій і те, що за його діями будуть спостерігати оточуючі, виник намір на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, із застосуванням вогнепальної зброї, здійснив з пістолета «STALKER-MOD.914-S», перероблений на пристрій для відстрілу гумовими кулями, один постріл вгору.

Тим самим, встановлено достатньо доказів для підозри ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, а саме в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням вогнепальної зброї.

09.08.2021 у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянину Канади.

Вина ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, відповідно до ч. 4 ст. 296 КК України, карається позбавленням волі на строк до 7 років.

Так, у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Заява N 42310/04) Справа від 21.04.2011 йдеться, що суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).
Крім того, обрання стосовно підозрюваного такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не передбачає необхідності щодо подання чітких доказів, про що сказано у рішенні Європейського суду з прав людини «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v Italy) (ріш.), 9627/81, 14 березня 1984, DR 37, 15 «3. Комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому й має тримання під вартою».
Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , є ризик того, що він:

- може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, адже будучи обізнаним в тому, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 15 років, може бажати уникнути кримінальної відповідальності та подальшого відбуття покарання;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- незаконно впливати на свідків;

- знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- вчинити інше більш тяжке кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

У відповідності до ст.ст. 177-178 КПК України вважає, що обрання більш м`якої міри запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки не є доцільним, оскільки враховуючи повторність вчиненого злочину, може призвести до вчинення підозрюваним інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту вважає не є доцільною, оскільки враховуючи тяжкість вчиненого злочину, може призвести до вчинення підозрюваною інших більш тяжких кримінальних правопорушень, а також незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні що, може вплинути на покази, свідків, потерпілого в ході досудового розслідування, та може призвести до не повного, не об`єктивного, та не всебічного досудового розслідування.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєні тяжкого кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_4 перебуває у середньому віці, має задовільний стан здоров`я, не працює, схильний до скоєння кримінальних правопорушень, а також той факт, що жоден з більш м`яких заходів не зможе запобігти вище вказаним ризикам, просить застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не визначаючи розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки це тяжкий злочин проти громадського порядку та моральності. А враховуючи іноземне громадянство, перебування підозрюваного під заставою дасть змогу покинути країну.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні просив у клопотанні відмовити.

Захисник в інтересах підозрюваного адвокат ОСОБА_5 також просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, зіславшись на його шаблонність, недоведеність обґрунтованості підозри та ризиків. Зокрема наголосив на сумніви у обґрунтованості підозри, так як вважає, що органом досудового розслідування неправильно кваліфіковано дії. Послався на практику Європейського суду з прав людини, вказавши, що наявність однієї лише обґрунтованої підозри не є підставою тримання особи під вартою. Просив застосувати щодо його підзахисного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. На підтвердження місця проживання надав копію договору купівлі-продажу квартири та Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо підтвердження права власності цивільної дружини підозрюваного ОСОБА_7 на цю квартиру. Одночасно зауважив на міцності соціальних зв`язків підозрюваного, у якого в Україні є цивільна дружина. Також надав копію довідки про наявність отриманої раніше травми.

Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши докази, надані сторонами кримінального провадження, заслухавши пояснення свідка ОСОБА_7 , слідчий суддя доходить таких висновків.

Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує; 2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки; 6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Також слідчий суддя бере до уваги, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32,Series A, № 182), (Erdagoz v.Turkey(Ердагоз проти Туреччини).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення /сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення/ свідчать докази, зібрані у кримінальному провадженні, зокрема протоколи огляду місця події, допитів свідків, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками. Допитана безпосередньо у судовому засіданні ОСОБА_7 також підтвердила факт здійснення ОСОБА_4 пострілу на території бази відпочинку. Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування зазначені докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено.

Щодо твердження захисника про можливість перекваліфікації інкримінованого кримінального правопорушення підозрюваному, слідчий суддя вказує, що згідно практики ЄСПЛ, зокрема згідно п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Вирішуючи питання наявності ризиків, які дають підстави слідчому судді обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,слідчий суддя доходить висновку, що вказані слідчим у клопотанні ризики знайшли своє підтвердження в ході розгляду клопотання. Так, слідчим в клопотанні та прокурором в ході розгляду клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доведено існування зазначених у клопотанні ризиків, передбачених п.п. 1 - 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зазначені обставини свідчать про необхідність застосування запобіжного заходу для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Вагомість зазначених ризиків, а також наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, свідчить про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж зазначений у клопотанні, не може запобігти ризикам, доведеним прокурором.
З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні матеріалів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України, а також обставин, що характеризують підозрюваного, враховуючи, що підозрюваний не має членів сім`ї, які не можуть залишатись без його нагляду, його вік, стан здоров`я та сімейний стан не перешкоджають перебуванню в умовах слідчого ізолятора. Протилежних відомостей та документів, що їх підтверджують, сторонами надано не було. Зокрема, такого не вбачається із медичної довідки, наданої стороною захисту. Таким чином, слідчий суддя вважає, що буде доцільним та достатнім для запобігання ризикам кримінального провадження застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий в клопотанні та прокурор в ході розгляду клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, довів наявність передбачених законом для цього підстав і ризиків та навів вагомі докази обрання підозрюваному саме такого запобіжного заходу.
Окрім цього, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину проти громадського порядку та моральності із застосуванням насильства, а також враховуючи дані про його особу, а саме, що останній є громадянином іншої держави, не має постійного джерела доходів в Україні, офіційно не працевлаштований, не має офіційно зареєстрованого місця проживання, слідчий суддя вважає за можливе не визначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 184, 193, 194, 196, 199 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Обрати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком до 05 жовтня 2021 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1