Справа № 243/6958/21
Провадження № 1-кп/243/738/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2021 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000846 від 03.06.2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, при наступних обставинах.

Відповідно до рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09.09.2013 року по справі №243/8153/13-ц ОСОБА_2 повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.08.2013 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Знаючи про необхідність сплати аліментів, маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, ОСОБА_2 , будучи фізично здоровим та працездатним, всупереч вимогам ст. 21, ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, та що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, в період виникнення заборгованості, а саме з 15.07.2019 року по 14.06.2021 року, аліменти не сплачував, добровільно матеріальну та будь-яку іншу допомогу своїй дитині не надавав.

Будучи обізнаним про необхідність виконання свого обов`язку та можливості настання кримінальної відповідальності, аліменти не виплачував, що призвело до виникнення заборгованості по виплаті аліментів станом на 14.06.2021 року в розмірі 159435 грн. 00 коп., що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

Прокурор в обвинувальному акті просив проводити розгляд цього кримінального провадження у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 у заяві про визнання винуватості від 19.06.2021 року, за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті; обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин; надана згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні, у зв`язку з чим він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вивчивши дану заяву, суд переконався, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла ОСОБА_3 надала заяву від 19.06.2021 року, відповідно до якої погодилась з розглядом обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, у спрощеному провадженні.

Враховуючи клопотання прокурора та надані учасниками судового провадження заяви, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації N 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

В порядку ч. 2 ст. 382 КПК України, суд зазначає, що органом досудового розслідування та судом встановлені наступні обставини, які не оспорюють учасниками судового провадження: форма вини (прямий умисел), стадію вчинення (закінчений злочин), характер і ступінь тяжкості наслідків що настали (завдання матеріальної шкоди).

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, що у відповідності до ст. 12 КК України класифікується як кримінальний проступок, особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується посередньо, перебував у лікаря-нарколога під профілактичним наглядом з квітня 2014 року з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Зловживання зі шкідливими наслідками» та знятий з обліку з січня 2016 року у зв`язку із закінченням строку нагляду та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває.

До обставин, пом`якшуючих покарання ОСОБА_2 , у відповідності із ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 , відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Беручи до уваги викладене, враховуючи обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, суд приймає до уваги положення ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень йому слід призначити покарання у виді громадських робіт (в розмірі, визначеному редакцією кримінального закону станом на час скоєння кримінального правопорушення).

Запобіжний захід ОСОБА_2 , відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України не обирався, до набрання вироком законної сили підстав обирати його не має.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376, 381-382, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

Запобіжний захід, відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України не обирався.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення. Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з моменту його проголошення до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1

Донецької області