Ухвала
іменем України
22 квітня 2021 року

м. Київ
справа № 487/1816/20
провадження № 51-2013 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 2 квітня 2021 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 березня

2021 року задоволено клопотання слідчого СВ Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000019 щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 Кримінального кодексу України (далі КК), ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК.
На ухвалу слідчого судді захисник ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу за результатом розгляду якої Миколаївський апеляційний суд ухвалою від 2 квітня

2021 року відмовив у відкритті провадження. При постановленні рішення апеляційний суд виходив із того, що відповідно до положень ст. 309 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) ухвала слідчого судді, якою продовжено строк досудового розслідування, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, скаржник звернувся із касаційною скаргою в якій просить скасувати оскаржуване рішення і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції, вважає, що, відмовляючи у відкритті провадження, апеляційний суд постановив рішення без урахування загальних засад кримінального провадження.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, Верховний Суд дійшов такого.
Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а право на касаційне оскарження лише у визначених законом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим кодексом.
Нормами КПК, а саме ч. 1 ст. 309 передбачено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. Оскаржена ухвала слідчого судді, яку останній постановив у межах своєї компетенції, до цього переліку не входить.
Частиною 4 ст. 399 КПК визначено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положенням ст. 394 цього Кодексу.
Суддя апеляційного суду, встановивши, що апеляційна скарга подана на ухвалу слідчого судді, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, дійшов висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за цією скаргою. Колегія суддів вважає таке рішення обґрунтованим, оскільки воно постановлене із дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Верховним Судом не встановлено обставин, які б були підставами для скасування ухвали судді Миколаївського апеляційного суду від 2 квітня 2021 року.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд

постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 2 квітня 2021 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3