Справа № 299/4109/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1029/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 на вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14 липня 2020 року відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисників обвинувачених
адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,
обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,
встановила:
цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.2 ст. 296 КК України та призначено покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 ,

засуджено за ч.2 ст. 296 КК України та призначено покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Відмовлено Алмаші-Сабо Йожефу Жолту у задоволенні цивільного позову про стягнення з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 коштів на відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Згідно вироку суду, 10 серпня 2017 року в період з 20 год. 30 хв. до 22 год. 30 хв. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , знаходячись в центрі с. Сасово, Виноградівського району, Закарпатської області, усвідомлюючи протиправність, караність, суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки, моральності та добропристойності, діючи умисно, в групі із іншими особами (матеріали кримінального провадження щодо яких виділено в окреме провадження), при цьому не усвідомлюючи справжніх злочинних намірів останніх, направлених на незаконне збагачення шляхом протиправного заволодіння транспортним засобом, грубо порушили громадський порядок, що супроводжувалось особливою зухвалістю, що виразилось в умисному безпричинному завданні ОСОБА_11 побоїв, тілесних ушкоджень.

Зокрема, це знайшло своє відображення в тому, що 10 серпня 2017 року приблизно о 20 год. 30 хв. ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 , знаходячись в центрі с. Сасово, Виноградівського району, прагнучи показати свою зневагу до існуючих норм моралі та правил поведінки у суспільстві, самоутвердитись за рахунок приниження та нанесення тілесних ушкоджень в громадському місці іншим особам, проявляючи зверхність над ними, прийняли пропозицію осіб (матеріали кримінального провадження щодо яких виділено в окреме провадження) провчити ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та громадянина Угорщини ОСОБА_14 за нібито зґвалтування дівчини на ім`я ОСОБА_15 , при цьому, не усвідомлюючи їх справжніх злочинних намірів, направлених на незаконне збагачення, шляхом протиправного заволодінням майном потерпілих.

Дочекавшись приїзду автомобіля марки «Фольскваген Пассат Б5» в центр с. Сасово, Виноградівського району, особа (матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження) керуючи автомобілем марки «Ауді А6», реєстраційний знак Польської Республіки НОМЕР_1 , в якому перебували ОСОБА_8 та особи, (матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження), заблокував рух автомобілю марки «Фольксваген Пассат», в якому знаходились ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та громадянин Угорщини ОСОБА_14 , після цього, особи (матеріали кримінального провадження щодо яких виділено в окреме провадження) та ОСОБА_8 , вийшовши із автомобіля, розділились між собою, підбігли до автомобіля, в якому знаходились потерпілі, а ОСОБА_7 разом із іншими особами (матеріали кримінального провадження щодо яких виділено в окреме провадження) підійшли ззаду, при цьому особа (матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження) для нанесення тілесних ушкоджень, взяла із автомобіля дерев`яний більярдний кий).

Після цього, ОСОБА_8 підбіг до передньої правої дверки автомобіля марки «Фольксваген Пассат» і став витягати ОСОБА_11 , при цьому, наніс йому один удар правою рукою в обличчя та один удар рукою в груди. В цей час йому на допомогу підбіг ОСОБА_7 . Вони разом, шляхом нанесення ударів потерпілому ОСОБА_11 подолали його опір, витягнули із автомобіля, та кинувши на землю, продовжили наносити йому удари ногами по різним частинам тіла, при цьому, висловлюючись нецензурною лайкою, принижуючи честь і гідність потерпілого.

Не зупинившись на цьому, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 , продовжуючи свої хуліганські дії, не усвідомлюючи корисливий мотив осіб (матеріали кримінального провадження щодо яких виділено в окреме провадження), оскільки останні до їхнього відома його не довели, переслідуючи мету грубого порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, що виражалось в спричиненні потерпілим моральних та фізичних страждань, посадили їх до автомобіля марки «Фольксваген Пассат», заблокувавши замки на дверях даного транспортного засобу, таким чином позбавили можливості Алмаші-Сабо Йожефа Жолта, ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_12 втекти, під супроводом доставили їх на кладовище в с. Сасово, Виноградівського району.

В подальшому, знаходячись на кладовищі в с. Сасово, Виноградівського району, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зрозумівши, що в осіб (матеріали кримінального провадження щодо яких виділено в окреме провадження) інший злочинний намір, добровільно відмовились від вчинення подальших хуліганських дій та покинули місце злочину.

Під час вчинення наведених вище хуліганських дій, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 безпосередньо спричинили ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді: синців на шкіряних покривах спини та в області правого плеча, які відповідно до висновку експерта №629 від 21 серпня 2017 року могли виникнути внаслідок дії тупих твердих предметів, з обмеженою травмуючою поверхнею по ударному механізму дії, і потягли за собою розлад здоров`я на час не більше 6 днів і по цій ознаці, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження і укладаються в час і місце пригоди, яка відбувалась.

В апеляційній скарзі прокурор Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 покликається на те, що судом безпідставно перекваліфіковано дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з ч.4 ст. 296 на ч,2 ст. 296 КК України, так як їх вина у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення доведена в ході судового слідства належними та допустимими доказами.

Наголошує, що у вироку не дано належної оцінки показанням потерпілих.

Акцентує, що інших учасників кримінального правопорушення, а саме ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 взагалі не допитано в ході судового розгляду.

Вважає, що висновки суду суперечать зібраним у ході досудового розслідування доказам, що досліджувались судом, та їм надано невірну правову оцінку.

На думку апелянта, судом безпідставно виділено в окреме провадження матеріали щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Звертає увагу, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000167 щодо ОСОБА_20 , обвинуваченого за ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 189, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 309 КК України, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , обвинувачених за ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 189, ч.3 ст. 289 КК України, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.4 ст. 296 КК України, органом досудового розслідування проведено слідчі (розшукові) дії, в т.ч. НСРД, а також допитано в порядку ст. 225 КПК України потерпілих. Отримані відомості містяться на електронних носіях, які визнані речовими доказами і приєднані до матеріалів кримінального провадження.

Зазначає, що вищезазначені особи обвинувачуються у вчиненні одного кримінального правопорушення, яке відбувалося в одному місці та в один час, однак розмежовані різною правовою кваліфікацією, а тому наведені докази мають значення для доказування вини всіх обвинувачених.

Покликається на те, що дана обставина порушує вимоги кримінального процесуального закону щодо безпосереднього дослідження показань, речей і документів судом, так як дослідження їх в одному судовому провадженні, позбавить можливості обвинувачення приєднати та дослідити ці ж докази у іншому судовому провадженні, що негативно вплине на повноту судового розгляду.

Вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим.

Просить скасувати вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14 липня 2020 року та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.4 ст. 296 КК України покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На апеляційну скаргу прокурора, захисники обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 адвокати ОСОБА_9 і ОСОБА_10 подали заперечення, в яких зазначають, що доводи такої є необґрунтованими, а вирок суду вважають законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Просять залишити вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14 липня 2020 року відносно обвинувачених ОСОБА_21 та ОСОБА_8 без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і виступи їх захисників адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про її заперечення та залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Ч.1 ст. 412 КПК України передбачено, що істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Апеляційний суд фактично виступає останньою інстанцією, яка зобов`язана перевірити повноту судового розгляду та правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження судом першої інстанції, і це покладає певний обов`язок щодо дослідження й оцінки доказів з урахуванням особливостей, передбачених ст. 404 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 листопада 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000167 про обвинувачення ОСОБА_20 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 189, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 309 КК України, ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 189, ч.3 ст. 289 КК України, ОСОБА_17 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 189, ч.3 ст. 289 КК України, ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 189, ч.3 ст. 289 КК України, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

Затверджений прокурором прокуратури Закарпатської області ОСОБА_22 обвинувальний акт направлено для розгляду до Виноградівського районного суду Закарпатської області і судовій справі присвоєно єдиний унікальний номер 299/1472/18.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 17 грудня 2018 року (а.с. 79, т. 1) у справі №299/1472/18, задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 та виділено в окреме провадження матеріали кримінального провадження відносно обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 за ч.4 ст. 296 КК України. Судовій справі присвоєно єдиний унікальний номер 299/4109/18.

В подальшому, перекваліфіковуючи дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з ч.4 на ч.2 ст. 296 КК України та мотивуючи їх винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, суд першої інстанції у оскаржуваному вироку покликається, зокрема, на досліджені в судовому засіданні докази, які містяться в матеріалах судового провадження №299/1472/18, а саме: протокол проведення слідчого експерименту від 20 квітня 2018 року з підозрюваним ОСОБА_7 та фототаблицею до нього, (а.п. 91-100 т. 6); протокол проведення слідчого експерименту від 20 квітня 2018 року з підозрюваним ОСОБА_8 та фототаблицею до нього, (а.п. 101-109 т. 6); протокол проведення слідчого експерименту від 03 травня 2018 року з потерпілим ОСОБА_14 та фототаблицею до нього, (а.п. 110-129 т. 6); аудіозаписи допитів потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_13 під час досудового розслідування в судовому засіданні слідчим суддею від 07 лютого 2018 року (а.п. 3 т. 3, а.п. 3 т. 6).

Разом з тим, перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав та свобод людини й громадянина у кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Відповідно до положень ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати, зокрема: матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні; складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії.

Протоколи засвідчують для суду обставини і факти, безпосередньо сприйняті слідчим (а якщо цього вимагає закон, і понятими) і мають значення для кримінального провадження.

Специфіка цього виду доказів полягає в тому, що вони є засобом для встановлення тих чи інших обставин провадження.

При цьому, як вбачається із судового рішення, місцевим судом взагалі не було досліджено та не дано оцінку письмовим доказам по справі, не відображено їх змісту, а лише формально вказано на них.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на те, в матеріалах даної справи відсутні вищеперелічені письмові докази, оскільки оригінали таких знаходяться у справі №299/1472/18 і не надано їх відповідних копій чи дублікатів, що унеможливлює перевірку та аналіз судом апеляційної інстанції належності, допустимості чи достовірності зазначених доказів.

Так, згідно з вимогами ст. 374 КПК України суд першої інстанції в мотивувальній частині обвинувального вироку повинен дати аналіз всім зібраним у справі доказам щодо їх допустимості, достовірності і достатності, викласти формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, обґрунтувати свій висновок в частині доведеності вини обвинуваченого конкретними доказами, вказати які саме фактичні дані підтверджують обставини вчиненого злочину і навести мотиви за якими суд не бере до уваги окремі докази.

Застосування належної правової процедури неможливе без беззастережного дотримання положень кримінального процесуального закону, який регулює порядок судового розгляду.

Наведене, свідчить про те, що суд першої інстанції, не дотримався принципів повноти та об`єктивності судового розгляду, тим самим, позбавивши апеляційний суд можливості дати оцінку доводам апеляційної скарги прокурора, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке не може бути усунуте в суді апеляційної інстанції, а тому вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів не вирішує питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

При новому судовому розгляді, суду першої інстанції необхідно усунути зазначене порушення кримінального процесуального закону, дослідити доводи апеляційної скарги прокурора та постановити законне, обґрунтоване і належним чином мотивоване рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 задоволити частково.
Вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14 липня 2020 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4