Провадження № 11-кп/4820/286/21
Категорія : ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 лютого 2021 року,-
в с т а н о в и л а :
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 лютого 2021 року клопотання прокурора задоволено, продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по обвинуваченню у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 05 квітня 2021 включно.

Продовжуючи дію запобіжного заходу, місцевий суд мотивував своє рішення тим, що підстави обраного запобіжного заходу не відпали, врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі доведення його вини. Також врахував, що, перебуваючи на волі, останній зможе ухилитись від суду, оскільки обвинувачується в особливо тяжкому кримінальному правопорушенні, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а більш м`які запобіжні заходи не гарантують належної процесуальної поведінки обвинуваченого, лише його ув`язнення забезпечить виконання необхідних процесуальних дій з ним.
Визначаючи строк необхідний для утримання ОСОБА_7 під вартою, суд врахував складність справи, обсяг доказів, яким слід дати оцінку, кількість процесуальних дій, які слід виконати по справі.
Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу судді хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.02.2021 року скасувати та постановити нову, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених КПК України.
Свої вимоги аргументує тим, що ухвала суду є необґрунтованою, постановленою всупереч наявним у матеріалах провадження доказам, без належної мотивації, що спричинило грубе порушення права ОСОБА_7 на захист, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Вказує, що прокурором не надано будь-яких доказів, що його підзахисний має намір ухилятися від суду, а також інших ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а суд першої інстанції, не встановивши, що обставини, які свідчать про те, що заявлені при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання його під вартою, всупереч вимогам ч.5 ст.199 КПК України, не виконав свого обов`язку відмовити у продовженні строку подальшого тримання обвинуваченого під вартою.
Звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що його підзахисний хворіє на тяжку інфекційну хворобу, а також в нього виявлено хронічний вірусний гепатит С та потребує постійного диспансерного нагляду та періодичного лабораторного обстеження.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримували подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_8 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суд з врахуванням обставин провадження, при відсутності підстав для обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, який не пов`язаний з триманням під вартою, обґрунтовано продовжив обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу в виді тримання під вартою.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, на суд покладено обов`язок розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту.
Доводи апеляційної скарги про перебільшення доведених ризиків чи їх відсутність, які б давали суду підстави вважати, що він може вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, суперечать дослідженим матеріалам провадження та не можуть бути прийнятими до уваги.
Доводи апеляційної скарги про те, що в провадженні існують обставини, які не були враховані судом та давали суду підстави для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, суперечать дослідженим матеріалам кримінального провадження та не можуть бути прийнятими до уваги з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Колегія суддів погоджується, що метою і підставою продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в даному провадженні є запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При розгляді апеляційної скарги, незважаючи на те, що судом першої інстанції помилково зазначено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, хоча відповідно до ст. 12 КПК України, інкримінований обвинуваченому злочин відноситься до тяжкого злочину, колегією суддів встановлено наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу в виді тримання під вартою, та неможливість застосування до обвинуваченого іншого, більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу, оскільки інший запобіжний захід, на переконання колегії суддів, не зможе запобігти доведеним ризикам.
Докази та обставини, які наявні в матеріалах кримінального провадження, дають достатні підстави колегії суддів вважати, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що, в сукупності з вищевказаними обставинами, свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Погоджуючись з такими висновками суду, апеляційний суд вважає, що для запобігання наявних ризиків, які не зменшились та продовжують існувати, суд обґрунтовано продовжив строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , з такими висновками суду погоджується колегія суддів.
Встановлені в даному провадженні обставини не дають колегії суддів підстав вважати, що запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, про що просить обвинувачений, зможе запобігти доведеним ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а доводи апеляційної скарги з доповненнями до неї, таких висновків суду не спростовують.
З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування чи зміни ухвали суду.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а :

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 лютого 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 по 05 квітня 2021 року включно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді