Крижопільський районний суд Вінницької області
Справа № 134/759/21
УХВАЛА
Іменем України

30 квітня 2021 року Крижопільский районний суд

Вінницької області

Слідчий суддя Крижопільського районного суду ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
слідчого ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_5 в порядку ст. 206 КПК України про застосування насильсьтва під час затримання та незаконне тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4
в с т а н о в и в:
На розгляд до Крижопільського районного суду Вінницької області надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 в порядку ст. 206 КПК України про незаконне тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .
У скарзі адвокат ОСОБА_5 зазначає що у провадженні Відділення поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 незаконно утримується в Відділенні поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області.
По даному провадженні 30.04.2021 року 1 год 08 хв був затриманий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З цього часу на ньому одягнуті кайданки, які не знімались в порушення ст. 45 ЗУ «Про національну поліції» більше двох годин. Одразу, після затримання ОСОБА_6 протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину не складений. Інші обставини будуть викладені в суді.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 пояснив, що після затримання ОСОБА_4 протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину не складений, у працівника поліції не було жодних підстав, що передбачені у ч.1 ст.208 КПК України, його не було ознайомленого з правами, не повідомлено уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги, не надано правової допомоги, не повідомлено рідних та близьких про затримання, не надано медичної допомоги оскільки особа її потребувала та затриманий більше двох годин перебувала в кайданках. Судом встановлено, що 29.04.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (кримінальне провадження №0000089). Згідно протоколу затримання у кримінальному провадженні №0000089 30.04.2021 ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України о 01 год. 08 хв.
У протоколі про затримання зазначена підстава затримання п. 2 ч.1 ст.208 КПК України та наведено конкретні факти й відомості. На думку слідчого судді таке формулювання відповідає припису п. 2 ч. 1ст. 208 КПК України, оскільки слідчий відповідно до вимог ч. 5ст. 208 КПК України не повинен в протоколі затримання детально описувати обставини та факти на підставі яких слідчий зробив висновок про причетність конкретної особи до вчинення злочину, оскільки такі обставини викладаються в повідомленні про підозру. В той же час, КПК не містить деталізації поняття «безпосередньо», відтак, відсутні правові підстави вважати затримання особи не в момент вчинення злочину, а пізніше, завідомо незаконним. В даному випадку, безпосередність випливає із комплексу оперативно-розшукових дій, які дозволили органу досудового розслідування встановити відповідне місцезнаходження ймовірного злочинця, відтак на момент затримання з огляду на місце перебування ОСОБА_7 на думку слідчого судді, дозволяв слідчому застосувати п. 2 ч. 1ст. 208 КПК України для затримання підозрюваної особи. Слідчим суддею встановлено та оглянуто в судовому засіданні протокол затримання складений слідчим СВ Відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 30.04.2021 року о 01 годин 08 хвилин в селі Тернівка Тульчинського району Вінницької області, а саме в приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до якого затримано особу підозрюваного у вчиненні злочину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України не працюючого раніше судимого.
Органу (установу) уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги повідомлено про затримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 30.04.2021 року о 01 годині 13 хвилин.
Також повідомленням про підозру від 30.04.2021 року у скоєні злочину передбаченого ч. 3. Ст. 185 КК України, від підпису та отримання якої відмовився ОСОБА_4 13.20 хвилин 30.04.2021 року у присутності понятих про що зроблено відповідній запис спростовується твердження захисника ОСОБА_5 , що ОСОБА_4 не повідомлення про підозру.
Посилання захисника що протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 30.04.2021 року складено на іншу особу, а саме ОСОБА_9 , оскільки по тексту зазначена саме ця особа, а не його клієнт ОСОБА_4 , спростовано в судовому засіданні шляхом опитування слідчим суддею підозрюваного, що дані зазначенні в ступній частині протоколу, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 є саме він, подальше зазначення імені ОСОБА_10 замість ОСОБА_11 є технічною помилкою, що не впливає на законність затримання. Щодо тверджень захисників про те, що ОСОБА_4 не було повідомлено про підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється (формулювання підозри), слідчий суддя зазначає наступне. В судовому засіданні встановлено, що підтверджується також матеріалами кримінального провадження, що під час затримання ОСОБА_4 останньому роз`яснювалось у вчиненні якого злочину він підозрюється та підстави затримання, відповідно до вимог ч. 4 ст. 208 КПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 208 КПК України, про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору. Слідчим суддею також встановлено і не спростовано стороною самого підозрюваного, що під час обшуку перебувала його дружина. При цьому, відсутні будь-які об`єктивні дані, що одразу після затримання ОСОБА_4 слідчий не надавав йому можливості повідомити родичів чи членів сім`ї про його затримання. Слідчий суддя звертає увагу, що хоча ч.4 ст.208, ч.1 ст.213 КПК України встановлює негайне повідомлення про затримання особи родичів, проте само по собі повідомлення членів сім`ї чи близьких родичів про затримання особи через певний проміжок часу після такого затримання (як мало місце у випадку зі ОСОБА_4 ) не є законодавчою підставою для визнання затримання незаконним. З протоколу затримання від 30.04.2021 видно, що такий відповідає вимогам ст.208 КПК України, а зазначення у протоколі затримання відомостей про злочин, у вчиненні якого підозрюється особа, а саме зазначення конкретної правової кваліфікації інкримінованого правопорушення, як про це зазначають адвокати, вищевказаними положеннями не вимагається, а такі обставини викладаються в повідомленні про підозру. Щодо доводів скарги про те, що доступ до затриманого ОСОБА_4 його захисники не могли отримати близько 30 хв., після прибуття, а прибули до відділення поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області близько 13 год. 30 хв., то слідчий суддя зазначає, що було повідомлено орган уповноваженим законом, про надання безоплатної правової допомоги ОСОБА_4 . Крім того, слідчий суддя, зауважує, хоча законодавством гарантовано право затриманого на захисника, проте саме по собі неповідомлення або несвоєчасне повідомлення уповноваженою службовою особою, що здійснила затримання, про це орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги та/або прибуття обраних підозрюваним захисників через певний період часу не є законодавчою підставою для визнання затримання незаконним. Враховуючи викладені обставини, слідчий суддя доходить висновку, що затримання 30.04.2021 ОСОБА_4 було законним та відповідало положенням ч. 1ст. 208 КПК України, у зв`язку з чим, в задоволенні скарги адвоката, поданої в порядку ст. 206 КПК України, слід відмовити. Разом із тим, відповідно до ч.6 ст.206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством. Посилання захисника щодо того, що підозрюваному не було надано належну медичну допомогу, лікарські препарати, а також було вчинено катування (тортури), нанесення побоїв спростовується довідкою від 30.04.2021 року, виданою ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якій вказано про відсутність тілесних ушкоджень та фактом виклику швидкої допомоги до підозрюваного, що не заперечується захисником та підозрюваним. Проте суд бере до уваги пояснення підозрюваного, що його при затриманні били, його твердження про ненадання часу на відпочинок та сон, а також те, що його було доставлено до лікаря о 14 годині 32 хвилини та заяву захисника щодо неправомірного застосування відповідно ст. 45 ЗУ «Про національну поліцію» кайданок та те, що по даному факту вже підготовлена заява до органу ДБР, тому вважає за необхідне задовольнити скаргу частково, а саме в частині забезпечення невідкладного проведення судово медичного обстеження особи. Стаття 206 КПК України встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, які в частині перевірки підстав позбавлення особи свободи реалізуються виключно у передбачений цією статтею спосіб. Так, відповідно до частин другої п`ятої статті 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. При цьому слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Водночас, якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду. Отже, стаття 206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема, наявності судового рішення тощо) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено або забезпечено проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу. Таким чином, наведені вище положення статті 206 КПК України мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому статтею 208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті. Така правова позиція щодо застосування статті 206 КПК України висвітлена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 травня 2019 року у справі № 766/22242/17. За таких обставин слідчий суддя вважає, що в задоволенні скарги необхідно відмовити в частині незаконного затримання в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000089 від 29.04.2021 року про негайне звільнення незаконно затриманого ОСОБА_4 , в порядку передбаченого ст. 206 КПК України. Керуючись ст. 372, 376 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Скаргу адвоката ОСОБА_5 в порядку ст. 206 КПК України про незаконне тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити частково.
В задоволені клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на його незаконне затримання в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000089 від 29.04.2021 року про негайне звільнення незаконно затриманого, в порядку передбаченого ст. 206 КПК України - відмовити.
Забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проведення якого доручити слідчому Відділення поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000089 від 29.04.2021 року.
Ухвала слідчого судді остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя