ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/9743/20
Номер провадження 11-кп/819/446/21 Головуючий в 1-й інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0000874 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 24.03.2021 про продовження тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олешки Херсонської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеною ухвалою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 22.05.2021, включно.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись із таким судовим рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що даний запобіжний захід є занадто суворим.

Просить апеляційний суд зважити на дані про особу обвинуваченого, його соціальний статус, те що він раніше не судимий, наявність у нього родинних зв`язків, батьків похилого віку, потерпіла по справі, яка є його цивільною дружиною, з якою вони спільно мешкали та вели господарство протягом семи років, наявність постійного місця проживання та майновий стан на час затримання неофіційно працював.

Зазначене приводить до висновку про безпідставність посилання прокурора на існування такого ризику, як ухилення обвинуваченого від суду, не надано будь яких доказів та даних на підтвердження можливості впливу на свідків, що не допитані у цьому кримінальному провадженні з боку обвинуваченого.

Таким чином, в судовому засіданні, під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 стороною обвинувачення не було надано достатнього обґрунтування існування ризиків ухилення обвинуваченого від суду та впливу на свідків з посиланням на конкретні докази його реального існування.

Приймаючи до уваги термін перебування особи під вартою (з 26.04.2020) та періодичне перерахування стороною обвинувачення ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу без надання будь-яких доказів їх існування, на даному етапі судового розгляду не дає можливості встановити ані ступінь таких ризиків, ані їх актуальність.

З урахуванням вищевикладеного та зазначених обставин кримінального провадження, тяжкості кримінального правопорушення, кваліфікація якого є передчасною та не знаходить підтвердження встановленим обставинам справи, відсутність будь-яких претензій матеріального або морального характеру потерпілої, даних щодо особи обвинуваченого, який має постійне місце проживання та родинні зв`язки, наявність захворювань і вік його матері з батьком, сторона захисту вважає за необхідне змінити раніше обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід, обравши відносно нього більш м`який запобіжний захід.

Просить скасувати ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 24.03.2021 в частині продовження тримання під вартою, постановити нову ухвалу, обравши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Клопотання про обов`язкову участь обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засіданні для розгляду апеляційної скарги, захисником ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не заявлено.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.
В апеляційній інстанції:

- прокурор вважає апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 необґрунтованою, просили залишити її без задоволення.

З`ясувавши обставини даного кримінального провадження, заслухавши доповідь судді, доводи учасників судового провадження, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Мотиви Суду.
Відповідно до апеляційної скарги, яка надійшла до апеляційного суду, у провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження №0000874 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.03.2021, що є предметом перегляду в апеляційному порядку, продовжено ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 25.05.2021 включно.

Рішенням Конституційного суду України від 13.06.2019 визнано неконституційним закріплене у статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідно до ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання від вартою, суд врахував дані про особу обвинуваченого, ступінь тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, та прийшов до висновку про наявність достатніх підстав, які свідчать про продовження існування ризиків - переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що з метою запобігання зазначених ризиків, застосування більш м`якого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою, буде недостатнім, оскільки на думку суду такий захід примусу, не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Продовжуючи строк дії запобіжного заходу, суд має перевірити чи не зменшилися на стадії судового розгляду встановлені раніше ризики і чи зможе більш м`який запобіжний захід запобігти цим ризикам.

Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії обрання (продовження) запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема соціальні зв`язки, відомості, що характеризують особу обвинуваченого.

Частиною 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Відповідно до оскаржуваної ухвали суду, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків.

Характер інкримінованого кримінального правопорушення, пов`язаного із замахом на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, не доведене до кінця з причин, що не залежали від волі особи, вказує на підвищену суспільну небезпеку скоєного.

Відповідно до ухвали суду, ОСОБА_7 має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, що свідчить про реальне існування ризиків того, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може вчинити одну із дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Перелічені відомості вагомо свідчать про продовження існування зазначених ризиків, а тому суд обґрунтовано врахував вказані обставини приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, а також, свідчить про правильність висновків суду про продовження існування на цій стадії кримінального провадження ризику переховування від суду.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину (рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 року у справі «Москаленко проти України»).

Відомості про всі соціальні зв`язки обвинуваченого, як на стадії застосування запобіжного заходу, так і на стадії продовження запобіжного заходу.

Суди визнали існуючі соціальні зв`язки недостатніми для того, щоб гарантувати належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 .

Доказів того, що на час постановлення оскаржуваної ухвали виникли інші обставини, які б доводили те, що заявлені раніше ризики зменшилися, апелянтом не надано.

Відомості про особу обвинуваченого у сукупності з іншими обставинами, що підлягають врахуванню відповідно до положень ст. 178 КПК України доводять, що на даній стадії кримінального провадження більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, як про те просить захисник, не зможе запобігти наявним ризикам.

Відповідно до матеріалів провадження, прокурором було визначено ризики, які на думку сторони обвинувачення продовжують існувати та станом на час розгляду кримінального провадження не зменшилися, навів прокурор і доводи в обґрунтування заявленого клопотання.

Зі змісту ухвали від 24.03.2021 видно, що судом встановлено продовження існування ризиків та наведено мотиви, з яких виходив суд при вирішенні питання про доцільність продовження тримання під вартою, а саме обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а тому твердження захисника про необґрунтованість підходу суду до вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого є безпідставними.

Тривалість тримання обвинуваченого під вартою, сама по собі, не може слугувати безумовною підставою для прийняття рішення про зміну запобіжного заходу.

З огляду на вищевикладене, твердження захисника ОСОБА_6 про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є непереконливими, а також з огляду на характер, вид та обставини вчинення злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , відомості про його особу та вказані обставини, не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які б могли бути запорукою належної процесуальної поведінки та надали б можливість застосувати до останнього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Що стосується інших доводів, які були зазначені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 , то вони позбавлені правових підстав, оскільки колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції щодо продовження строку дії запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого.

Так, судовий розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 триває, питання про доведеність вини останнього судом першої інстанції не вирішено, а тому доводи апелянта не є предметом розгляду у даному апеляційному провадженні та відповідно до ст. 392 КПК України можуть бути зазначені в апеляційній скарзі при оскарженні судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про недоведеність наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, являються голослівними та спростовуються матеріалами провадження.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , під час апеляційного розгляду не встановлено.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги захисника, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 24.03.2021, якою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 22.05.2021, включно - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Судді:

(підпис) (підпис) (підпис)

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .