Справа № 748/2248/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/194/21
Категорія - ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000748 від 27.08.2020 року за апеляційною скаргою прокурора на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 08 грудня 2020 року, по кримінальному провадженню щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ведильці, Чернігівського району, Чернігівської області, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

25.05.2018 ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області призначено остаточно покарання на підставі ст. 71, 72 КК України шляхом часткового складання вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19.10.2017 та вироку Славутицького міського суду Київської області від 12.12.2017 - у вигляді 3 роки 7 місяців позбавлення волі, звільнився 05.08.2020 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 27 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 08 грудня 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироками Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19.10.2017 року та Славутицького міського суду Київської області від 12.12.2017 року остаточно визначене ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25.05.2018 року, і остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 1 року 2 місяці позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з дня фактичного звернення вироку до виконання.

Процесуальні витрати у провадженні на залучення експерта в розмірі 490 грн. 32 коп. стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст.100 КПК України.

За вироком суду визнано доведеним, що 13 серпня 2020 року, в обідній час, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, із шафи, таємно викрав портативний телевізор ОРЕRА ОР- 902 з Т2 діагоналлю 9.5 дюймів, вартістю 1655 грн. 85 коп., що належить ОСОБА_8 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на зазначену суму.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичних обставин справи, кваліфікацію дій, доведеність вини обвинуваченого, просив вирок стосовно ОСОБА_6 скасувати та ухвалити новий, яким призначити покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Чернігівського районного суду від 19.10.2017 року та Славутицького міського суду Київської області від 12.12.2017 року, остаточно визначене ухвалою Уманського районного суду Черкаської області від 25.05.2018 року, і остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. В решті даний вирок залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Зазначив, що судом не достатньо оцінено ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, а також те, що ОСОБА_6 05.08.2020 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 27 днів, а 13.08.2020 року вчинив новий злочин.

Крім того, не враховано в повній мірі особу обвинуваченого, який вже 12.08.2020 року та 26.08.2020 року притягувався до адміністративної відповідальності і вже не вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів. ОСОБА_6 не має сталих соціальних зв`язків, не працює та не займається суспільно-корисною працею.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував доводам апеляційної скарги прокурора, просив вирок суду залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні вироку

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених судом обставин, в порядку ч.3 ст.349 КПК України та кваліфікацію його дій за ч.2 ст.185 КК України в апеляційній скарзі прокурором не оспорюється, а тому вирок суду в цій частині в апеляційному порядку не переглядається.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд першої інстанції належним чином не оцінивши і не врахувавши ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання і відсутність обставин, що обтяжують покарання, та призначив покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість.

При призначенні обвинуваченому покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, особу винного, який за матеріалами справи характеризується негативно, його вік, матеріальний та сімейний стан, який раніше судимий за вчинення умисного корисливого кримінального правопорушення, те, що ОСОБА_6 на шлях виправлення не став, 05.08.2020 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 27 днів, а 13.08.2020 року вчинив новий злочин, не працює, не одружений, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, тричі притягувався до адміністративної відповідальності: 12.08.2020 за ст.175-1 КУпАП, ст.178 КУпАП та 26.08.2020 за ст.178 КУпАП, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування шкоди, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Крім цього, колегія також враховує, що згідно свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько обвинуваченого, а згідно характеристики, яка видана Михайло Коцюбинською селищною радою 02.02.2021 ОСОБА_6 вже характеризується з позитивного боку.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, вирок суду у частині призначеного ОСОБА_6 покарання - скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості з постановленням нового вироку.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 409, 418, 420 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 08 грудня 2020 року відносно ОСОБА_6 скасувати в частині призначення покарання.

ОСОБА_6 визнати винним та призначити покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Чернігівського районного суду від 19.10.2017 року та Славутицького міського суду Київської області від 12.12.2017 року, остаточно визначене ухвалою Уманського районного суду Черкаської області від 25.05.2018 року, і остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 2 років позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з дня його фактичного затримання.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4