КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю:
прокурора ОСОБА_5

представників власника майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2020 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , погодженого прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про арешт майна та накладено арешт на тимчасово вилучене майно за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-накопичувач марки «Transcend», TS1TSV25D3, с/н ВО 1680-1966;

-системний блок персонального комп`ютера чорного кольору з логотипом у вигляді напису «АСЕR», с/н L19PC11693.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власник майна подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2020 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що прямого дозволу на вилучення офісної техніки та накопичувача слідчому надано не було, було дозволено вилучати лише первинну бухгалтерську документацію.

Заслухавши доповідь судді, думку представників власника майна, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, а відтак необхідності залишення її без змін, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, Головним слідчим управлінням служби безпеки проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000216 від 27.06.2018, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інші невстановлені особи через Інтернет-ресурси «https://softmart.ua», «https://playday.ua», «https://program.com.ua», «softmap.com.ua», «softkey.ua», «artisoft.com.ua» здійснюють розповсюдження спеціального програмного забезпечення «StaffCop», «KICKIDLER», «SoftActivity Keylogger», яке відповідно до висновків експертних досліджень відноситься до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

Зокрема встановлено, що представниками компаній: ТОВ «Софтмап» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Полковника Шутова, буд. 9А), ТОВ «Компанія Марат плюс» (, юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська, буд. ІД), ТОВ «Компанія Марат» (, юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Кобилянського, буд. 219, офіс 46) здійснюється реалізація спеціалізованого програмного забезпечення (далі ПЗ) під назвою «Kickidler», що відноситься до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, відповідно до висновку експертного дослідження ІСТЕ СБУ № 89 від 03.10.2019.
Розробником програмного продукту «Kickidler» є фахівці з території РФ, що розповсюджують його через сайт www.Kickidler.com (115114, Росія, м. Москва, вул. Дорбенєвська набережна, буд.11, телефон: НОМЕР_1 ).
Відповідно до даних розробника, вказана програма призначена для негласного контролю усіх дій користувача ПЕОМ, дистанційного вмикання та фіксування даних з вебкамери та мікрофону, контролю переписки користувачів через «месенджери» (WhatsApp, Viber, Telegram), через соціальні мережі «Вк», «Однокласники», «Instagram», «Facebok»), отримання віддаленого доступу, копіювання, заміна, видалення даних з файлової системи ПЕОМ та даних з жорсткого диску на відстані.
Реалізація ПЗ «Kickidler», а також інших програмних продуктів, призначених для негласного отримання інформації здійснюється за наступною схемою: замовник звертається до менеджера сайту www.softmap.com.ua з приводу придбання ПЗ «Kickidler» для негласного отримання інформації з ПЕОМ та каналів зв`язку. У подальшому замовник (клієнт) переадресовується на лінію керівника з продажу програмного забезпечення компаній ТОВ «Компанія Марат плюс», ТОВ «Компанія Марат» та ТОВ «Софтмап», який проводить консультацію та роз`яснення щодо технічних можливостей ПЗ та способів впровадження. За бажанням покупця дистрибутиви ПЗ «Kickidler» та інших програмних продуктів надсилаються на його електронну пошту або за додаткову плату, безпосередньо, впроваджуються в ПЕОМ (ноутбук) в офісному приміщені.
Після досягнення домовленості з клієнтом з приводу придбання (реалізації) ПЗ для негласного отримання інформації складається кошторис за послугу з реалізації ПЗ «Kickidler» (в залежності від кількості та виду ліцензії) та за бажанням клієнта з можливістю одночасного впровадження ПЗ на персональні комп`ютери кінцевих користувачів.
З метою приховування злочинної діяльності обмін інформацією (службовими та бухгалтерськими документами) між директорами, менеджерами та співробітниками ТОВ «Компанія Марат плюс», ТОВ «Компанія Марат» та ТОВ «Софтмап» здійснюється через захищену мережу шляхом корпоративного електронного поштового листування у закодованому вигляді і зберігається безпосередньо на робочих ПЕОМ у встановлених поштових клієнт-додатках, що є в їх особистому користуванні та розташовані в їх робочих кабінетах офісного приміщення.
03.09.2020 на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м Києва ОСОБА_16 від 21.08.2020 у справі № 761/25708/20 проведено обшук житлового приміщення за місцем проживання ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищевказаною ухвалою надано дозвіл на відшукання та вилучення знарядь вчинення кримінального правопорушення, а саме: договори, контракти, специфікації додаткові угоди та додатки до них, видаткові накладні, товаро-транспортні накладні, акти прийому передачі ТМЦ, копії паспортів, щодо придбання та збуту програмного забезпечення «Kickidler» за період з 2017-2020 роки.
В ході проведення обшуку, серед іншого виявлено та вилучено наступні предмети:

-накопичувач марки «Transcend», TS1TSV25D3, с/н ВО 1680-1966;

-системний блок персонального комп`ютера чорного кольору з логотипом у вигляді напису «АСЕR», с/н L19PC11693.

Постановою старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_9 від 03.09.2020 вищевказане майно, визнано в кримінальному провадженні №0000216 від 27.06.2018 року речовим доказом.
07 вересня 2020 року старший слідчий в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: накопичувач марки «Transcend», TS1TSV25D3, с/н ВО 1680-1966; системний блок персонального комп`ютера чорного кольору з логотипом у вигляді напису «АСЕR», с/н L19PC11693, посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду Київської області від 01 жовтня 2020 року зазначене клопотання задоволено та накладено арешт на вказане майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.
Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0000216 від 27.06.2018 року, про накладення арешту на вищевказане майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до обґрунтованого висновку, що вищевказане майно відповідає критеріям речового доказу у кримінальному провадженні, а тому необхідно накласти арешт на це майно.

З урахуванням цього, слідчий суддя, всупереч твердженням автора апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно, як вважає колегія суддів, відповідає критеріям ст. 98 КПК України та відповідною постановою органу досудового розслідування правомірно визнане речовим доказом.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вищевказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.
У зв`язку з цим, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак, подана апеляційна скарга, за викладених в ній доводах, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , погодженого прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , про арешт майна та накладено арешт на тимчасово вилучене майно за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-накопичувач марки «Transcend», TS1TSV25D3, с/н ВО 1680-1966;

-системний блок персонального комп`ютера чорного кольору з логотипом у вигляді напису «АСЕR», с/н L19PC11693, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2119/2021 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_18
Доповідач: ОСОБА_1