ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/640/20

Номер рядка у звіті 93

27 квітня 2021 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,
сторони захисту: захисника ОСОБА_4 та
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості по кримінальному провадженню стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Більська Воля Володимирецького району Рівненської області, українця, громадянина України, освіта: середня спеціальна, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей та інших осіб не має, не працюючого, інвалідом будь-якої групи чи постраждалим в наслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС не є, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого у АДРЕСА_2 , раніше судимого: 09.04.2012 року Золотоніським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 199 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 17.01.2013 року звільнення від відбуття покарання скасовано та направлено засудженого до відбуття покарання у виді 3 років позбавлення волі; постановою Уманського міськрайонного суду від 26.12.2014 року на підставі ст. 82 КК України невідбута частина покарання замінена більш м`яким 1 рік 3 місяці 5 днів; постановою апеляційного суду Полтавської області від 23.06.2015 року умовно-достроково звільнений, не відбутий строк 7 місяців 27 днів, судимість не знята та не погашена,
що обвинувачується за ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 01 лютого 2020 року близько 12.00 години, перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи корисливий мотив та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном, розуміючи протиправний характер своїх дій, скориставшись відсутністю власника домоволодіння, шляхом відчинення защіпки на вхідних дверях, проник до господарського приміщення, що належить ОСОБА_6 , звідки таємно викрав лист із нержавіючої сталі AISI 321 1x300x2000 мм, вартість якого згідно з даними висновку судово-товарознавчої експертизи № 10/307 від 25.02.2020 року становить 470,64 грн., що належить ОСОБА_7 .
Він, же повторно, 04 лютого 2020 року близько 15.00 години, перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи корисливий мотив та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном, розуміючи протиправний характер своїх дій, скориставшись відсутністю власника домоволодіння, шляхом відчинення защіпки на вхідних дверях, проник до господарського приміщення, що належить ОСОБА_6 , звідки таємно викрав 80.0 кг брухту чорного металу, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 10/306 від 25.02.2020 року становить 307,20 грн., що належить ОСОБА_7 , внаслідок чого, своїми умисними діями ОСОБА_5 завдав ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 777,84 гривні.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно.
20 березня 2020 року між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_8 за участю захисника ОСОБА_4 та за письмовою згодою потерпілої ОСОБА_7 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст., ст. 468, 469, 472 КПК України.
Як вбачається з даної угоди підозрюваний ОСОБА_5 та прокурор Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_8 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч. 3 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен нести ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання, з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік, та виконанням обов`язків, передбачених п.,п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості підозрюваним ОСОБА_5 суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно із ч. 4 ст. 469 КПК України угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Прокурор у підготовчому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між підозрюваним і прокурором.
Обвинувачений та його захисник у підготовчому засіданні також просили затвердити угоду. При цьому обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, щиро розкаявся у вчиненому, дав свою згоду на застосування узгодженої сторонами угоди міри покарання, повідомивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином. Шкода його злочинними діями в сумі 777,84 грн. завдана потерпілій ОСОБА_7 , яка письмовою заявою надала згоду прокурору на укладення ним угоди з підозрюваним ОСОБА_5 та з цивільним позовом до суду не звернулась.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_8 і призначення ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання.
При цьому суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання, з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік, та виконанням обов`язків, передбачених п.,п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Суд також вважає, що судові витрати по справі в сумі 942,06 грн. за проведення судових експертиз, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.
Доля речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі зазначеного та керуючись
ст., ст. 314, 373, 374, 469, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20 березня 2020 року між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_8 .
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі п.,п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.
Речові докази: лист із нержавіючой сталі АІSІ 1х300х2000 мм та двоє металевих дверей, виготовлених кустарним способом, що передано на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , залишити у володінні потерпілої.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави кошти в сумі 942,06 грн. в порядку відшкодування витрат за проведення експертиз.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Головуючий: ОСОБА_1