1-113/2004
1-в/465/192/21
У Х В А Л А
судового засідання
07.05.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі

головуючої - судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

лікуючого лікаря-психіатра, представника заявника ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

особи, щодо якої вирішується питання ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Львові заяву КНП ЛОР Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 -

в с т а н о в и в:
заступника генерального директора з експертизи КНП ЛОР Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня ОСОБА_7 та лікуючий лікар-психіатр ОСОБА_4 звернулися в суд із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви покликаються на те, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з 17.01.2012 року до ОСОБА_6 застосовуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на підставі ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 16.12.2011 року, якою змінено примусові заходи медичного характеру в умовах посиленого нагляду на примусове лікування у відділенні із звичайним наглядом за місцем проживання та востаннє були продовжені ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 16.11.2020 року.
Таким чином, внаслідок проведеного до даного часу комплексного лікування не вдалося досягнути достатнього покрашення психічного стану ОСОБА_6 та ознак повноцінної ремісії.

20.04.2021 року ОСОБА_6 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що на момент огляду ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний перебіг з вираженим емоційно-вольовим дефектом. Враховуючи відсутність суттєвого покращення психічного стану на фоні проведеного лікування та збереження розладів мислення у вигляді дефіцитарних змін мислення, емоцій, волі та інтелекту внаслідок шизофренічного процесу, а також через відсутність критики пацієнта до свого стану, відсутність близьких родичів, які готові були б опікуватись ним в амбулаторних умовах, потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. У зв`язку з чим просять заяву задоволити.

У судовому засіданні лікуючий лікар-психіатр, представник заявника - ОСОБА_4 заяву підтримав, пояснення дав аналогічні викладеним у заяві. Просить продовжити ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
ОСОБА_6 в судовому засіданні щодо продовження лікування йому заперечував, просив його випустити.
Захисник у судовому засіданні при вирішенні заяви про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 покладається на розсуд суду.

Прокурор в судовому засіданні просить задоволити заяву, продовжити ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу.
Заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора щодо задоволення заяви, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задоволити виходячи з наступного.

Згідно ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

У відповідності зі ст. 17 Закону України Про психіатричну допомогу, якщо буде потреба продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричної установи повинен направити в суд за місцем знаходження психіатричної установи заяву про продовження такої госпіталізації.

Згідно з ст.19 Закону Про психіатричну допомогу продовження застосування примусових мір медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Судом встановлено, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з 17.01.2012 року до ОСОБА_6 застосовуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на підставі ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 16.12.2011 року від 16.12.2011 року, якою змінено примусові заходи медичного характеру в умовах посиленого нагляду на примусове лікування у відділенні із звичайним наглядом за місцем проживання та востаннє були продовжені ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 16.11.2020 року.
Внаслідок проведеного до даного часу комплексного лікування та реабілітаційних заходів досягти значного послаблення хворобливого процесу (стану ремісії) ОСОБА_6 не вдалося.

Так, 20.04.2021 року ОСОБА_6 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що на момент огляду ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний перебіг з вираженим емоційно-вольовим дефектом. Враховуючи відсутність суттєвого покращення психічного стану на фоні проведеного лікування та збереження розладів мислення у вигляді дефіцитарних змін мислення, емоцій, волі та інтелекту внаслідок шизофренічного процесу, а також через відсутність критики пацієнта до свого стану, відсутність близьких родичів, які готові були б опікуватись ним в амбулаторних умовах, потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

До наданої суду заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 101 від 20.04.2021 року, який містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації, що є підставою для продовження примусового лікування.

За таких обставин, з`ясувавши всі обставини заяви,заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора, суд приходить до висновку про обґрунтованість продовження ОСОБА_6 застосування таких примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, оскільки він на даний час страждає хронічним психічним захворюванняму вигляді параноїдної шизофренії, безперервний перебіг з вираженим емоційно-вольовим дефектом, а тому заяву слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 512, 514 КПК України, ст.ст. 92-95 КК України, ст.ст. 17, 19 Закону України Про психіатричну допомогу -

постановив:
заяву задоволити.

Продовжити ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , інваліду ІІ групи безтерміново, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.115 КК Українизастосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом 7 діб з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1