ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/577/21 Справа № 706/321/21 Категорія: ст. 331 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
обвинуваченого в режимі відеоконференції з Христинівським районним судом: прокурора захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси виділені матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 29 липня 2021 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 29.09.2021 включно, -

в с т а н о в и л а :

В провадженні Маньківського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження №0000291 щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України.
Прокурор ОСОБА_7 в судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6

29.07.2021 ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області клопотання прокурора задоволено, та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 29.09.2021 включно.

Не погоджуючись з ухвалою суду, обвинувачений ОСОБА_6 та його захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 подали апеляційну скаргу в якій, вважаючи її незаконною, просили скасувати, та застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог апелянти посилаються на закінчення розумних строків тримання під вартою ОСОБА_6 , та відсутність належного обґрунтування наявності ризиків в кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які підтримали апеляційні вимоги та просили їх задовольнити, думку прокурора ОСОБА_7 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила ухвалу місцевого суду залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначених вимог закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Відповідно до положень ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р.).

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Під час розгляду суд встановив, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених п.п. 1,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України, бо є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_6 під впливом тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків іншого обвинуваченого, експерта у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Так, ОСОБА_6 , згідно обвинувального акту, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України, який має високий ступінь суспільної небезпеки та за який, в разі визнання його винуватим, може бути засудженим до позбавлення волі на тривалий термін.

У рішенні по справі «Wпроти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними. При апеляційному розгляді встановлено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 та встановлена обґрунтована наявність ризиків, визначених п.п.1,3,4 ст. 177 КПК України.

Судом ретельно перевірено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , встановлена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, враховано дані про особу ОСОБА_6 , зокрема і про стан його здоров`я, а також перевірено можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Під час апеляційного розгляду прокурор зазначив, що існує ймовірність повторного допиту потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, а тому посилання апелянтів на те, що вони вже допитані місцевим судом та ОСОБА_6 не може впливати на вказаних осіб, є неспроможними.

Доводи апелянтів про те, що місцевим судом визначено відраховувати строк продовження тримання ОСОБА_6 під вартою з моменту закінчення дії попередньої ухвали не можуть слугувати самостійною підставою для скасування законної ухвали місцевого суду.
Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть на даному етапі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .

З врахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції, та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 та його захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Керуючись ст. 183, 199, 331, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 29 липня 2021 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 29.09.2021 включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді