Справа №: 343/143/21
Провадження №: 1-кп/0343/69/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2021 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
судді - ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Долина Івано-Франківської області кримінальне провадження №1-кп/0343/69/21, справа №343/143/21, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000003 від 02.01.2021 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Княжолука Долинського району, зареєстрованого в селищі Вигодівка Витвицької сільської ради ОТГ, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, без постійного місця роботи, з неповною середньою освітою, неодруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, відповідно до статті 89 Кримінального кодексу України несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення.
Кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.
ОСОБА_3 приблизно в 00 годин 20 хвилин 29.12.2020 з метою вчинення крадіжки чужого майна через хвіртку проник на огороджену територію домогосподарства АДРЕСА_1 , що належить потерпілому ОСОБА_5 , де, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливою метою і з таким же умислом, відчинивши замкнуті на металевий засув двері, проник до підсобного приміщення - стодоли, звідки викрав велосипед ММВЗ АИСТ вартістю 883 гривні 33 копійки та велосипед ALU-BIKE fischer вартістю 4775 гривень, які перевіз до себе додому, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 5658 гривень 33 копійки.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, вказавши, що розуміє, що вчинив погано, у вчиненому розкаюється, обіцяє, що більше такого не повториться, просить суворо його не карати. Щодо обставин вчинення злочину зазначив, що з потерпілим вони знайомі давно. Він знав, що в останнього в підсобному приміщенні знаходяться два велосипеди, які потребують ремонту. 29 грудня 2020 року вночі, приблизно о 00,20 годин, він пішов до господарства ОСОБА_5 , куди зайшов через хвіртку, де проник до підсобного приміщення, звідки викрав два велосипеди, які мав намір використати на запчастини. Згодом ці велосипеди добровільно видав працівникам поліції, попросив вибачення у потерпілого, помирились з останнім.

Оскільки він повністю визнає вину, просить суд не допитувати потерпілого, свідків по даному провадженню та не досліджувати інші докази, його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку суду він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Потерпілий ОСОБА_5 подав заяву про розгляд даного кримінального провадження у його відсутності за наявними матеріалами у справі, в якій вказав також, що зі ОСОБА_3 вони примирилися, шкода йому відшкодована, претензій він до нього немає, тому просить суворо не карати.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість у подальшому оскаржити дані фактичних обставин в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу, даних про речові докази та понесені судові витрати.

Аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив крадіжку (таємно викрав чуже майно), поєднану з проникненням в інше приміщення.
Призначаючи покарання, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особа винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він згідно ст. 89 КК України раніше несудимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінеті Долинської ЦРЛ не знаходиться, офіційно ніде не працює.

Судом встановлено, що обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 66 КК України, є з`явлення зі зізнанням, щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, судом не здобуто.

Згідно з досудовою доповіддю Долинського МРС філії Державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області про обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній, виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (в т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації, виконання покарання в громаді можливо за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

При призначенні міри покарання суд також враховує, що однією із форм правосуддя є відновне правосуддя, основною метою якого є створення умов для примирення потерпілих і правопорушників та усунення наслідків, спричинених злочином, що фактично відбулось у цьому кримінальному провадженні та про що свідчить заява потерпілого, який вказав, що претензій до обвинуваченого немає, вони помирились, шкоду йому відшкодовано та просить його суворо не карати. Крім цього, як зазначив Європейський суд з прав людини у п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року по справі «Ізмайлов проти Росії», призначене покарання має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 69КК України, а також роз`яснень, наведених у постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24.10.2003 № 7 (п.8), призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
Враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також те, що потерпілий претензій до нього не має, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт, тобто перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 3 ст. 185 КК України відповідно до правил ч. 1 ст. 69 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде достатнім для виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових злочинів та не становитиме особистий надмірний тягар для нього.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, клопотань про його обрання не заявлено.

Злочином заподіяна шкода на загальну суму 5658,33 гривень, яка відшкодована в добровільному порядку. Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим не заявлено.

Питання речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Питання про скасування арешту суд вирішує відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України.

Під час досудового розслідування понесено процесуальні витрати на залучення експертів, а саме: 980,70 гривень на проведення судово-товарознавчої експертизи (висновок експерта № СЕ 19/109-21/165-ТВ від 13.01.2021), які відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Скасувати арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 06.01.2021 на майно, а саме: велосипед марки ММВЗ "АИСТ" та велосипед ALU-BIKE fischer.

Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме: велосипед марки ММВЗ "АИСТ" та велосипед ALU-BIKE fischer, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, повернути власнику ОСОБА_5 .

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за залучення експертів та проведення судової експертизи в розмірі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1