Справа № 138/1773/21
Провадження №:1-кс/138/264/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області клопотання слідчого Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000047 від 28.01.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
09.06.2021 до слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду надійшло вказане клопотання, якемотивоване тим, що в ніч з 13.10.2002 на 14.10.2002 ОСОБА_6 , перебуваючи в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в с. Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району Вінницької області, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з місцевою молоддю, яка перебувала на той час в кафе-барі, виходячи з даного приміщення умисно наніс один удар правою рукою, в якій знаходився розкладний ніж, в груди ОСОБА_7 , який на той час заходив до приміщення кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 113/44 від 25.03.2011 у ОСОБА_8 мали місце тілесні ушкодження: проникаюча колото-різана рана грудної клітини із скрізним пораненням серця, які виникли від дії плоского колючо-ріжучого предмету та належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя на час їх утворення.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя у момент заподіяння.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення слідчий підтверджує наступними доказами: протоколом огляду місця події від 14 жовтня 2002 року, яким встановлено місце вчення злочину та вилучено знаряддя вчинення злочину - розкладний ніж; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , який показав, що 13.10.2002 року він перебував в с. Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району, в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та коли він заходив з приміщення кафе-бару вибігала особа кавказької національності , яка нанесла йому один удар ножем в область грудей; висновком судово-медичної експертизи № 113/44 від 25.03.2011 року, яким встановлено тілесні ушкодження ОСОБА_7 , а саме: проникаюча колото-різана рана грудної клітини із скрізним пораненням серця, які виникли від дії плоского колючо-ріжучого предмету та належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя на час їх утворення; протоколами впізнання від 01.10.2010, під час яких ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за фотокарткою, яка знаходиться під № 1 впізнали ОСОБА_6 , який в ніч з 13.10.2002 на 14.10.2002 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_7 в с. Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району.

23.03.2013 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Республіки Вірменії, м. Абовян, вірменин, громадянин Республіки Вірменії, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , оголошений в розшук.

Відповідно до довідки виконкому Вищеольчедаївської сільської ради від 31.07.2013 ОСОБА_6 в 2002 році проживав в с. Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району без реєстрації, та здійснював охорону комплексу цукрового заводу, що розташований в с. Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району. На даний час ОСОБА_6 на території Вищеольчедаївської сільської ради не проживає, місце його знаходження не відоме. Останній раз він був в с. Вищеольчедаїв в ніч з 13.10.2013 на 14.10.2013, тобто в момент вчинення злочину.

В ході розслідування кримінального провадження було отримано довідки із УДМС в областях України, в яких зазначено, що ОСОБА_6 за обліками в УДМС України не значиться.

Відповідно до довідки № ІЗ/3240/13/Е22/11988/AG4/А3/1 ОСОБА_6 07.08.2004 змінив прізвище на ОСОБА_11 та отримав паспорт серії НОМЕР_1 .

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 на даний час перебуває в розшуку, місце його перебування не відоме, з метою забезпечення його присутності у залі судового засідання під час вирішенняпитання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виникла необхідність в поданні даного клопотання.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав повністю з підстав, зазначених у клопотанні, та просив його задовольнити. Додатково пояснив, що оскільки він не є процесуальним керівником, який здійснює нагляд за розслідуванням даного кримінального провадження, а тому не може надати будь-яких пояснень та доказів на підтвердження доводів поданого клопотання.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження № 0000047 від 28.01.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

09.06.2021 слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Одночасно слідчим подане дане клопотання.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, в тому числі, затримання особи.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Як вказано у ч. 2 ст. 176 КПК України затримання особи є тимчасовим запобіжним заходом.

Статтею 188 КПК України регламентовано порядок звернення до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу, відповідно до якої прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Статтею 42 КПК України регламентовано, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ст.ст. 276, 278 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно зі ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Статтею 135 КПК України (глава 11) визначено порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні, а саме визначено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Повістка про виклик вручається особі працівником органу зв`язку, працівником правоохоронного органу, слідчим, прокурором, а також секретарем судового засідання, якщо таке вручення здійснюється в приміщенні суду.

Підтвердження отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом регламентовано ст. 136 КПК України, відповідно до якої належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Так, слідчим суддею встановлено, що відомості про кримінальні правопорушення, вчинення яких орган досудового розслідування інкримінує ОСОБА_5 , були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.01.2013 провадження № 0000047, на підставі заяви ОСОБА_12 від 14.10.2002.

З копій матеріалів кримінального провадження, які були надані слідчому судді, вбачається, що в ході проведення слідчих дій була встановлена можлива причетність до вчинення даного кримінального правопорушення ОСОБА_6 .

Разом з тим, слідчому судді не надано жодних доказів того, що слідчим дотримано визначений кримінальним процесуальним законодавством порядок вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру.

Так, 04 лютого 2013 року ОСОБА_6 було складено повідомлення про підозру у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Як зазначено слідчим в клопотанні, ОСОБА_6 є громадянином Республіки Вірменія та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого СВ Мурованокуриловецького РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_4 від 23.03.2013 зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000047 та оголошено розшук ОСОБА_6 . Вказана постанова мотивована тим, що в даному кримінальному провадженні винесено повідомлення про підозру та у відповідності до вимог КПК України повідомлено про дану слідчу дію. На даний час ОСОБА_6 до органів досудового розслідування не з`явився для вручення йому особисто повідомлення про підозру, місце його перебування не відоме, на території України не зареєстрований, при спілкуванні з рідними, що проживають на території Вінницької області, встановити його місце перебування не представилось можливим. За таких підстав слідчий вважає, що в кримінальному провадженні виконані всі слідчі (розшукові) дії, які можливо провести без підозрюваного.

Разом з тим, відповідно до повідомлення НЦБ інтерполу у Вірменії від 18.07.2013 розшукуваний ОСОБА_6 07.04.2004 змінив прізвище на ОСОБА_11 та отримав паспорт серії НОМЕР_1 та 08.01.2013 вилетів з Вірменії до Російської Федерації.

Вказаний лист свідчить, що ОСОБА_6 щонайменше з 07.04.2004 і до 08.01.2013 перебував у Республіці Вірменія, де знаходиться його зареєстроване місце проживання, про яке обізнаний і слідчий.

При цьому будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що на вказану слідчим адресу ОСОБА_6 ним було скероване повідомлення про підозру чи повідомлення про виклик для її вручення (в тому числі і в порядку міжнародної правової допомоги) слідчим не надано. Не надано і доказів, на які посилається слідчий у клопотанні, щодо проживання ОСОБА_6 на території с. Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району станом на 04.02.2013. Так само в судовому засіданні і прокурор на надав доказів та пояснень стосовно того, що з часу складення слідчим повідомлення про підозру 04.02.2013 ним проводились будь-які дії для встановлення місця знаходження ОСОБА_6 та для вручення йому повідомлення про підозру.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим та прокурором на підставі матеріалів кримінального провадження не доведено, що ОСОБА_6 належним чином повідомлено про підозру або складено повідомлення про підозру, однак його не вручено йому внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, а органом досудового розслідування вжито заходів для його вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

На переконання слідчого судді статус підозрюваного особа має набути у встановлений кримінальним процесуальним законом спосіб та про це їй має бути відомо. В матеріалах кримінального провадження відсутні відомості стосовно того, що ОСОБА_6 набув статус підозрюваного і обізнаний з таким статусом, що виключає і можливість стверджувати про те, що останній в такому статусі переховується від органів досудового розслідування чи суду у розумінні п. 1 ч. 4 ст. 189 КПК України, що є необхідною умовою для задоволення даного клопотання. Більше того вказане підтверджується і повідомленням НЦБ інтерполу у Вірменії від 18.07.2013, з якого, як вже зазначалось вище, можна зробити висновок про те, що ОСОБА_6 на день складання повідомлення про підозру щонайменше понад дев`ять років перебував поза межами території України.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 ) в силу ст. 42 КПК України не є підозрюваним в даному кримінальному провадженні, а отже щодо нього не може бути вирішено питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не може бути наданий дозвіл на його затримання.

Зважаючи на те, що слідчим та прокурором не доведено та не надано докази, які підтверджують, що ОСОБА_5 є підозрюваним в розумінні ст. 42 КПК України та що органом досудового розслідування вжито заходи для його повідомлення про підозру в порядку та у спосіб, які передбачені КПК України, з матеріалів, долучених до клопотання не вбачається, що ОСОБА_5 ) переховується від органу досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в наданні дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 42, 111, 135, 136, 187-190, 309, 369-372 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У клопотанні слідчого Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000047 від 28.01.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1