УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
385/114/21

1-кп/385/25/21

11.02.2021 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Гайворон при розгляді обвинувального акта в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000394 від 15.11.2020, відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Гайворонського районного суду Кіровоградської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просить суд продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки той обвинувачується у вчиненні незакінченого замаху на вбивство; застосування до обвинуваченого інших, більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, та не зможе запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а відтак, слід продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 2 місяці.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив не продовжувати йому запобіжний захід, оскільки він має на утриманні 2 малолітніх дітей, якими зараз опікується його мама, та самій їй важко, так як крім дітей вона змушена доглядати свого чоловіка батька обвинуваченого, який хворіє.

Захисник заперечив щодо клопотання прокурора, вказав, що ризики прокурором не доведені, а лише перелічені, просить суд застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту мотивуючи тим, що обвинувачений має постійне місце проживання, яке тривалий час не змінював та сталі соціальні зв`язки.

Суд, заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, вважає, що клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою слід задоволити, в клопотанні захисника про застосування цілодобового домашнього арешту слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 17.11.2020 щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15.01.2021 включно. Ухвалою слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 12.01.2021 строк обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжено до 17.02.2021.

Суд вважає, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, з часу обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилася обстановка, яка давала б суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Ризиками, які дають підстави суду продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати: те, що обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а відтак може уникати кримінального переслідування; впливати на свідків, місце проживання яких йому відоме.

Водночас суд критично оцінює зазначення прокурором такого ризику як можливість переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки таке в даному кримінальному провадженні завершилось.

Оцінюючи тяжкість вчиненого злочину, який інкримінуються обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочину в конкретних умовах місця і часу та враховує, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад три роки, крім виняткових випадків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

З врахуванням наведеного, особи обвинуваченого та тяжкості інкримінованого йому діяння, віку та стану його здоров`я, відсутність жодних медичних документів, які б могли підтвердити неможливість утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на шістдесят днів, без визначення розміру застави на підставі ч.4 ст.183 КПК України, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства.

Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою слід задоволити.

Суд вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Натомість, суд наголошує увагу на тому, що на даний час наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому застосування до обвинуваченого інших менш впливових запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього обов`язків та запобігти спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, а відтак, в клопотанні захисника про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту слід відмовити.

За вказаних обставин, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, суд,

у х в а л и в:
в задоволенні клопотання захисника про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Клопотання прокурора задоволити.

Обвинуваченому ОСОБА_4 продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів - з 11 лютого 2021 року до 11 квітня 2021 року.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та скерувати начальнику Державної установи «Кропивницька установа виконання покарань №14» Південного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1