Справа № 317/2986/20
Провадження № 1-кп/317/134/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000307 від 15.08.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бердянська Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, має на утриманні малолітню дитину, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2020 року, приблизно о 5 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Mercedes Sprinter 311 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїжджій частині автодороги Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь, зі сторони м. Запоріжжя в напрямку м. Маріуполя.
В цей же час, у попутному з автомобілем «Mercedes Sprinter 311 CDI» напрямку, попереду нього, по правому краю проїзної частини, здійснював рух велосипедист ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Під час руху, на 504 км вказаної автодороги, на території Запорізького району Запорізької області, в районі АЗС «ZOG» та повороту в напрямку с. Степного, водій ОСОБА_4 не впевнився, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, змінив напрямок свого руху вправо, в результаті чого допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_8 .
Своїми діями водій ОСОБА_4 порушив вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху, чинних на момент ДТП, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, відповідно до яких:
? п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».
Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму ДТП від 18.09.2020 № 9-803, порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху в діях водія ОСОБА_4 знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 15.08.2020 № 3472, смерть ОСОБА_8 настала від поєднаної тупої травми голови, шиї, тулуба та кінцівок з переломами

кісток скелету та ушкодженням внутрішніх органів, що призвело до шоку. Всі ушкодження, які виявлені при експертизі трупу, утворилися незадовго до настання смерті, у сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які викликали загрозливе для життя ускладнення (шок), полягають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України постановив не досліджувати докази відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, при цьому допитати обвинуваченого, потерпілого і дослідити матеріали кримінального провадження в частині, які характеризують особу обвинуваченого та дослідити документи щодо речових доказів.

Проти такого порядку дослідження доказів не заперечують учасники судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що 15 серпня 2020 року, приблизно о 5 годині 50 хвилин, він керуючи автомобілем «Mercedes Sprinter 311 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїжджій частині автодороги Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь, з м. Запоріжжя в напрямку м. Бердянськ. Пояснив, що рухався зі швидкістю 80-90 км/год. Під час руху побачив чоловіка, який їхав попереду на велосипеді, якого він обігнав. Жінку, яка рухалась по правій частині дороги також на велосипеді, він не бачив. Після скоєння наїзду, навіть одразу і не зрозумів, що трапилось. Пояснює це тим, що позаду нього рухався автомобіль «Шкода» і він напевно відволікся на дзеркала заднього виду. Потім вже, зі схеми ДТП, зрозумів, що його автомобіль змістився праворуч і скоїв наїзд на велосипедиста.
У скоєному щиро розкаявся.
Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 15 серпня 2020 року, приблизно о 5 годині 50 хвилин вони разом з дружиною ОСОБА_8 на велосипедах їхали по трасі Запоріжжя-Маріуполь за молоком. Їхали за правилами дорожнього руху, погода була гарна, видимість хороша. Дружина їхала попереду нього, приблизно за 100 м, коли на неї скоїв наїзд автомобіль «Mercedes Sprinter». Водій при цьому нічого не міг пояснити, зазначив, що ДТП скоїв необережно. Окрім того, потерпілий пояснив, що обвинуваченим відшкодовано 30000 грн. на поховання. Більше ніяких грошей від обвинуваченого він не бажає.
Прийнявши до уваги добровільні пояснення обвинуваченого, який повністю визнав свою провину та заявляв не досліджувати інші докази в даному кримінальному провадженні, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відноситься до необережних злочинів, особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд не вбачає.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з того, що останній повністю визнав свою провину у скоєнні злочину, проявив щире каяття, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину та батьків похилого віку, які є інвалідами 2 та 3 групи. Також суд враховує ту обставину, що обвинуваченим відшкодовано матеріальну шкоду потерпілому на поховання загиблої.

За таких обставин, враховуючи особу винного, враховуючи позицію потерпілого, який наполягає на реальному покаранні у вигляді позбавлення волі, та для досягнення цілей, встановлених ст. 50 КК України, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний термін, визначений санкцією статті Кримінального кодексу України з позбавлення права керувати транспортним засобом на 2 роки.

Цивільний позов по кримінальному провадженню потерпілим не заявлявся.

Прокурором заявлено клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили у вигляді домашнього арешту. Однак, прокурором не доведено

наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Таким чином, суд не вбачає підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Окрім того, прокурором заявлено клопотання про стягнення з ОСОБА_4 судових витрат, пов`язаних із залученням експертів для проведення судових експертиз у кримінальному провадженні. Однак, під час розгляду справи, доказів на підтвердження розміру судових витрат суду не надано, тому зазначене клопотання задоволенню не підлягає.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку, визначеному статтею 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд, ?

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавлення права керувати транспортним засобом на 2 (два) роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання.

Речові докази: відео-файл за автозаправки «ZOG», відео-файл з відео реєстратора автомобіля «Skoda Superb», наданого ОСОБА_9 , долучені до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження, велосипед червоного кольору «Spelli Aivminium», переданий на зберігання на територію спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів повернути потерпілому ОСОБА_6 , автомобіль «Mercedes Sprinter 311 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_10 передати власнику ОСОБА_11 .
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.08.2020 з урахуванням ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.09.2020 з автомобіля «Mercedes Sprinter 311 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржений в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: / ОСОБА_1