Провадження № 1-кс/127/6295/21
У Х В А Л А
Іменем України
02 червня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.
Клопотання мотивоване тим, що СВ Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000835 від 28.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.05.2021 близько 14 год. 00 хв. водій ОСОБА_5 , керуючи тролейбусом «ЗІУ-9, ботів номер № НОМЕР_1 , рухаючись по маршруту №3 «ВПЗ-Вишенька», здійснюючи висадку та посадку пасажирів за зупинці громадського транспорту «проспект Космонавтів», не переконавшись, що усі пасажири увійшли до салону, зачинила двері, в цей час до салону тролейбусу, на середній посадковій платформі, намагалася увійти в салон ОСОБА_6 , поставивши праву ногу на першу сходинку, в цей час водій ОСОБА_5 , раптово розпочала рух внаслідок чого, ОСОБА_6 впала на проїзну частину та отримала тілесні ушкодження.

28.05.2021 під час огляду місця події було вилучено тролейбус марки «ЗІУ-9», бортовий номер № НОМЕР_1 , який в подальшому було визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні. Даний тролейбус належить КП ВТК, та на момент ДТП перебував у користуванні водія ОСОБА_5 .

Вказане майно має істотне значення для кримінального провадження, оскільки може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
На підставі викладеного слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, та просив його задовольнити.
Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак 02.06.2021 звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання у його відсутність, у якій також зазначив, що вказане клопотання підтримує в повному обсязі.
Власник вилученого майна в судове засідання також не з`явився, однак про дату, час та місце розгляду клопотання власник майна повідомлявся завчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки на електронну адресу.
Суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.
Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.
З матеріалів справи вбачається, що СВ Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000835 від 28.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.05.2021 близько 14 год. 00 хв. водій ОСОБА_5 , керуючи тролейбусом «ЗІУ-9, ботів номер № НОМЕР_1 , рухаючись по маршруту №3 «ВПЗ-Вишенька», здійснюючи висадку та посадку пасажирів за зупинці громадського транспорту «проспект Космонавтів», не переконавшись, що усі пасажири увійшли до салону, зачинила двері, в цей час до салону тролейбусу, на середній посадковій платформі, намагалася увійти в салон ОСОБА_6 , поставивши праву ногу на першу сходинку, в цей час водій ОСОБА_5 , раптово розпочала рух внаслідок чого, ОСОБА_6 впала на проїзну частину та отримала тілесні ушкодження.

28.05.2021 під час огляду місця події було вилучено тролейбус марки «ЗІУ-9», бортовий номер № НОМЕР_1 , який в подальшому було визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні. Даний тролейбус належить КП ВТК, та на момент ДТП перебував у користуванні водія ОСОБА_5 .

Наведені обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000835 від 28.05.2021, протоколом огляду місця події від 28.05.2021, технічним журналом на тролейбус, розпискою від 28.05.2021, постановою слідчого від 28.05.2021 про визнання майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Як слідує з матеріалів справи, вказаний тролейбус передано слідчим на відповідальне зберігання ОСОБА_7 - начальнику відділу по експлуатації тролейбусного депо.
Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.
Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме на: тролейбус марки «ЗІУ-9», бортовий номер № НОМЕР_1 , який належить КП «Вінницька транспортна компанія» та на момент ДТП перебував у володінні водія ОСОБА_5 .

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
Зобов`язати слідчого Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя