Справа № 740/2243/21
Провадження № 1-кп/740/281/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у с. Пручаї Прилуцького району Чернігівської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має середню спеціальну освіту, неодружений, безробітний, раніше судимий вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 квітня 2021 року за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі КК України) до одного року обмеження волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
установив:
ОСОБА_3 у невстановлені час, місці та спосіб з особистих мотивів з метою незаконного зберігання наркотичних засобів та їх подальшого вживання придбав шляхом зривання рослини коноплі, які переніс до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де у подальшому висушив, подрібнив та став незаконно зберігати для власного вживання без мети збуту.
17 березня 2021 року у період часу з 18-40 год. по 19-50 год. співробітниками Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області виявлено та вилучено у ОСОБА_3 подрібнену речовину рослинного походження коричневого кольору, яка згідно з висновком експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, каннабіс, загальною масою у перерахунку на висушену речовину 8,496 г.
Відповідно до Таблиці 1 Списку 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, каннабіс віднесено до особливо небезпечних наркотичних речовин, обіг яких заборонено.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
В обвинувальному акті міститься клопотання прокурора розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні відповідно до положень ч. 1 ст. 302 КПК України, враховуючи те, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
До обвинувального акта додано письмову заяву ОСОБА_3 , яка складена за участю захисника адвоката ОСОБА_4 , в якій ОСОБА_3 зазначив, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, він беззаперечно визнає; згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі. У вказаній заяві підозрюваним та його захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні.
Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 квітня 2021 року обвинувальний акт призначено до судового розгляду на 27 квітня 2021 року 12-00 год. у порядку спрощеного провадження.
27 квітня 2021 року кримінальне провадження знято з розгляду у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді ОСОБА_1 ; судовий розгляд кримінального провадження відкладено на 14-00 год. 07 травня 2021 року.
Ураховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 у порядку, передбаченому ст. 381, 382 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 КК України цей Кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.
Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Частиною 1 ст. 309 КК України встановлено, що незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.
Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; відомості про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, безробітний, на обліку в лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, має місце реєстрації та проживання, за яким характеризується позитивно, раніше судимий вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 квітня 2021 року за ч. 1 ст. 309 КК України до одного року обмеження волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.
За сукупністю вказаних обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах, установлених санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у виді арешту строком два місяці з огляду на те, що виправлення обвинуваченого без короткострокової ізоляції від суспільства на цей період часу є неможливим, зважаючи на схильність до вживання небезпечних наркотичних засобів обвинуваченим.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Більш м`яке покарання у виді штрафу суд не може застосувати, зважаючи на розмір такого штрафу та матеріальний стан обвинуваченого, який не працює. З цих підстав у суду також відсутні підстави для застосування покарання у виді виправних робіт. Щодо застосування покарання у виді обмеження волі та позбавлення волі на відповідний строк, то суд також не знаходить для цього підстав.

Тому саме таке покарання, на думку суду, має на меті не лише покарання, а й виправлення обвинуваченого, з урахуванням обставин вчиненого правопорушення, матеріального та сімейного стану обвинуваченого, суспільної небезпеки кримінального правопорушення, яке ним скоєно.

Разом з цим під час призначення покарання суд враховує, що вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 квітня 2021 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого за ч. 1 ст. 309 КК України, призначено покарання у виді одного року обмеження волі; звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Указаний вирок суду залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу.
Згідно з правовим висновком Верховного Суду у складі Касаційного кримінального суду, викладеним у постанові від 15 лютого 2021 року у справі № 760/26543/17 (провадження № 51-3600кмо20), якщо до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, вироком суду було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших злочинах, вчинених до постановлення цього вироку, в таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватись в залежності від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, на момент постановлення нового вироку, і яке рішення приймає суд у новому вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку.

У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК України щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок - попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально - виконуються самостійно.

Крім цього, відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 23 постанови від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК України остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Таким чином, оскільки правопорушення за цим вироком обвинувачений вчинив до постановлення вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 квітня 2021 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробовуванням, зі встановленням іспитового строку на 1 рік вказаний вирок слід виконувати самостійно.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експерта у розмірі 1144,15 грн, що підтверджується відповідною довідкою Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру.
Матеріальні збитки у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався. Підстав для вирішення питань, пов`язаних із запобіжним заходом, стосовно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань та з урахуванням того, що відповідно до ст. 22, 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Керуючись ст. 100, 124, 369 371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді арешту на строк 2 (два) місяці.
Після набрання вироком законної сили доручити Ніжинському районному відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області затримати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та направити для відбування покарання.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 квітня 2021 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до одного року обмеження волі; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробовуванням, зі встановленням іспитового строку на 1 (один) рік, - виконувати самостійно.
Речові докази: речовина рослинного походження зі специфічним запахом, яка знаходиться в полімерному пакету чорного кольору, який опломбовано та скріплено підписами понятих, із пояснювальним написом «Речовина рослинного походження зі специфічним запахом, вилучена у ОСОБА_3 17.03.2021»; подрібнена речовина рослинного походження зі специфічним запахом, яка знаходиться у паперовому згортку, яка упакована до спеціального пакету № 7317312; подрібнена речовина рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом каннабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 213,396 г, яка знаходиться в спеціальному пакеті № 5508390, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області, знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави на відшкодування судових витрат на залучення експерта 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривень 15 (п`ятнадцять) копійок.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
З інших підстав вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1