Справа № 521/2846/21
Номер провадження:1-кс/521/3744/21
16.08.2021 року м. Одеса
В С Т А Н О В И Л А :
В обґрунтування свого клопотання адвокат ОСОБА_3 зазначила наступне.
По-перше. Відповідно до п. 1.13 «ІНСТРУКЦІЇ про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», строк проведення експертизи встановлюється керівником експертної установи (або заступником керівника чи керівником структурного підрозділу) і не повинен перевищувати 90 календарних днів.
Станом на дату подачі клопотання про скасування арешту, сплинуло 75 днів з дня накладення арешту на майно.
Згідно п 3.2. «ІНСТРУКЦІЇ про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» - до експертної установи (експерту) надаються: документ про призначення експертизи (залучення експерта), об`єкти, зразки для порівняльного дослідження та, за клопотанням експерта, - матеріали справи (протоколи оглядів з додатками, протоколи вилучення речових доказів тощо).
Але зі слів слідчого СВ відділення поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 та всупереч зазначеної Інструкиії. останній так і не було надіслано до експертної установи вилучене майно для проведення необхідних експертних досліджень, що свідчить про те що, слідчий навмисно утримує майно власника та така поведінка слідчого свідчить про що, відпала потреба в подальшому утриманні майна.
Також хочу звернути увагу, що законодавеиь обмежуючи право на пишчасове вилучення інформаційних систем відповідно до ст. 168 КПК України та зобов`язуючи правоохоронні органи за таких систем знімати інформацію, а не вилучати електрони інформаційні системи, встановлює певний алгоритм слідчого. Таким чином, захист вважає, що слідчий майже на протязі 80 днів міг із залученням спеціаліста оглянути та зняти інформацію з вказаного майна, чим можливо було знайти певний компроміс між порушеними правом власності та виконанням завдань кримінального провадження.
По-друге. Технічні засоби, на які накладено арешт, використовуються для дозвілля та навчання дітей підозрюваної, саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Утримуючи майже на протязі 80 днів вище вказану техніку, орган досудового розслідування порушує інтереси малолітніх дітей на дозвілля та навчання.
По-третє. Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, тобто передбачається, що вказаний захід забезпечення кримінального провадження повинен застосовуватись розумний строк для досягнення мети кримінального провадження, а не вічно поки на це має бажання орган досудового розслідування
Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Крім того, частина 2, ст. 170 КПК України чітко визначає перелік підстав за яких допускається арешт майна, а саме:
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України зазначаю, що згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до 2 КПК України, завданнями (метою) кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.
Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобовязує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Вгопіо/У5кі) проти ОСОБА_4» від 22.06.2004р.).
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах <ОСОБА_1 проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»),
Відповідно до абзац 2 ч.1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.
Станом на сьогодення, тобто на дату розгляду клопотання про скасування арешту, сплинуло більше 90 днів з дня накладення арешту на майно.
Представник власника майна просить скасувати арешт з планшету марки «Pipo» Х9S з номером X9S32N19060031; планшету марки «Pipo» Х9S з номером X9S32N19060032; ноутбуку марки «HP» в корпусі сірого кольору; комп`ютера марки iMac «Apple» в корпусі сірого кольору.
В судове засідання адвокат ОСОБА_3 діюча в інтересах гр. ОСОБА_4 не прибула, повністю підтримала доводи клопотання та просила його задовольнити про що надав заяву через канцелярію суду.
Слідчий та прокурор в судове засідання не прибули, через канцелярію суду слідчий надав заяву, якою повідомив, що ноутбук марки «HP» в корпусі сірого кольору та комп`ютер марки iMac «Apple» в корпусі сірого кольору перебувають на комп`ютерно-технічній експертизі, просив проводити розгляд клопотання без його участі та без участі прокурора, заперечень проти скасування арешту з планшетів суду не надано.
Вивчивши клопотання та матеріали клопотання про скасування арешту майна, заяви слідчого і заявника, слідчий суддя вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, оскільки стороною була доведена необхідність скасування арешту вищезазначеного майна, з наступних підстав.
Арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
ОСОБА_3 діюча в інтересах гр. ОСОБА_4 надано суду підтвердження, що означені планшети належать ОСОБА_4 , та на теперішній час в застосуванні заходу у вигляді арешту її майна у вигляді планшетів потреба відпала, що також підтревржується заявою наданою органом досудового розслідування.
Таким чином, суд вважає, що клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 174, 537, 539 КПК України, слідчий суддя, -
Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_9 від 12.05.2021, якою був накладений арешт на планшет марки «Pipo» Х9S з номером X9S32N19060031; планшет марки «Pipo» Х9S з номером X9S32N19060032 скасувати.
В іншій частині клопотання - відмовити.
Виконання ухвали слідчого судді доручити слідчому та прокурору.
Копію ухвали надіслати прокурору, слідчому та адвокату.
Ухвала слідчого судді набирає законної з моменту її оголошення.
Ухвала слідчого судді, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1