Справа № 676/5286/20
Провадження № 1-кп/676/133/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю сторін кримінального провадження та інших учасників

судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_5 ,

представника потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_6 ,

обвинуваченого та цивільного відповідача ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янці-Подільському кримінальне провадження, відомості про яке внесені 26 серпня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000749, по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кам`янця-Подільського Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше судимого,

-вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 вересня 2010 року за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187, ст.69, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, звільненого з місць позбавлення волі 09 листопада 2015 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;
-вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 21 лютого 2017 року за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;
-вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 червня 2018 року за ч.2 ст. 185,ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років і 3 місяці, звільненого з місць позбавлення волі 13 травня 2020 року у зв`язку з відбуттям строку покарання,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 будучи неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став та вчинив нові умисні злочини.
Так, 26 серпня 2020 року близько 07 години 40 хвилин, перебуваючи на вулиці Вокзальна в м. Кам`янці-Подільському Хмельницької області, рухаючись по тротуарній доріжці в напрямку від м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області до с. Кам`янка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, поблизу будинку № 43 А помітив потерпілу ОСОБА_5 , яка рухалась по вказаній тротуарній доріжці йому на зустріч, після чого прийняв рішення про відкрите викрадення чужого майна, а саме золотого ланцюжка, який знаходився на шиї останньої.

Тоді ж, реалізуючи свій злочинний намір на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , знаходячись на тротуарній доріжці біля будинку АДРЕСА_2 , переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер свої дій спрямованих на відкрите викрадення чужого майна, передбачаючи шкідливі наслідки вказаних дій і свідомо бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, без застосування насильства, повторно, відкрито викрав належне ОСОБА_5 майно на загальну суму 26 940 грн., а саме підійшов спереду до потерпілої, розуміючи що остання спостерігає за його протиправними діями, ігноруючи її волю, різким рухом обох рук, шляхом ривка, зірвав із шиї ОСОБА_5 належний їй золотий ланцюг 585 проби, вагою 17,96 г, довжиною 55 см., вартість за 1 грам золота у виробі 1500 гривень, загальною вартістю 26 940 гривень, після чого із викраденим майном зник з місця події та розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_7 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 26 940 гривень.

Вищевказаними умисними діями, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що дійсно зранку 26 серпня 2020 року він відкрито, шляхом ривка, викрав у потерпілої золотий ланцюжок, якого в подальшому здав до ломбарду на його прохання ОСОБА_9 . Цивільний позов потерпілої визнав частково, визнавши повністю вимогу щодо відшкодування майнової шкоди, та частково вимогу щодо відшкодування моральної шкоди, поклавшись у цій частині позову на розсуд суду.
Незважаючи на повне визнання свої вини обвинуваченим, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого його злочину підтверджується сукупністю доказів, наданих стороною обвинувачення та досліджених відповідно до ст.23 КПК України судом безпосередньо в ході судового розгляду.
Зокрема, допитана під час судового розгляду потерпіла та цивільний позивач ОСОБА_5 дала показання про те, що 26 серпня 2020 року коли вона йшла по тротуарній доріжці біля будинку АДРЕСА_2 на роботу, їй назустріч прямував невідомий чоловік, який наблизившись, скопив двома руками та зірвав золотий ланцюжок, що висів у неї на шиї. Після цього невідомий втік з місця події. Вона відразу викликала працівників поліції. В подальшому в ході досудового розслідування вона впізнала ОСОБА_7 , який пограбував її. Цивільний позов просила задовольнити в повному обсязі.

Крім того, винуватість ОСОБА_7 підтверджується іншими доказами.
Так, із протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26 серпня 2020 року встановлено, що того ж дня 08 год. 40 хв. ОСОБА_5 звернулася до поліції із заявою про те, що 26 серпня 2020 року близько 07 год. 40 хв. у м.Кам`янці-Подільському по вулиці Вокзальній, 43А невідома особа шляхом ривка відкрито заволоділа золотим ланцюжком, чим спричинила потерпілій майнову шкоду в розмірі 15000 гривень (т.2, а.м.к.п.12).
За даними протоколу огляду місця події від 26 серпня 2020 року, а також фототаблиць до нього, встановлено, що місцем події є тротуарна доріжка по вул. Вокзальна, 43А в м.Кам`янці-Подільському (т.2, а.м.к.п.16,17-18).
Згідно із інформацією ПТ «Ломбард Донкредит» товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-Ріелті і Компанія» №3784 від 08 вересня 2020 року ОСОБА_10 отримав у товариства фінансовий кредит за договором від 26 серпня 2020 року предмет застави золотий ланцюжок, вагою 15,42 г, 585 проби (т.2, а.м.к.п.44,45).
Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_11 вартість одного грама золота 585 проби у виробі станом на 26 серпня 2020 року становила 1500 грн. (т.2, а.м.к.п.52).
Згідно із протоколом пред`явлення особи для впізнання від 07 вересня 2020 року та фототаблиць до ньогопотерпіла ОСОБА_5 за рисами обличчя, зростом, тілобудовою та за загальними рисами обличчя, а саме за формою та кольором очей впізнала ОСОБА_7 як особу, яка 26 серпня 2020 року близько 07 год. 40 хв. відкрито викрала у неї із шиї шляхом ривка золотий ланцюжок на тротуарній доріжці поблизу будинку АДРЕСА_2 (т.2, а.м.к.п.54-57).

Дані вказаної слідчої дії визнаються судом належним доказом, оскільки вони підтверджують подію кримінального правопорушення, а також допустимим доказом, оскільки слідча дія проведена з дотриманням вимог ст.ст.228, 231 КПК України.

Згідно із заявою ОСОБА_5 від 08 вересня 2019 року (т.2, а.м.к.п.58), протоколу добровільної видачі речей та предметів, наданих стороні кримінального провадження від 08 вересня 2020 року (т.2, а.м.к.п.59-61), ОСОБА_5 добровільно видала слідчому аркуш паперу А4 із фотознімок, де остання зображена з золотим ланцюжком, і бирку на даний ланцюжок.
Вказаний аркуш паперу А4 із фотознімком потерпілої ОСОБА_5 , а також бирку від викраденого золотого ланцюжка визнані постановою слідчого від 08 вересня 2020 року речовими доказами та приєднано до кримінального провадження (т.2, а.м.к.п.62).
Як встановлено із протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 16 вересня 2020 року (т.2, а.м.к.п.70-73), слідчим на підставі ухвали слідчого судді було отримано тимчасовий доступ та вилучено договір про надання фінансового кредиту та застави ДОНО 276005875 від 26 серпня 2020 року.

Відповідно до вищевказаного договору ПТ «Ломбард Донкредит» товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-Ріелті і Компанія» уклало договір про надання фінансового кредиту та застави із ОСОБА_10 26 серпня 2020 року на 1 день із сумою кредиту 13481 грн. під заставу ланцюжка із золота проби 585, загальною вагою 15,42 г.
Як встановлено із протоколів тимчасового доступу до речей і документів від 22 вересня 2020 року (т.2 а.м.к.п.79-82 ), слідчим на підставі ухвал слідчого судді було отримано тимчасовий доступ до відеозаписів з камер відеоспостереження гаражного приміщення № НОМЕР_1 , що розташовані на території гаражного кооперативу «Колійник», по вул. Вокзальна, 69А в м. Кам`янці-Подільському, та з гаражного приміщення № НОМЕР_2 , що розташовані на території гаражного кооперативу № НОМЕР_3 , по вул. Вокзальна, 77 Б в м. Кам`янці-Подільському за 26 серпня 2020 року, а також вилучено оптичні диски із копіями відеозаписів.

За даними протоколу огляду від 22 вересня 2020 року (т.2 а.м.к.п. 83-90), а також продемонстрованих в судовому засіданні відеозаписів із вищевказаних камер відеоспостереження встановлено, що на відеозаписах неподалік місця події було зафіксовано особу чоловічої статі, візуально схожої на ОСОБА_7 . Більш того, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила, що саме ця особа здійснила її пограбування.

При цьому, судом вказані дані, що містяться у документах (договорі, відеозаписах), визнаються належними доказами, оскільки вони прямо підтверджують подію правопорушення, а також допустимими доказами, оскільки вищевказані документи були вилучені слідчим на підставі ухвал слідчого судді з дотриманням встановленого ст.165 КПК України порядку проведення зазначеної процесуальної дії.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 26 вересня 2020 року (т.2, а.м.к.п.123-125) та відеозапису вказаної слідчої дії (т.2, а.м.к.п.126), який було продемонстровано в залі судового засідання в порядку ст.359 КПК України, судом встановлено, що з участю підозрюваного ОСОБА_7 було проведено слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей, які отримані під час допиту останнього. В ході слідчого експерименту підозрюваний розповів та відтворив на місці події, яким саме чином він здійснив відкрите викрадення майна потерпілої ОСОБА_5 .

Дані вказаного слідчого експерименту судом визнаються належними доказами, оскільки вони прямо підтверджують подію кримінального правопорушення, а також допустимими доказами, оскільки слідча дія проведена в присутності захисника з дотриманням вимог ст.233,240 КПК України.

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_7 винуватий у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за що підлягає покаранню. Судом дії ОСОБА_7 кваліфікуються за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд на підставі ст.ст.65, 66-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. Крім того, ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, одружений, проте офіційно не працевлаштований. Обставинами, які пом`якшують покарання, судом визнаються щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

Крім того, при призначенні покарання судом враховується досудова доповідь представника персоналу органу пробації щодо високого ризику вчинення ОСОБА_7 повторних кримінальних правопорушень та небезпеки для суспільства.

З урахуванням викладеного, на переконання суду ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.186 КК України, оскільки таке покарання буде відповідати цілям покарання, передбаченим ч.2 ст.50 КК України, зокрема, буде пропорційною карою за вчинений злочин та є достатнім для виправлення засудженого, а також буде запобігати вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Враховуючи, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних, корисливих злочинів проти власності, продовжив злочинну діяльність через короткий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення, а також із врахуванням форми вини й мотивів вчинення злочину, тяжкості і його суспільної небезпечності, особи обвинуваченого, суд не вбачає підстав для застосування при призначенні покарання статей 69 та 75 КК України.

Потерпілою - цивільним позивачем ОСОБА_5 пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого - цивільного відповідача ОСОБА_7 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 26 940 гривень, моральної шкоди в розмірі 26 940 гривень, та витрат на правову допомогу 10 000 грн., яка в судовому засіданні підтримала повністю, та просила його задовольнити.
В судовому засіданні обвинувачений цивільний відповідач ОСОБА_7 цивільний позов визнав частково, визнав позов в частині відшкодування майнової шкоди, і просив частково стягнути моральну шкоду, поклавшись на розсуд суду у визначені розміру спричиненої моральної шкоди.
Суд, заслухавши пояснення потерпілої цивільного позивача, обвинуваченого - цивільного відповідача, вважає, що цивільний позов потерпілої - цивільного позивача підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, згідно із ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до ч.2 цієї ж статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
У відповідності до вимог ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Судом встановлено, що неправомірними діями ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_5 завдана майнова шкода в розмірі 26940 грн., що становить вартість викраденого майна потерпілої, яка на даний час не відшкодована, у зв`язку з чим позов в частині відшкодування майнової шкоди підлягає задоволенню.

Крім того, ч.1 ст.1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті

Судом встановлено, що неправомірними діями ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_5 завдана моральна шкода.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню із обвинуваченого - цивільного відповідача, судом враховується характер та обсяг заподіяння моральних страждань потерпілої, пов`язаної із заволодінням її майном, тяжкістю вимушених змін у їх житті, а також із врахуванням матеріального становища обвинуваченого та потерпілої, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позов ОСОБА_5 щодо стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково, стягнувши із обвинуваченого - цивільного відповідача 6000 грн.

Крім того, в позовній заяві потерпіла цивільний позивач просила суд стягнути із ОСОБА_7 10 000 гривень на відшкодування витрат на правову допомогу.

Дослідивши вказані вимоги та долучені документи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Судом встановлено, що до позовної заяви долучено копію квитанції до прибуткового касового ордера №85 від 24 листопада 2020 року про прийняття АО «Ільчишен та партнери» від ОСОБА_5 10000 гривень відповідно до договору від 24 листопада 2020 року №85, а також копію договору про надання правової допомоги від 24 листопада 2020 року, укладеного між АО «Ільчишен та партнери» та ОСОБА_5 .
При цьому, оскільки цивільним відповідачем не оспорювалися вказані витрати, на переконання суду із ОСОБА_7 необхідно стягнути вищевказані документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 гривень.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін, оскільки судом ОСОБА_7 засуджується до покарання у виді позбавлення волі, яке підлягає відбуванню реально, а інші запобіжні заходи на переконання суду не будуть достатніми для запобігання ризиків, передбачених пунктами 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження (окрім запобіжного заходу) не застосовувалися. Речові докази відсутні. Питання про долю речових доказів та документів підлягають вирішенню на підставі ч.9 ст.100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_7 залишити попередній у виді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбуття покарання час тримання під вартою з 15 січня 2021 року по день набрання вироком законної сили включно відповідно до ч.5 ст.72 КК України з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої цивільного позивача ОСОБА_5 до обвинуваченого цивільного відповідача ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) 26940 (двадцять шість тисяч дев`ятсот сорок) гривень на відшкодування майнової шкоди, 6000 (шість тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди, а також 10000 (десять тисяч) гривень витрат на правничу допомогу.

В задоволенні решти вимог позову ОСОБА_5 відмовити.

Речові докази і документи: аркуш паперу А4 із фотознімком потерпілої ОСОБА_5 , а також бирку від викраденого золотого ланцюжка, які зберігаються при справі (т.2, а.м.к.п.61- 62), оригінал договору про надання фінансового кредиту та застави від 26 серпня 2020 року, який зберігається при справі (т.2, а.м.к.п.72), після набрання вироком законної сили відповідно до п.7 ч.9 ст.100 КПК України залишити та зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 26 серпня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000749, ДВД-диски, карту пам`яті із відеозаписами з камер відео спостереження та проведення слідчих дій (т.2, а.м.к.п.90, 126), після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського
міськрайонного суду
Хмельницької області ОСОБА_1