Ухвала

Іменем України
22 квітня 2021 року

м. Київ
справа № 319/990/17

провадження № 51 1953 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на вирок Куйбишевського районного суду Запорізької області від 16 вересня 2019 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 25 січня 2021 року щодо виправданого ОСОБА_5 та засудженого ОСОБА_6 ,
установив:
Як убачається зі змісту касаційної скарги, вироком Куйбишевського районного суду Запорізької області від 16 вересня 2019 року ОСОБА_5 визнано невинним та виправдано у зв`язку з недоведеністю його участі у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України; ОСОБА_6 визнано невинним та виправдано у зв`язку з недоведеністю його участі у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 25 січня 2021 року апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок Куйбишевського районного суду Запорізької області від 16 вересня 2019 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_5 без зміни.
У касаційній скарзі прокурор ставить питання про перевірку зазначених судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до вимог ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК України.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, прокурор вказує на однобічність та неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, доказам у кримінальному провадженні, зокрема, показанням свідків, просить дати іншу оцінку, ніж її дали суди першої та апеляційної інстанцій, що з огляду на вимоги ст. 438 КПК України не може бути підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції.
Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Відповідно до ст. 436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
У прохальній частині касаційної скарги прокурор ОСОБА_4 просить скасувати вирок Куйбишевського районного суду Запорізької області від 16 вересня 2019 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 25 січня 2021 року, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Тобто, прокурор допускає протиріччя при формулюванні вимог своєї скарги, оскільки направлення кримінального провадження на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції після скасування вироку місцевого суду та ухвали суду апеляційної інстанції суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства.
Таким чином, прохальна частина касаційної скарги викладена без урахування вимог ст. 436 КПК України, яка визначає повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень ст. 427 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на вирок Куйбишевського районного суду Запорізької області від 16 вересня 2019 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 25 січня 2021 року щодо виправданого ОСОБА_5 та засудженого ОСОБА_6 залишити без руху і надати строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3