Справа № 308/7525/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 серпня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву підозрюваного ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_6 від розгляду клопотання старшого слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження за №0000851 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

03.08.2021 року старший слідчий відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.08.2021 року дана справа передана на розгляд слідчому судді ОСОБА_6 .
Підозрюваним ОСОБА_4 було подано заяву про відвід слідчому судді ОСОБА_6 , який обґрунтовано тим, що старший слідчий слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області, капітан поліції ОСОБА_8 подав слідчому судді клопотання про проведення обшуку особи у кримінальному провадженні № 0000851 від 12.06.2021 за ч.2 ст. 309 КК України. Вказує, на обставини, якими слідчий обґрунтовував клопотання та вважає, що слідчий просив слідчого суддю «узаконити» вже проведений незаконний обшук особи, а не дозволити провести такий обшук в майбутньому. Зазначає, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 15.06.2021 вказане клопотання було задоволено, та на його думку це свідчить про те, що суддя проявив свою упередженість та необ`єктивність під час розгляду клопотання слідчого, що перешкоджає подальшій участь цього судді у провадженнях щодо ОСОБА_9 . Вказує, що слідчий не наділений правом складати і подавати клопотання про надання дозволу на обшук особи ні до проведення такого обшуку, ні після його проведення; прокурор не наділений правом погоджувати таке клопотання, а слідчий суддя не наділений правом розглядати таке клопотання та задовольняти його клопотання, оскільки надання на такий обшук дозволу Закон не передбачає. Вказує, що обшук ОСОБА_10 проведено 11.06.2021 року а відомості до ЄРДР були внесені 12.06.2021 року, що позбавляє протокол огляду доказової сили, оскільки такий протокол є недопустимим доказом як і всі інші похідні докази в т.ч. висновок експертизи. Вважає, що про розгляд зазначеного клопотання про обшук було повідомлено лише сторону обвинувачення, без повідомлення підозрюваного та його захисника.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2021 року заява про відвід слідчого судді передана на розгляд судді ОСОБА_1 .
У судовому засіданні захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 підтримав заявлений підозрюваним відвід з підстав викладених у ньому. Крім того, в судовому засіданні доповнив заяву про відвід, вказавши на порушення слідчим суддею ряду процесуальних питань, зокрема, щодо допуску до участі в розгляді клопотання прокурора, який не надав документів на підтвердження своїх повноважень, щодо допуску слідчого. Також вказав на певні висловлювання слідчим суддею, які у них викликали сумнів у її неуперередженості та безсторонності.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав подану ним заяву про відвід та доповнення захисника, просив такий задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив, вказав, що відвід є немотивованим та безпідставним, посилання сторони захисту щодо відводу є лише їхнім суб`єктивним сприйняттям та ґрунтуються на їхніх власних припущеннях та зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями прийнятими слідчим суддею у даному кримінальному провадженні.
Заслухавши позицію учасників справи, ознайомившись із заявою про відвід та доданими матеріалами, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.9 Конституції України кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (ст.129 Конституції України, ч.1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Згідно положень ст.80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим.
Статтями 75, 76 КПК України визначено вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.
Згідно ст.75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Окрім того, у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою, та не допускається повторна участь судді у кримінальному провадженні (ч. 2 ст.75, ст.76 КПК України).
Так, частиною першою ст.76 КПК України передбачено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Згідно ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.
Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.
З матеріалів справи вбачається, що слідчим суддею ОСОБА_6 розглядається клопотання старшого слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження за №0000851 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
В судовому засіданні, до початку розгляду клопотання по суті підозрюваним подано письмову заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_6 . Додатково заяву про відвід захисником доповнено у судовому засіданні.
В даному випадку, заявник як на підставу заявлення відводу вказує на те, що слідчий суддя ОСОБА_6 постановила ухвалу, якою надала дозвіл на проведення обшуку підозрюваного ОСОБА_4 із якою сторона захисту не погоджується. Крім цього, вказує на певні процесуальні дії слідчого судді, які ним сприйняті як прояв упередженості.
Ключовим аспектом відводу, як цілісного інституту кримінального провадження, є упередженість слідчого судді при розгляді справи, яка перебуває у його провадженні. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду призюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швецарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).
Не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Суд зазначає, що непогодження з процесуальними рішеннями слідчого судді в інших справах не є підставою для його відводу, передбаченою п.4 ч.1 ст.75 КПК України. Так непогодження сторони захисту із ухвалою слідчого судді, якою надано дозвіл на проведення обшуку підозрюваного, не може бути визначальною в оцінці об`єктивності та неупередженості дій слідчого судді під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. При цьому, норми КПК України не передбачають можливості судді перевіряти на предмет законності прийняті суддею, якому заявлено відвід, процесуальні рішення, аналізувати порядок їх прийняття.
Те, що заявник, внаслідок суб`єктивних міркувань не погоджується з процесуальними діями та рішенням слідчого судді не свідчить про його упередженість та необ`єктивність.
Як вбачається з практики Європейського Суду про захист прав людини найважливішим питанням здійснення правосуддя незалежним, неупередженим та безстороннім судом є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість в демократичному суспільстві. В ряді рішень ЄСПЛ: Падовані проти Італії від 26.02.1993 р., Фей проти Австрії від 28.02.1993 р., Пуллар проти Сполученого Королівства від 10.06.1996 - на підставі тлумачення вищезазначеної статті Конвенції сформульовані загальні критерії безстороннього суду: суд повинен бути суб`єктивно та об`єктивно неупередженим - жоден з членів суду не може відкрито проявляти упередженість та особисту небезсторонність, при цьому особиста неупередженість є, доки не буде доведено інше і суд повинен бути об`єктивно безстороннім, т.б. необхідні достатні гарантії, які виключають будь-які сумніви з цього приводу. При цьому вирішується питання, чи дозволяють певні факти, які можливо перевірити, незалежно від поведінки судді, поставити під сумнів його неупередженість і чи можуть ці побоювання сторони вважатися об`єктивно обґрунтованими. Обов`язкового встановлення доказів, які б свідчили про реальний прояв суддею заінтересованості в остаточному рішенні по справі або про його намір не об`єктивно його вирішити не потрібно, достатньо вже того, що є підстави допускати можливим прояв його неупередженості. Існує два методи встановлення того, чи є суд неупередженим: перший полягає в спробі визначити особисте переконання або зацікавленість у справі конкретного судді, а другий - у визначенні того, чи зміг суддя забезпечити гарантії, що дають змогу позбавитися будь-яких правомірних сумнівів з цього питання.
Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).
Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд з прав людини також вказує, що необхідно перевірити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7серпня 1996 poку, п. 58).
Під час розгляду заяви про відвід доказів, які б беззаперечно свідчили про наявність упередженості чи необ`єктивності слідчого судді ОСОБА_6 під час розгляду клопотання про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, надано не було. Посилання сторони захисту на упередженість слідчого судді ґрунтується на власних припущеннях та суб`єктивних судженнях.

Однак, за викладених обставин враховуючи, що в сторони захисту в даному випадку склалося враження щодо упередженості та необ`єктивності слідчого судді ОСОБА_6 , з метою недопущення виникнення щонайменших сумнівів учасників процесу в об`єктивному та неупередженому розгляді клопотання слідчим суддею, а також уникнення будь-яких сумнівів учасників процесу у об`єктивності, законності і обґрунтованості вирішення справи, суд вважає за можливе задовольнити заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_6 ..
Керуючись статтями 2, 21, 75, 76, 80, 107, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву підозрюваного ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_6 ,- задовольнити.
Передати клопотання старшого слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження за №0000851 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 (справа №308/7525/21) до канцелярії Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області для виконання вимог ст.35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1