У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/1740/19 № 1-кс/610/488/2021

м. Балаклія 07.07.2021 року

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції скаргу на рішення дізнавача про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в:

Заявник просить:

скасувати постанову начальника СД ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 14.06.2021р. про закриття кримінального провадження № 0000572;

притягнути до кримінальної відповідальності начальника сектору дізнання ОСОБА_4 за невиконання судового рішення шляхом направлення відомостей в прокуратуру, відповідно до ст. 214 КПК України.

Обґрунтовує скаргу тим, що досудове розслідування проведено неякісно, неповно.

В суді заявник скаргу підтримав з наведених у ній підстав. Зазначив, що оскаржувану постанову отримав 24.06.2021р. Вказав, що його в рамках цього кримінального провадження не допитували, не встановили ступінь тяжкості наявних у нього тілесних ушкоджень, для проведення судово-медичної експертизи його також не запрошували.

Дізнавач ОСОБА_5 надав суду заяву про розгляд даної скарги за його відсутності, однак, з наявних у суду матеріалів не вбачається, що він уповноваженні на проведенні дізнання у цьому кримінальному провадженні, натомість повідомлений про розгляд скарги уповноважений дізнавач для участі у її розгляді не прибув, клопотань про відкладення її розгляду не подавав. За правилом ч. 3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Із наданих до суду матеріалів встановлено, що СД ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області проводилось досудове розслідування за кримінальним провадженням № 0000572, відомості про яке 10.06.2019р. було внесено до ЄРДР за ч. 1 ст. 125 КК України.

За постановою начальника СД ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 14.06.2021р. вказане кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутністю складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Оскаржуване рішення обґрунтовується тим, що при проведенні досудового розслідування даного кримінального провадження доказів спричинення фізичної, матеріальної або моральної шкоди ОСОБА_3 здобуто не було, документів або доказів самим заявником щодо завдання йому шкоди будь-якого характеру надано не було. Отже, в даному випадку відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 КК України, оскільки у ОСОБА_3 не виявлено ніяких тілесних ушкоджень в ході проведення судово-медичної експертизи у зв`язку з його відсутністю на експертизі.

Оцінюючи на предмет законності оскаржувану постанову слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Разом з цим, слідчим при закритті кримінального провадження зазначених вимог закону не дотримано, постанова є такою, що винесена передчасно на підставі неповно проведеного досудового розслідування без всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Так, в оскаржуваній постанові не зазначено про проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій у цьому кримінальному провадженні, спрямованих на всебічне, повне й неупереджене дослідження всіх його обставин, взагалі не вбачається про їх проведення під час досудового розслідування і фактичне проведення досудового розслідування; не вказано про зібрані докази, їх аналіз, висновки.
Викладені в оскаржуваній постанові обставини події за участі ОСОБА_3 і ОСОБА_6 не ґрунтуються на матеріалах досудового розслідування, вони не встановлені при проведені досудового розслідування, оскільки було проведено лише формальну судово-медичну експертизу, не ґрунтуються на вироку, який набрав законної сили. Виклад обставин перенесений з обвинувального акта щодо ОСОБА_3 .

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що рішення про закриття кримінального провадження є передчасним, досудове розслідування проведено неефективно, не відповідає завданням кримінального провадження, без перевірки спричинення ОСОБА_3 умисного легкого тілесного ушкодження, на підставі сукупності здобутих доказів.

По суті, після скасування попередньої постанови про закриття вказаного кримінального провадження, жодних нових слідчих (розшукових), інших процесуальних дій не проведено.

Під час проведення досудового розслідування не було навіть допитано самого заявника ОСОБА_3 , іншого учасника події ОСОБА_6 , не встановлено яким чином у ОСОБА_3 було зафіксовано тілесні ушкодження, чи знаходився він на лікуванні, чи звертався за медичною допомогою тощо, не встановлено його причини неявки для проведення судово-медичної експертизи, відсутні дані про його направлення для проведення вказаної експертизи.

З огляду на це в суді не доведено, що досудове розслідування проведено з дотриманням вимог ст. 2, ч.ч. 1-2 ст. 9, ст. 36, ч. 4 ст. 38, ст.ст. 39, 40, ст.ст. 91-94 КПК України, застосовані всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, а процесуальним керівником досудового розслідування та керівником органу досудового розслідування в повній мірі використані їх повноваження.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на його розгляд сторонами кримінального провадження та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Водночас, зі змісту ч. 2 ст. 307 КПК України не вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність дізнавача під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про направлення відомостей в прокуратуру, відповідно до ст. 214 КПК України, щодо притягнення до кримінальної відповідальності посадової особи за невиконання судового рішення.

Таким чином, вирішення цього питання до повноважень слідчого судді не віднесено, а така вимога заявника не ґрунтується на кримінальному процесуальному законі, тому задоволенню не підлягає.

Заявник не позбавлений можливості самостійно подати заяву про вчинене кримінальне правопорушення в порядку ст. 214 КПК України.

Крім того, звертаю увагу на те, що кримінальне провадження не оформлено у відповідності правил діловодства, пронумеровано лише 26 з 32 аркушів, а опис змісту зроблено до 13 аркушу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-310 КПК України,

п о с т а н о в и в:

1.Скаргу задовольнити частково.

2.Скасувати постанову начальника СД ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 14.06.2021р. про закриття кримінального провадження № 0000572.

3.В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1