Справа № 521/7440/21
Номер провадження:1-кс/521/2508/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2021 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Одесі клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування №0000651 від 24.05.2021 року відносно:

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зі слів працюючого в інтернет-магазині, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
З клопотання вбачається, що 24 травня 2021 року, приблизно о 00:00 годині, перебуваючи у м. Одеса по вул. Варненська, 16 ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, з метою вчинення злочину проти власності потерпілої особи, під`їхав на транспортному засобі марки «Mercedes C220», державний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, в кузові седан, під керуванням ОСОБА_8 до потерпілого ОСОБА_9 , який перебував на зупинці громадського транспорту за вищевказаною адресою.
В подальшому, потерпілий ОСОБА_9 підійшов до транспортного засобу марки «Mercedes C220» державний номер НОМЕР_1 , та відчинив задні двері. В цей час ОСОБА_5 , діючи відповідно до визначеної йому ролі, з метою викрадення та утримання потерпілого ОСОБА_9 , тобто позбавлення його можливості залишити вказаний автомобіль, підійшовши ззаду до останнього, із застосуванням фізичної сили, шляхом поштовху, протиправно, всупереч волі потерпілого, заштовхав його до салону транспортного засобу марки «Mercedes C220» державний номер НОМЕР_1 , де в той час вже знаходились ОСОБА_8 , який перебував за кермом вищевказаного автомобілю та ОСОБА_7 , який знаходився в салоні автомобілю на задньому пасажирському сидінні.
Після цього, ОСОБА_8 , діючи спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб, утримуючи потерпілого вказаному транспортному засобі покинули місце вчинення кримінального правопорушення. По невстановленому на даний час досудовим розслідуванням маршруту, останні пересувались на вказаному автомобілі по території міста Одеси разом із ОСОБА_9 , погрожуючи весь час перебування останнього в салоні автомобіля фізичною розправою, зґвалтуванням, наносячи тілесні ушкодження та погрожуючи ножем. В невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений час до ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 приєдналась невстановлена особа, яка також погрожувала потерпілому ножем та наносила тілесні ушкодження.
Вказані особи, перебуваючи в автомобілі відкрито відібрали у ОСОБА_9 належний йому телефон Iphone 7 вартістю 8 тис. грн. та вимагали в останнього розблокувати смартфон, на що ОСОБА_9 відмовив. Також у потерпілого, ОСОБА_8 , діючи спільно із ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та невстановленою особою, відкрито відібрали грошові кошти в сумі 100 грн. та банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_2 , яка матеріальної цінності не має.
Не отримавши від ОСОБА_9 інформації, необхідної для розблокування викраденого телефону, перебуваючи у АДРЕСА_2 , неподалік АЗС «ОККО», приблизно о 05 год. 00 хв., ОСОБА_8 зупинив автомобіль, після чого ОСОБА_7 дістав потерпілого із салону авто утримуючи руками за шию та стиснув її, від чого останній втратив свідомість та упав на землю. ОСОБА_8 , діючи спільно із ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та невстановленою особою залишили потерпілого неподалік проїжджої частини та втекли з місця події з викраденим майном.
Враховуючи вищевикладене, слідчий у своєму клопотання просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Прокурор у судовому засідання підтримав клопотання, оскільки вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.
Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення, вважав підозру необгрунтованою, вважав достатнім для ОСОБА_5 застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника.
Вивчивши клопотання з доданими матеріалами, а також вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступного.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення , 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
24 травня 2021 слідчим відділенням відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України.
24.05.2021 о 05:00 годині ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
24.05.2021 громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності захисника повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України.
В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 - має постійне місце реєстрації та проживання на території м. Одеси, зі слів працює в інтернет-магазині, та вперше притягується до кримінальної відповідальності, з наданої сусідами характеристики відносно ОСОБА_5 характеризується виключно позитивно.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» - «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Сторона обвинувачення зазначає, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 є запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя зауважує, що ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинно бути обрано такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.
Разом з тим, в частині наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання про необґрунтованість вказаного ризику, оскільки стороною обвинувачення жодним чином не обґрунтовується, на підставі та в зв`язку з якими обставинами, сторона обвинувачення прийшла до вказаних переконань, адже ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Слідчим суддею при розгляді клопотання встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які випливають з наступних підстав.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявний ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, так як він усвідомлює, що підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за якими законом передбаченого покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 10 років.
Також, встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме в разі того, що останній може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни ними показів в подальшому так як жодного з них не допитано у судовому засіданні.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 24.05.2021 року, встановлено, що ОСОБА_5 дійсно утримував потерпілого в салоні транспортного засобу марки "Mersedes", сірого кольору, однак, як зазначив потерпілий, ОСОБА_5 фізичної сили відносно нього не застосовував.
Виходячи із порівняльного аналізу правових позицій ЄСПЛ, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи їх переконливість. При цьому для застосування тримання під вартою як запобіжного заходу прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.
На думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено лише обставини встановлені в п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, однак не доведено необхідність застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При врахуванні тяжкості злочину потрібно враховувати раціональний зміст та ступінь суспільної небезпечності цієї особи, який дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний (обвинувачений) може ухилитися від слідства й суду. Проте сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується особі, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки це суперечило 6 презумпції невинуватості.
У цьому ключі послідовною та логічною є позиція ЄСПЛ, яка зводиться до наступного: наявність сильної підозри в тому, що особа вчинила тяжкий злочин, є, звичайно, таким чинником, що відноситься до суті питання, однак сама по собі тяжкість покарання не може бути виправданням утриманню під вартою.
Отже, застосування найсуворішого запобіжного заходу повинна оцінюватись не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявність такої небезпеки, або звести її до такого мінімуму, аби попереднє ув`язнення не виявилось невиправданим.
Підстави, які наведені в клопотанні слідчого, якими обґрунтовується необхідність обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , носять імовірний характер, та не всі ризики були обгрунтованні в судовому засіданні.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Згідно правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.
Отже, вищезазначені обставини в сукупності узгоджуються з європейськими стандартами та свідчать про можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, який, на думку слідчого судді, забезпечить належну подальшу процесуальну поведінку підозрюваного.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.
Викладені в клопотанні слідчого обставини не дають підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що відповідатиме меті та завданням кримінального провадження, та в повній мірі узгоджуватиметься з нормами національного законодавства.
Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 205 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування №0000651 від 24.05.2021 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до органів слідства, прокуратури та суду на визначений час;
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
- утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілим, та підозрюваними по цьому ж кримінальному провадженню;
Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 59 (п`ятдесят дев`ять) днів, в межах строку досудового розслідування і обчислюється з моменту оголошення ухвали, тобто з 26.05.2021 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 24.07.2021 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали про застосування цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 покласти на співробітників відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.

Контроль за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом покласти на співробітників відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом встановленого законом строку з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1