Справа № 761/5907/21
Провадження № 1-кс/761/4231/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 , подане в рамках кримінального провадження № 0000958, про передачу речового доказу на відповідальне зберігання,
В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання ОСОБА_5 , подане в рамках кримінального провадження № 0000958, про передачу речового доказу, а саме: автомобіля «Рендж Ровер», д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , на відповідальне зберігання володільцю ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000958 від 30.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Відповідно до фабули підозри, ОСОБА_3 30.10.2020 керуючи власним автомобілем «Рендж Ровер», д.н.з. НОМЕР_1 , під час перетину перехрестя вулиці Хрещатик та Майдану Незалежності втратив свідомість, внаслідок чого некерований автомобіль здійснив наїзд на двох пішоходів, які загинули.

Вказаний автомобіль в рамках зазначеного провадження вилучено та ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.11.2020 у справі № 761/35536/20 арештовано. Щодо вказаного автомобіля проведено експертизу, за наслідками якої складено висновок експерта щодо технічної справності автомобіля.

Заявник зазначає, що на даний час вказаний вище автомобіль зберігається на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: м. Київ, вул. Хоткевича, 20Б, при цьому, як доказ не становить подальшого значення для досудового розслідування та не містить на собі слідів кримінального правопорушення, у зв`язку з чим і просить передати транспортний засіб йому на відповідальне зберігання.

У судовому засіданні заявник та його представник клопотання підтримали в повному обсязі та просили задовольнити його з підстав зазначених у ньому.

Прокурор відділу Київської міської прокуратури у судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду скарги повідомлялася належним чином, на адресу суду надіслала заяву, у якій не заперечувала щодо задоволення клопотання та просили проводити розгляд клопотання без її участі.

У судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000958 від 30.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.11.2020 у справі № 761/35536/20 накладено арешт на транспортний засіб автомобіль марки «Рендж Ровер», д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 для забезпечення його зберігання як речового доказу у кримінальному провадженні.

За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Положеннями ст. ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з недоведеністю заявником, що у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту транспортного засобу марки «Рендж Ровер», д.н.з. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , відпала потреба, а також те, що заявником на теперішній час не доведено, що передача вказаного майна на відповідальне зберігання власнику можлива без шкоди для кримінального провадження, вважаю, що клопотання ОСОБА_5 є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Водночас, ризик того, що передання речового доказу на даному етапі досудового розслідування власнику в майбутньому може призвести до негативних наслідків для кримінального провадження, а саме до унеможливлення виявлення та фіксації всіх відомостей про обставини вчинення злочину та встановлення об`єктивної істини, не зменшився, тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 100, 170-174, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_5 , подане в рамках кримінального провадження № 0000958, про передачу речового доказу на відповідальне зберігання залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1