Справа № 461/5666/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/830/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року у м.Львові.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 15 липня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 15.07.2021 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обрано запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту з 23:00 год. до 06:00 год. доби строком до 15.09.2021 року з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Прокурор в кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вище вказану ухвалу слідчого судді, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів з визначенням застави в розмірі 969483,90 гривні.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог прокурор вказує, що слідчий суддя неповно розглянув клопотання слідчого, допустив невідповідність висновків фактичним обставинам справи, зокрема належним чином не врахував тяжкість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного з розтратою майна. Крім цього, прокурор зазначає, що домашній арешт не зможе запобігти заявленим ризикам в кримінальному провадженні, зокрема можливому переховуванню ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на досудове розслідування та знищенню будь-яких доказів в кримінальному провадженні.

Таким чином, з огляду на вказане, сторона обвинувачення вважає обраний запобіжний захід ОСОБА_7 у виді домашнього арешту таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та особі підозрюваного.

Захисник ОСОБА_11 в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою повністю відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог захисник вказує, що органом досудового розслідування не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та не доведено наявності обґрунтованої підозри. Також захисник вказує, що не враховано особу ОСОБА_7 , який має проблеми зі здоров`ям, міцні соціальні зв`язки, має на утриманні матір, батька, дружину та двох неповнолітніх дітей, постійне місце роботи, позитивну репутацію, раніше не судимий, та розмір ймовірної заподіяної шкоди органом досудового розслідування не доведений.

При апеляційному розгляді сторона захисту заперечила апеляційну скаргу прокурора, натомість підтримала свою апеляційну скаргу та наведені в ній мотиви.

Прокурор підтримав подану свою апеляційну скаргу та наведені в ній мотиви, заперечив апеляційну скаргу захисника.

Дослідивши матеріали клопотання слідчого, оскаржувану ухвалу слідчого судді, доводи апеляційних скарги сторони захисту та обвинувачення, пояснення сторін обвинувачення та захисту, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше п`яти років.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_7 31.05.2021 року оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Частиною 5 ст.191 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю з конфіскацією майна, тобто ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим докази доводять обставини, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, і таке стверджується доказами, що долучені до клопотання слідчого та слідчим суддею зроблено правильний висновок про її обґрунтованість.
Суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки слідчого судді про те, що органом досудового розслідування застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та заявлені ризики в кримінальному провадженні фактично обґрунтовуються лише тяжкістю пред`явленої підозри.

Крім цього, на переконання суду апеляційної інстанції при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчим суддею правильно враховано те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, має на утриманні дружину та двох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місце проживання, має стійкі соціальні зв`язки та добросовісно виконує процесуальні обов`язки на досудовому розслідуванні.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений час доби є співмірним можливим ризикам, які заявляє сторона обвинувачення, відповідає особі ОСОБА_7 та тяжкості пред`явленої йому підозри. Разом з тим, стороною обвинувачення не доведено того, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та запобігти можливим ризикам, так і стороною захисту не доведено повну безпідставність заявленого клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу.
У зв`язку з викладеним колегія суддів приходить до переконання про те, що апеляційні скарги прокурора та захисника не підлягають до задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у визначений час доби слід залишити без змін.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 15 липня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_6 та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: