У Х В А Л А
Справа № 338/462/21
Провадження № 1-кс/338/149/21

23 червня 2021 року селище Богородчани

Слідча суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Богородчанського відділу Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , скаржника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора,

в с т а н о в и л а:
Адвокат ОСОБА_4 - представник потерпілого у кримінальному провадженні №0000005, внесеному до ЄРДР 20 березня 2021 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, ОСОБА_5 - 18 травня 2021 року звернувся в суд зі скаргою на бездіяльність керівника Івано-Франківської окружної прокуратури, зокрема, просить зобов`язати останнього передати матеріали досудового розслідування (дізнання) кримінального провадження №0000005 від 20 березня 2021 року керівнику СВ відділення поліції №2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області.

Крім того, адвокат ОСОБА_4 оскаржив бездіяльність слідчого відділу відділення поліції №2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_5 від 16 березня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 146, 172, 189 КК України.

Ухвалою слідчої судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 19 травня 2021 року скаргу адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора та слідчого повернуто скаржнику.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду зазначену ухвалу слідчої судді від 19 травня 2021 року скасовано, постановлено нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_4 вирішено направити слідчому судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області для розгляду по суті.

З Івано-Франківського апеляційного суду матеріали скарги надійшли до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області 14 червня 2021 року та передані слідчій судді ОСОБА_1 для продовження розгляду на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14 червня 2021 року.

Ухвалою слідчої судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 14 червня 2021 року відкрито провадження за скаргою адвоката ОСОБА_4 від 18 травня 2021 року та призначено її до розгляду.

15 червня 2021 року адвокат ОСОБА_4 подав зміни та доповнення до скарги від 18 травня 2021 року та просив зобов`язати посадових осіб Івано-Франківської окружної прокуратури, уповноважених на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань в межах кримінального провадження №0000005 від 20 березня 2021 року відомості, які містяться у заяві ОСОБА_5 від 16 березня 2021 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 146, ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 189 КК України, а також зобов`язати посадових осіб Івано-Франківської окружної прокуратури передати матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0000005 від 20 березня 2021 року керівнику СВ відділення поліції №2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області та розпочати досудове розслідування.

На обґрунтування скарги зазначає, що старшим дізнавачем сектора дізнання відділення поліції №2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000005 за ч. 1 ст. 125 КК України, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 березня 2021 року.

Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань була заява ОСОБА_5 від 16 березня 2021 року, в якій останній просив внести відомості до ЄРДС та розпочати досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 146, ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 189 КК України, щодо ОСОБА_7 .

Всупереч вимогам ст. 214 КПК України такі відомості були внесені лише 20 березня 2021 року дізнавачем сектора дізнання відділення поліції №2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Разом з тим, у заяві ОСОБА_5 повідомив, що з весни 2019 року по березень 2021 року працював у ФОП ОСОБА_7 як експедитор, однак трудові відносини не були оформлені офіційно трудовим договором та не зареєстровані у фіскальних органах України. Після вимоги ОСОБА_5 щодо необхідності офіційного оформлення трудових відносин, ОСОБА_7 висунув надумані обвинувачення у крадіжках курятини та вимагав ніби-то привласнені ним кошти в розмірі 100 000 грн, а далі погрожував спалити його автомобіль, також обіцяв вбити його, вимагав віддати йому документи на автомобіль і сам транспортний засіб. Після чого в кабінеті ОСОБА_7 вдарив його кулами по тілу в область грудної клітки, забрав посвідчення водія. Потім приставив йому ( ОСОБА_5 ) до шиї канцелярський ніж, погрожуючи порізати. Тільки завдяки втручанню працівника магазину ОСОБА_7 припинив ці дії, однак, дізнавшись, що дружина ОСОБА_5 викликала поліцію, ОСОБА_7 зачинив на ключ його в своєму кабінеті. Тільки після приїзду працівників поліції ОСОБА_7 відкрив кабінет і відпустив ОСОБА_5 . З огляду на викладене, вважає, що в діях ОСОБА_7 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 146, ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 189 КК України.

В подальшому він (скаржник) в рамках кримінального провадження №0000005 звертався до дізнавача з клопотанням про звернення дізнавача до слідчого судді про надання дозволу на проведення управлінням Держпраці в Івано-Франківській області позапланової перевірки ФОП ОСОБА_7 з питань дотримання вимог трудового законодавства стосовно ОСОБА_5 . Постановою старшого дізнавача ОСОБА_6 від 02 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання, постанова мотивована тим, що в ході розслідування не встановлено достатніх доказів, які б давали підстави для кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 172 КК України, а досудове розслідування здійснюється за ч. 1 ст. 125 КК України.

Вважаючи, що органом досудового розслідування порушені вимоги ст. 9, 214 КПК України, він звернувся до керівника Івано-Франківської окружної прокуратури зі скаргою на дії органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 146, ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 189 КК України. У відповідь на скаргу 05 травня 2021 року надійшла відповідь про відмову у внесенні таких відомостей.

Враховуючи викладене, вважає, що невнесення відомостей до ЄРДР суперечить вимогам закону, призведе до неповного, необ`єктивного проведення досудового розслідування, порушення права ОСОБА_5 на справедливий суд.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_4 подану скаргу підтримав та просив таку задоволити з підстав, викладених у ній.

Прокурор ОСОБА_3 вважала таку необгрунтованою, просила відмовити у її задоволенні, так як відомості, викладені ускарзі ОСОБА_5 не дають підстав для внесенння таких до ЄРДС за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 146, ч.1 ст. 172, ч.1 ст. 189 КК України.

Заслухавши пояснення скаржника, прокурора, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000005, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які, серед іншого, полягають у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (частина 1 статті 11 КК України).

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до п. 2 Глави 1 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30 червня 2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення такого). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

У п. 36 постанови від 30 січня 2019 року (справа № 818/1526/18, провадження № 11-1263апп18) Велика Палата ВС вказала, що у межах цієї процедури слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У заяві від 16 березня 2021 року ОСОБА_5 зазначив, що з весни 2019 року по березень 2021 року працював у ФОП ОСОБА_7 як експедитор, однак трудові відносини не були оформлені офіційно трудовим договором та не зареєстровані у фіскальних органах України. Після вимоги ОСОБА_5 щодо необхідності офіційного оформлення трудових відносин, ОСОБА_7 висунув надумані обвинувачення у крадіжках курятини та вимагав ніби-то привласнені ним кошти в розмірі 100 000 грн, а далі погрожував спалити його автомобіль, а також обіцяв вбити його, вимагав віддіати йому документи на автомобіль і сам транспортний засіб. Після чого в кабінеті ОСОБА_7 вдарив його кулами по тілу в область грудної клітки, забрав посвідчення водія, потім приставив канцелярський ніж йому до шиї, погрожуючи порізати. Тільки завдяки втручанню працівника магазину ОСОБА_7 припинив ці дії, однак, дізнавшись, що дружина ОСОБА_5 викликала поліцію, ОСОБА_7 зачинив на ключ його в своєму кабінеті. Тільки після приїзду працівників поліції ОСОБА_7 відкрив кабінет і відпустив ОСОБА_5 .

За змістом ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 38 КПК України, передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому, положеннями ст.92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається не на заявника, а на слідчого і прокурора.

Згідно з ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч. 3 ст. 214 КПК України, здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Викладені в заяві чи повідомленні про вчинення кримінального правопорушення обставини підлягають перевірці, але така перевірка повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

Тобто чинний КПК України містить пряму заборону на здійснення процесуальних дій щодо перевірки обставин вчинення можливого кримінального правопорушення та збирання доказів без попереднього внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Наслідком такого порушення буде визнання всіх зібраних доказів недопустимими.

Як випливає з положень принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до п. 8 Глави 1 Розділу І Положення реєстраторами Реєстру є, прокурори, у тому числі керівники органів прокуратури; керівники органів досудового розслідування; керівники органів дізнання; слідчі органів поліції; дізнавачі підрозділів дізнання органів поліції.

Процесуальне керівництво у кримінальних провадженнях, які підслідні СВ відділення поліції №2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється Богородчанським відділом Івано-Франківської окружної прокуратури, який є структурним підрозділом Івано-Франківської окружної прокуратури.

З огляду на викладене, проаналізувавши зміст заяви ОСОБА_5 від 16 березня 2021 року, відомості у якій містять короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення щодо нього кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 146, ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 189 КК України, заява подана з дотриманням загальних вимог до таких заяв, приймаючи до уваги те, що невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 порушує його права, а також з огляду на те, що прокурором упродовж 24 годин після її отримання до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено не було, факти, наведені в заяві ОСОБА_5 , підлягають перевірці шляхом проведення слідчих дій після внесення відповідних відомостей до ЄРДР, слідча суддя приходить до висновку, що скаргу слід задоволити частково та зобов`язати посадових осіб Богородчанського відділу Івано-Франківської окружної прокуратури, уповноважених на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про вчинення кримінального правопорушення, в порядку, визначеному ст. 214 КПК України, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_5 від 16 березня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 189, ч. 1 ст. 146 КК України.

Разом з тим, дізнання - форма досудового розслідування, в якій здійснюється розслідування кримінальних проступків. Відповідно до п. а) ч.3 ст. 38 КПК України дізнання здійснюють підрозділи дізнання або уповноважені особи інших підрозділів, зокрема, органів Національної поліції. Провадження у кримінальному провадженні № 0000005 від 20 березня 2021 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, здійснюється сектором дізнання відділення поліції №2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області.

З огляду на викладене, а також на положення ч. 5 ст. 217 КПК України, відповідно до якої рішення про об`єднання матеріалів досудового розслідування відноситься до компетенції прокурора, скарга в частині зобов`язання посадових осіб Івано-Франківької окружної прокуратури передати матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0000005 від 20 березня 2021 року за ч. 1 ст. 125 КК України керівнику СВ відділення поліції №2 (смт. Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1)скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Рішенням Конституційного Суду України № 4-р(ІІ)/2020 від 17 червня 2019 року (у справі № 3-180/2018(1644/18) положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення було визнано такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), у зв`язку з чим ці положення втратили чинність з дня ухвалення такого рішення.

Керуючись ст. 303, 306 - 307, 376 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а:
Скаргу адвоката ОСОБА_4 задоволити частково.

Зобов`язати посадових осіб Богородчанського відділу Івано-Франківської окружної прокуратури, уповноважених на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про вчинення кримінального правопорушення, в порядку, визначеному ст. 214 КПК України, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_5 від 16 березня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 189, ч. 1 ст. 146 КК України.

В іншій частині скарги відмовити.

У відповідності до Рішення Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року № 4-р(II)/2020 ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 376 КПК України повний текст ухвали проголошений о 13 год 00 хв 25 червня 2021 року в залі судових засідань №4 в приміщенні Богородчанського районного суду Івано-Франківської області.

Слідча суддя ОСОБА_1