У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 120 181 100 400 018 51 від 15 вересня 2019 року ОСОБА_5 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 01 березня 2021 року стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Почапинці Лисянського р-ну Черкаської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
представників потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
потерпілої ОСОБА_10 ,
захисника ОСОБА_11 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 01.03.2021 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 120 181 100 400 018 51 від 15.09.2019 стосовно ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків обвинувального акта.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що в обвинувальному акті міститься загальна кількість потерпілих 438 особи, а в обвинувальному акті вказується, що злочинними діями заподіяно майнову шкоду потерпілим 442 особам,
Крім того, прізвища, ім?я та по-батькові потерпілих містять невідповідність з даними про них та даними, вказаними в обвинуваченні, не у всіх потерпілих вказані анкетні дані, а також деякі потерпілі вказуються в обвинувальному акті, як потерпілі, але при викладені обвинувачення не зазначається, яким чином і коли їм було заподіяно майнову шкоду діями ОСОБА_6 .
Також в даному обвинувальному акті обвинувачення не було сформульовано належним чином, оскільки воно містить істотні недоліки, що стосуються обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, є неконкретним та незрозумілим, зокрема в обвинувальному акті є посилання на Особа 1, 2, 3 без вказівки їх прізвищ.
Не погоджуючись з постановленою судом першої інстанції ухвалою, вважаючи її незаконною, прокурор у кримінальному провадженні № 120 181 100 400 018 51 від 15.09.2019 ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 01.03.2021 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування апеляційних вимог прокурор вказує, що поданий до суду обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки він містить відомості, які передбачені п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив і до нього додано передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.
Також прокурор посилається на те, що твердження захисника та доводи судді про те, що викладені прокурором в обвинувальному акті фактичні обставини не відповідають дійсності і суперечать матеріалам справи, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки в обвинувальному акті викладаються ті фактичні обставини вчинення обвинуваченими кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, за визначеним обсягом та способом, викладення ж фактичних обставин кримінального правопорушення у тексті обвинувального акта належить виключно до повноважень прокурора, а тому ані суд, ані інші учасники судового провадження не можуть вимагати від нього змінити їх виклад.
Крім того, прокурор звертає увагу, що одні й ті самі фактичні обставини та/або формулювання обвинувачення, що викладені в обвинувальному акті, людьми різного рівня розвитку можуть сприйматися та осмислюватися по-різному, але це не може свідчити про факт неконкретності обвинувачення або його незрозумілості.
Прокурор зазначає, що під час прийняття рішення судом щодо повернення обвинувального акта прокурору, в судовому засіданні, як зазначено в ухвалі, були присутні лише 24 з 438 потерпілих, а тому посилання на неправильність анкетних даних потерпілих - є безпідставними, оскільки судом безпосередньо їх особи не встановлювалися.
Окрім того, прокурор стверджує, що посилання суду на неправильність написання прізвищ потерпілих - з помилкою, не є підставою повернення обвинувального акта, оскільки ці порушення можна усунути в ході розгляду кримінального провадження і наявність цієї помилки не впливає на суть висунутого обвинувачення та не змінює правової кваліфікації інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення.
Учасники провадження про дату, час та місце судового розгляду повідомлені у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом, неявка яких в судове засідання суду апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду провадження.
Заслухавши доповідь головуючої судді, пояснення прокурора, потерпілої ОСОБА_10 , представників потерпілих на підтримку доводів апеляційної скарги прокурора в повному обсязі, пояснення ОСОБА_6 та в її інтересах захисника ОСОБА_11 , які заперечували проти задоволення апеляційних вимог, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Суд апеляційної інстанції розглядає провадження з дотриманням вимог ст. 62 Конституції України та ст. 404 КПК України в межах апеляційної скарги.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Як указують приписи ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити обов`язкові відомості, перелік яких є вичерпним.
Зокрема, обвинувальний акт, згідно з положеннями п. 5 вказаної норми процесуального закону, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта стосовно ОСОБА_6 прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, суд першої інстанції послався на те, що обвинувальний акт в кримінальному провадженні, на його переконання, не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки: містить суперечності щодо кількості потерпілих чи 438 особи, чи 442 особи; прізвища, ім?я та по-батькові потерпілих містять невідповідність з даними про них та даними, вказаними в обвинуваченні, не у всіх потерпілих вказані анкетні дані, а також деякі потерпілі вказуються в обвинувальному акті, як потерпілі, але при викладені обвинувачення не зазначається, яким чином і коли їм було заподіяно майнову шкоду діями ОСОБА_6 ; в обвинувальному акті обвинувачення не було сформульовано належним чином, оскільки воно містить істотні недоліки, що стосуються обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, є неконкретним та незрозумілим.
Проте, з висновками суду першої інстанції щодо повернення обвинувального акта саме з вказаних підстав погодитися не можна, оскільки органом досудового розслідування в обвинувальному акті у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 , на виконання вимог ч. 2 ст. 291 КПК України, викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення, яке, за своїм змістом, викладено з зазначенням часу, місця, способу та інших обставин вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статі) закону України про кримінальну відповідальність.
При цьому, висновки суду щодо того, що в обвинувальному акті формулювання обвинувачення є незрозумілим і унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, - не є беззастережними, з огляду на представлення інтересів обвинуваченої ОСОБА_6 у даному провадженні захисником ОСОБА_11 .
У будь-якому разі, такі твердження суду першої інстанції не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки, за будь-яких обставин, суд на стадії підготовчого судового засідання не може досліджувати та давати оцінку правильності чи хибності як викладеному в обвинувальному акті формулюванню обвинувачення на підставі викладених фактичних обставин кримінального правопорушення та які прокурор вважає встановленими, що підлягає доказуванню стороною обвинувачення тільки під час судового розгляду провадження, за результатами якого суд і формулює обвинувачення, визнане доведеним або приймає рішення про недоведеність обвинувачення//повністю або частково, або виправдовує обвинуваченого з підстав, визначених законом, з урахуванням і позиції захисту.
Водночас, слід зауважити, що позиція захисту, зокрема в суді апеляційної інстанції, про те, що в обвинувальному акті не вказані Особи 1, 2, 3 за прізвищами, роду діяльності та інше - не узгоджується з норами кримінального процесуального закону, оскільки в даному провадженні висунуто обвинувачення лише ОСОБА_6 і посилання в обвинувальному акті на вчинення іншими особами кримінального правопорушення, яким обвинувачення не висувалося, - є неприпустимим.
А тому, суд першої інстанції, приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору для усунення його недоліків, а саме з підстав, що даний обвинувальний акт всупереч ст. 291 КПК України не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення та послідовних фактичних обставин кримінального правопорушення, яке прокурор вважає встановленими, що порушує вимоги норм як чинного законодавства України, так і міжнародної практики, оскільки для повноцінного захисту своїх прав особа має право знати, в чому вона обвинувачується та підготуватись до захисту, - вийшов за межі своїх повноважень в підготовчому судовому засіданні, оскільки вони не узгоджуються з вимогами закону і положенням закону щодо розгляду провадження упродовж розумного строку безстороннім судом.
Не є підставою для повернення обвинувального акта і висновки суду щодо неправильності анкетних даних потерпілих, оскільки ці порушення, за їх наявності, можливо усунути в ході розгляду кримінального провадження, а також виправили ймовірні помилки в написанні анкетних даних потерпілих, які не впливають на суть висунутого обвинувачення та не змінюють правової кваліфікації інкримінованого ОСОБА_12 кримінального правопорушення.
Водночас необхідно зауважити, що під час прийняття рішення судом щодо повернення обвинувального акта прокурору, в судовому засіданні, як зазначено в ухвалі, були присутні лише 24 з 438 потерпілих, а тому посилання суду на неправильність анкетних даних потерпілих - є непереконливими, оскільки судом, безпосередньо, інші особи потерпілих не встановлювалися.
Отже, за відсутності інших підстав для повернення обвинувального акта прокурору, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 01.03.2021 з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
За викладеним, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 01 березня 2021 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 120 181 100 400 018 51 від 15 вересня 2019 року стосовно ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків обвинувального акта, - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції
Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3