Справа № 154/250/21 Провадження №11-кп/802/445/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.125 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 ,
потерпілого - ОСОБА_9 ,
законного представника потерпілого - ОСОБА_10 ,
представника потерпілого - ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000094 від 01.09.2020 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 12 березня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 12 березня 2021 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища міського типу Головне Любомльського району Волинської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, фактично проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, визнанно винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень.
Цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РОНКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) компенсацію заподіяної кримінальним правопорушенням моральної шкоди в розмірі 6 000 (шести тисяч) гривень.
Речовий доказ: сапку-рогач, яка передана на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області вирішено знищити.
Згідно вироку суду, 31 серпня 2020 року близько 12 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи поряд із будинком АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту, що виник на грунті особистих неприязних відносин, умисно наніс два удари металевою сапкою «рогачем» по голові ОСОБА_9 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді забійних ран обличчя та голови, які відносяться до категорії легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_7 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.125 КК України (а.с. 44-46).
В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого не оспорюючи висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та вирок в частині призначення ОСОБА_7 кримінального покарання у виді штрафу в розмірі 1200 гривень, зазначає, що вирок суду оскаржується в частині вирішення цивільного позову, а саме, у зв`язку з незгодою із сумою стягнення компенсації моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням. Вказує на те, що обвинуваченим було частково визнано суму заявленої у цивільному позові суми моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушення, а саме, в сумі 1000 (одна тисяча) гривень. У відзиві на заявлений цивільний позов та у судовому засіданні було зазначено, що позивачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження в потерпілого саме моральних страждань, факту погіршення психічного стану, змін у життєвих та інших стосунках тощо. З наданих суду медичних документів та доводів позивачем у судовому засіданні вбачається лише наявність у потерпілого легких тілесних ушкоджень, а саме забійна рана потиличної частини голови та забійна садина лобної частини чола. З медичних документів вбачається, що потерпілий не перебував на стаціонарному лікуванні, звертався лише амбулаторно 30.08.2020 року до хірурга та 01.09.2020 року - до невролога. Невролог відмітив лише скаргу на біль в тім`яній ділянці голови, більше ніяких відхилень у здорові потерпілого не було виявлено. Не було позивачем обгрунтовано з чого виходив визначаючи вартість моральної шкоди, не конкретизовано в чому полягає дана шкода. Вважає, що розмір задоволеної моральної шкоди в розмірі 6000 гривень є очевидно завищеним та таким, що не відповідає принципу соразмірності та справедливості, а тому, на його думку, підлягає зміні апеляційним судом. Просить суд вирок суду змінити в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 компенсацію заподіяної кримінальним правопорушенням моральної шкоди в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень. В решті вирок суду першої інстанції у справі залишити без змін (а.с.53-55).

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляційної скарги, захисника обвинуваченого, який свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задоволити; потерпілого, законного представника потерпілого, представника потерпілого, які заперечили, щодо задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого; прокурора, який заперечив доводи апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлялися про час, дату та місце розгляду вказаного кримінального провадження. Учасники провадження не заперечували, щодо продовження розгляду справи у його відсутності. Проте, його неприбуття не перешкоджає розгляду кримінального провадження відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.125 КК України та доведеність його вини у вчиненні цього проступку є правильними і ґрунтуються на зібраних у встановленому порядку та перевірених судом доказах, які ніким з учасників провадження не оспорюються, а тому апеляційний суд оскаржуваний вирок у цій частині не перевіряє.
Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою скасування вироку, судом апеляційної інстанції не встановлено.
Твердження захисника обвинуваченого щодо незгоди із сумою стягнення компенсації моральної шкоди у сумі 6000 гривень, заподіяної кримінальним правопорушенням, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Вирішуючи питання про цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди, місцевий суд, враховуючи понесені потерпілим моральні переживання, пов`язані із заподіянням йому фізичного болю та страждань, виникнення нервового напруження, яке набуло тривалого характеру, які виникли внаслідок заподіяння йому обвинуваченим тілесних ушкоджень, вимоги розумності та справедливості, задовольнив позов частково у розмірі 6000 (шість тисяч) гривень.

Відповідно до положень ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п.п.3, 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" N 4 від 31.03.1995 року, суд має з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань, за яких обставин і якими діями вони завдані, ступінь вини заподіювача, яких моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі він оцінює пов`язані з ними втрати, та з чого при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного спору. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визнаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує відсутність тяжких наслідків від вчиненого, короткочасний розлад здоров`я і, як наслідок, незмінність звичного життя потерпілого, відсутність погіршення здібностей потерпілого тощо.

Матеріалами справи доводиться, що потерпілий ОСОБА_9 від неправомірних дій ОСОБА_7 отримав легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад його здоров`я.
Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що нанесення обвинуваченим двох ударів металевою сапкою по голові потерпілого, спричинило останньому фізичні ушкодження, які безумовно супроводжувалися біллю та моральними (душевними) стражданнями.
При частковому задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, місцевим судом вірно враховано та доведено, що неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 заподіяно моральну шкоду, яка полягала у фізичному болю та стражданнях, які він переніс у зв`язку із нанесенням йому тілесних ушкоджень. Разом з тим суд першої інстанції вірно зважив і на те, що у потерпілого внаслідок заподіяння йому тілесних ушкоджень було порушено його звичний режим життя, оскільки тілесні ушкодження супроводжувалися короткочасним розладом здоров`я, лікування тривало до трьох тижнів.
Усі інші доводи захисника обвинуваченого, які викладені в апеляційній скарзі, і надані під час апеляційного розгляду справи ним щодо часткового задоволення цивільного позову в сумі 6000 гривень, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони були враховані судом першої інстанції при вирішенні цивільного позову, та відповідно, не спростовують висновків місцевого суду і не дають жодних підстав для зміни оскаржуваного вироку, як про це просить захисник обвинуваченого.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.
Підстав для зміни оскаржуваного вироку з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого, апеляційний суд не знаходить.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 12 березня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України залишити без змін.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді