УХВАЛА

Справа № 569/15041/21

1-кс/569/5317/21

30 липня 2021 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне клопотання слідчого Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, а саме: на об`єкт нерухомого майна, торгове приміщення, що за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) площею 10,8 м.кв., яке на праві приватної власності належить ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ), заборонити вчиняти будь-які дії щодо нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), які можуть спричинити зміну цілісності, реєстрації перереєстрацію вказаного нерухомого майна.

В обґрунтування клопотання вказав, що у провадженні СВ Рівненського РУП ГУ НП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №000027 від 14.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.362 КК України.

Із матеріалів клопотання вбачається, що за відсутності документів, які б підтверджували право власності ОСОБА_6 на об`єкт нерухомого майна площею 10,8 кв.м. по АДРЕСА_1 , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно внесено запис про право приватної власності останнього на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №54410159 державного реєстратора виконавчого комітету Корнинської сільської ради Рівненського району ОСОБА_7 .

05.07.2021 до окружної прокуратури надійшла заява про порушення його прав та вжиття заходів реагування від ОСОБА_8 щодо ймовірного незаконного будівництва по АДРЕСА_1 , що унеможливлює обслуговування фасаду його будівлі, так як здійснено прибудову до його даху та стіни.

В ході опрацювання інформації встановлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.10.2020 здійснено реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101 площею 10,8 кв.м. за відсутності будь яких правовстановлюючих документів.

Разом з тим, Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (надалі Закон) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; реєстраційна дія - це державна реєстрація прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, а також інші дії, що здійснюються державним реєстратором у Державному реєстрі прав, крім надання інформації з цього реєстру.

Згідно із частиною 1 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (ч.2 ст.18 Закону). Самі ж документи, що подаються для державної реєстрації прав, згідно ч. 1 ст. 22 Закону, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 ст. 24 Закону визначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) документи подано до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав, нотаріуса; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.

Однак, в порушення вказаних норм за відсутності документів, які б підтверджували право власності ОСОБА_6 на об`єкт нерухомого майна площею 10,8 кв.м. по АДРЕСА_1 , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно внесено запис про право приватної власності останнього на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 54410159 державного реєстратора виконавчого комітету Корнинської сільської ради Рівненського району ОСОБА_7 .

В подальшому, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_9 посвідчено договір купівлі продажу, серія та номер 390 від 04.06.2021 відповідно до якого новим власником торгового загальною площею 10,8 м.кв. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), що за адресою АДРЕСА_1 став ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Однак для посвідчення договору купівлі-продажу приватному нотаріусу не були надані документи, які б свідчили про право власності на вищевказане торгове приміщення, так як їх не існує.

28 липня 2021 року слідчим визнано в якості речового доказу об`єкт нерухомого майна, торгове приміщення, що за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) площею 10,8 м.кв..

З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке є предметом кримінального правопорушення з метою позбавлення будь-яких осіб можливості відчужувати (здійснювати реєстрацію чи перереєстрацію) вказане майно, оскільки незастосування вказаного заходу може призвести до відчуження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Слідчий у судовому засіданні клопотання про арешт майна підтримав, просив задоволити та проводи розгляд клопотання без повідомлення володільців нерухомого майна.

Заслухавши слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слід задовольнити із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України регламентовано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, а відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Як убачається із п.7 ч. 2 ст.131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.
Враховуючи, те що слідчим доведено, що об`єкт нерухомого майна, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тому з метою збереження речових доказів, запобігання знищення, втрати майна, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення даного клопотання та накладення арешту до прийняття процесуального рішення у даному кримінальному провадженні.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-173, 174, 175 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, торгове приміщення, що за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) площею 10,8 м.кв., яке на праві приватної власності належить ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ), заборонити вчиняти будь-які дії щодо нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), які можуть спричинити зміну цілісності, реєстрації перереєстрацію вказаного нерухомого майна.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя