ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 648/2450/20 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/94/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія умовно-дострокове звільнення
У Х В А Л А
іменем України

06 квітня 2021 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 , засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 15 вересня 2020 року про відмову в задоволенні спільного клопотання комісії ДУ «Дар`ївська виправна колонія №10» та спостережної комісії Білозерського району Херсонської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козачі Лагері Цюрупинського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
засудженого вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 21.03.2016 року за ч.1 ст.115 КК України на 7 років позбавлення волі,
початок строку: 27.10.2015 року, кінець строку: 27.04.2022 року.

в с т а н о в и л а:

Відмовляючи в задоволенні спільного клопотання комісії ДУ «Дар`ївська виправна колонія №10» та спостережної комісії Білозерського району Херсонської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , суд в ухвалі зазначив, що він характеризується посередньо, має 6 заохочень, які в більшості отримані засудженим безпосередньо перед настанням строку для застосування до нього умовно-дострокового звільнення, стягнень не мав, приймає участь у роботах по благоустрою установи та відділення, що є обов`язком засуджених, вирок суду в частині відшкодування витрат засудженим не виконано.
Водночас працевлаштований засуджений лише нетривалий час з травня 2019 року, тобто безпосередньо перед настанням строку для можливості застосування заохочувальних норм, до цього часу працевлаштований не був у зв`язку з його небажанням працевлаштуватись з посиланням на стан здоров`я, який документами не підтверджений, від заміни покарання більш м`яким засуджений також відмовився з посиланням на неможливість виконувати роботи за місцем відбуття такого покарання без обгрунтування наявності для цього підстав.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що матеріали справи не підтверджують того, що засуджений ОСОБА_8 довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, а тому він залишається суспільно небезпечним, враховуючи дані, що характеризують його особу, тяжкість злочину, за який він засуджений, та значної частини невідбутого строку призначеного покарання.

У поданих апеляційних скаргах:

- захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 посилається на необґрунтованість ухвали суду, просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою задовольнити клопотання комісії ДУ «Дар`ївська виправна колонія №10» та спостережної комісії Білозерського району Херсонської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 .. В обґрунтування доводів указує, що згідно із матеріалами провадження, ОСОБА_8 довів своє виправлення, оскільки має 6 заохочень, стягнень не має. У ДУ «Дар`ївська ВК №10» засуджений виявив бажання працювати та був працевлаштований. Багато часу приділяв навчанню та отримав виробничу професію електромонтера. Вважає, що засуджений ОСОБА_8 характеризується позитивно, а отже довів своє виправлення;

- засуджений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання. Зазначає, що має 6 заохочень, не має стягнень, працевлаштований, не є суспільно небезпечною особою, про що зазначено в клопотанні комісії ДУ «Дар`ївська виправна колонія №10» та спостережної комісії Білозерського району Херсонської області про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Проте судом першої інстанції на це не було звергнуто уваги. Також судом не було враховано його стан здоров`я. Вважає, висновки суду першої інстанції помилковими.

Заслухавши доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, доводи захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні вимоги, наведені ними, просили їх задовольнити, думку прокурора про залишення апеляційних скарг без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно зі ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до усталеної судової практики «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом першої інстанції при розгляді клопотання дотримано зазначених вище вимог закону в повному обсязі.

Як випливає з матеріалів провадження та наданої характеристики, за весь час відбування покарання в ДУ «Дар`ївська виправна колонія №10» засуджений ОСОБА_8 має 6 заохочень, які він отримав безпосередньо перед настанням строку для застосування до нього умовно-дострокового звільнення. Працевлаштований на промисловій зоні нетривалий час з травня 2019 року, приймає активну участь в роботах з благоустрою, що є обов`язком засуджених, вирок суду в частині відшкодування витрат засудженим не виконано.
Зважаючи на те, що висновок про застосування умовно-дострокового звільнення має ґрунтуватися на оцінці поведінки засудженого за весь час відбування покарання, колегія суддів не приймає до уваги твердження апелянтів про те, що засуджений ОСОБА_8 довів своє виправлення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи.

27.11.2018 року засудженому ОСОБА_8 відмовлено в переведенні до дільниці соціальної реабілітації як такому, що не стає на шлях виправлення;

10.04.2020 року рішення суду йому відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким.

Згідно із ст.6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я людини, передбаченого ч.1 ст.115 України.

З наданої характеристики з установи виконання покарань, довідки про заохочення та стягнення, довідки про заробітну плату випливає, що засуджений ОСОБА_8 прибув до установи 11.05.2016 року, за весь час відбування покарання отримав незначну кількість заохочень, більшість з яких датована за 2020 рік, які він отримав перед настанням строку для застосування до нього умовно-дострокового звільнення, стягнень не мав, був працевлаштованим нетривалий час з травня 2019 року, тобто безпосередньо перед настанням строку для можливості застосування заохочувальних норм, до цього часу працевлаштований не був.
Посилання апелянтів на сумлінну поведінку і сумлінне до праці ОСОБА_8 , зокрема, активну участь в роботах з благоустрою, його навчання та отримання виробничої професії, за що ним отримано подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, не свідчать про те, що він довів своє виправлення, та, зважаючи на характеристику особи в цілому, не мають достатнього ступеня доведеності обставин, які мають бути прийняті до уваги для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Твердження апелянтів про незадовільний стан здоров`я засудженого ОСОБА_8 , що перешкоджало його працевлаштуванню, нічим не підтверджуються. Відомості про те, що засуджений ОСОБА_8 проходив медичний огляд у зв`язку із наявними захворюванням згідно Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженому Наказом Міністерства Юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України 15.08.2014 № 1348/5/572, яким визначена процедура підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою, в матеріалах справи відсутні, не надано їх стороною захисту під час апеляційного розгляду.

Наведені вище обставини в їх сукупності свідчить про те, що засуджений ОСОБА_8 лише стає на шлях виправлення, але не довів його в обсязі достатньому для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відповідно до положень ст.81 КК України.

А тому процес змін в особистості засудженого ОСОБА_8 за весь час відбування покарання, ще не свідчить про його виправлення.

Отже висновок суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_8 не довів своє виправлення, є обґрунтованим, з яким погоджується і колегія суддів.

Порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання комісії ДУ «Дар`ївська виправна колонія №10» та спостережної комісії Білозерського району Херсонської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , під час апеляційного розгляду не встановлено.

Посилання засудженого про ненадання йому юридичного допомоги, слід визнати надуманими, оскільки судом йому було призначено захисника для розгляду зазначеного вище клопотання щодо нього.

Підстав для скасування ухвали суду першої та задоволення апеляційних скарг захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 , колегія судів не знаходить.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 15 вересня 2020 року про відмову в задоволенні спільного клопотання комісії ДУ «Дар`ївська виправна колонія №10» та спостережної комісії Білозерського району Херсонської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4