Номер провадження: 11-сс/813/890/21
Номер справи місцевого суду: 946/3968/21 1-кс/946/1355/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 травня 2021 року про повернення клопотання Керівника Регіонального Центру Демократичного Цивільного Контролю воєнної організації та правоохоронних органів держави, Сектору Безпеки та Оборони України Головної Ради Українських Офіцерів у місті Ізмаїл Одеської області ОСОБА_6 про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді відсторонення від посади прокурорів Ізмаїльської окружної прокуратури,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 травня 2021 року клопотання Керівника Регіонального Центру Демократичного Цивільного Контролю воєнної організації та правоохоронних органів держави, Сектору Безпеки та Оборони України Головної Ради Українських Офіцерів у місті Ізмаїл Одеської області ОСОБА_6 про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді відсторонення від посади прокурорів Ізмаїльської окружної прокуратури - повернуто заявнику.

Рішення суду мотивоване тим, що клопотання про відсторонення особи від посади подається слідчому судді під час досудового розслідування прокурором чи слідчим за погодженням з прокурором, а тому Керівник Регіонального Центру Демократичного Цивільного Контролю воєнної організації та правоохоронних органів держави, Сектору Безпеки та Оборони України Головної Ради Українських Офіцерів у місті Ізмаїл Одеської області ОСОБА_6 , згідно приписів п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, не є належним суб`єктом звернення із вказаним клопотанням.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є необґрунтованою, зокрема, стверджує, що:

- чинна редакції КПК не повністю передбачає чіткі та ефективні механізми гарантування та захисту прав людини у кримінальному проваджені. Зокрема висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_6 , відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, не є належним суб`єктом звернення із вказаним клопотанням суперечить Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод;

- перебуваючи на займаних посадах, прокурори ОСОБА_7 , ОСОБА_8 можуть перешкодити встановленню істини у вказаних кримінальних провадженнях шляхом впливу на свідків, що працюють у Ізмаїльській окружній прокуратурі Одеської області, Ізмаїльському РВП ГУНП в Одеській області.

Посилаючись на викладене, апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу і ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання ОСОБА_6 про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді відсторонення від посади прокурорів Ізмаїльської окружної прокуратури.

Позиції учасників судового розгляду.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 наполягав на вимогах апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Прокурор, якого про дату, час та місце судового засідання було сповіщено належним чином, у судове засідання не з`явився.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою ОСОБА_6 посилається на ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як на підставу вважати, що чинна редакції КПК не повністю передбачає чіткі та ефективні механізми гарантування та захисту прав людини у кримінальному проваджені. Зокрема, на думку апелянта, висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_6 , відповідно до приписів п.3 ч. 1 ст. 303 КПК України, не є належним суб`єктом звернення із вказаним клопотанням суперечить Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Апеляційний суд, відхиляючи такі доводи апелянта, звертає увагу на наступне.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків.
Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно ч. 1 ст. 30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження, має відбуватись з дотриманням певних умов.
Згідно із ч.1 ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить про те, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним з яких є відсторонення від посади.

Згідно зі ст. 154 КПК України відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.

Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 155 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування або суду під час судового провадження із клопотанням про відсторонення особи від посади. Із клопотанням про відсторонення особи від посади до органів державної влади, зазначених у частині третій статті 154 цього Кодексу, має право звернутися прокурор, а про відсторонення від посади Голови Національного агентства з питань запобігання корупції, його заступника - Генеральний прокурор або заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

24.05.2021 року Керівник Регіонального Центру Демократичного Цивільного Контролю воєнної організації та правоохоронних органів держави, Сектору Безпеки та Оборони України Головної Ради Українських Офіцерів у місті Ізмаїл Одеської області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням, яким просить: винести ухвалу, якою задовольнити клопотання про відсторонення від посади прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; застосувати захід забезпечення кримінального провадження у виді відсторонення від посади прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області строком до завершення розслідування кримінальних проваджень, порушених проти них, але не менше ніж на 2 місяці: - № ЄРДР 0000044 від 30.11.2020 р. за ч. 1 ст. 365 КК України за фактом перевищення службового становища співробітниками Ізмаїльської місцевої прокуратури, УСБУ в Одеській області та Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області в ході здійснення досудового розслідування КП 0000023 від 07.05.2019; - №ЄРДР 0000690 від 15.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення по перешкоджанню громадській діяльності Головній Раді Українських Офіцерів, передбаченого ст. 170 КК України; - № ЄРДР 0000014 від 13.04.2020 року за ст. 365 КК України про протиправні дії під час проведення обшуку 13.09.2019 року, у тому числі щодо зникнення та незаконного вилучення певних речей під час обшуку; - кримінальне провадження №000040 від 18.09.2020 року за ст. 366 КК України - службове підроблення в ході здійснення досудового розслідування КП 0000023 від 07.05.2019; - № ЄРДР 0000155 від 02.09.2020 року за ст. 356 КК України про те, що невідома група осіб намагається вчинити відносно ОСОБА_6 протиправні дії; вилучити у прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 службові посвідчення прокурорів.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Враховуючи наведене вище та виходячи з того, що відповідно до вимог діючого КПК України клопотання про відсторонення особи від посади подається слідчому судді під час досудового розслідування прокурором чи слідчим за погодженням з прокурором, то, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що Керівник Регіонального Центру Демократичного Цивільного Контролю воєнної організації та правоохоронних органів держави, Сектору Безпеки та Оборони України Головної Ради Українських Офіцерів у місті Ізмаїл Одеської області ОСОБА_6 , згідно приписів п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, не є належним суб`єктом звернення із вказаним клопотанням, а отже підлягає клопотання поверненню.

Наведені у апеляційній скарзі доводи апеляційний суд не вбачає достатніми для скасування ухвали слідчого судді.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Аналізуючи вищевикладені обставин в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись статями 131, 154, 155, 370-372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Ізмаїльського районного суду Одеської області від 24 травня 2021 року про повернення клопотання Керівника Регіонального Центру Демократичного Цивільного Контролю воєнної організації та правоохоронних органів держави, Сектору Безпеки та Оборони України Головної Ради Українських Офіцерів у місті Ізмаїл Одеської області ОСОБА_6 про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді відсторонення від посади прокурорів Ізмаїльської окружної прокуратури залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4