Справа № 184/1499/20
Провадження № 1-кп/0182/491/2021
У Х В А Л А
Іменем України
11.06.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі в режимі відеоконференції об`єднані кримінальні провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000457 від 29 червня 2020 року стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч.3 ст.186, ч.2 ст. 342 КК України, за №0000613 від 28.10.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , за правовою кваліфікацією за ч.3 ст.187 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
законного
представника ОСОБА_9 ,
В С Т А Н О В И В:

Колегією суддів Нікопольського міськрайонного суду під головуванням ОСОБА_1 відповідно перебуває об`єднане кримінальне провадження за №0000457 стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч.3 ст.186, ч.2 ст. 342 КК України і за №0000613 за обвинуваченням ОСОБА_3 і ОСОБА_4 за правовою кваліфікацією за ч.3 ст.187 КК України. Стосовно обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 12 червня 2021 року.

24.05.2021 р. до суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Відповідно до розділу п.п.5 п.20-5 ХІ Перехідних положень КПК України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою воно може бути розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.

Суддя ОСОБА_10 , яка є членом колегії перебуває у щорічній відпустці, а на даний час продовжують діяти обмеження, встановлені на період карантину, що дає можливість головуючому судді одноособово вирішити клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу.

Обвинувачені ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до зали суду недоставлені, від участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовились. При цьому, прокурором надано розписки про отримання кожним з обвинувачених особисто 24.05.2021р. зазначеного клопотання прокурора. До тепер заперечень щодо суті клопотання від обвинувачених до суду не надходило.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на час судового розгляду справи, але не більше двох місяців, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України. На думку прокурора, існує ризик переховування обвинувачених від суду, оскільки у разі доведеності їх провини, кожному з них може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років. Обвинувачені вчинили особливо тяжкий корисливий злочин, через короткий проміжок часу після пред`явлення їм підозри за вчинення аналогічного корисливого злочину. Стосовно кожного з обвинувачених в провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебувають на розгляді інші кримінальні провадженні за їх обвинуваченням у вчиненні тяжких корисливих злочинів. Обвинувачені не мають постійного законного джерела доходу, сталих родинних зв`язків, що в подальшому може спонукати їх до вчинення нових злочинів, зокрема ОСОБА_3 , який перебував під домашнім арештом, в нічний час доби вчинив повторно новий тяжкий злочин стосовно потерпілого, з яким знайомий. Обвинувачений ОСОБА_4 був оголошений у розшук в іншому кримінальному провадженні під час судового розгляду, т.я. ухилявся від явки до суду. Жоден з них не навчається, не працює, а тому ризик вчинення інших кримінальних правопорушень обґрунтовано існує. До того ж, обвинуваченні можуть впливати на потерпілого, оскільки вчинили злочин за місцем мешкання останнього, а особисто ОСОБА_3 повторно вчинив злочин стосовно цього ж потерпілого. За таких обставин прокурор категорично заперечувала проти зміни запобіжного заходу стосовно неповнолітнього ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки, на її думку, законний представник неповнолітнього обвинуваченого не може контролювати поведінку свого сина, а ОСОБА_4 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, був оголошений у розшук і жодного разу сумлінно не виконував покладені на нього процесуальні обов`язки.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора і наполягав на продовженні строку тримання під вартою стосовно обох обвинувачених, особливо стосовно ОСОБА_3 , який на його думку є «безбашеним», який вийшов з-під контролю батька і у разі перебування останнього на волі, буде існувати загроза його життю.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_8 та законний представник ОСОБА_9 заперечували щодо наявності ризиків, зазначених в клопотанні прокурора і просили змінити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, за місцем мешкання його батька, який є законним представником, за адресою АДРЕСА_1 .
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_7 , заперечувала проти клопотання прокурора, вважаючи його необґрунтованим і таким, що слід залишити без задоволення, оскільки ризики і підстави, зазначені в клопотанні, не доведені сукупністю відповідних доказів.
Заслухавши доводи прокурора, сторони захисту, думку потерпілого, дослідивши наявні матеріали провадження, вважаю, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 підлягає задоволенню на даній стадії судового розгляду.
Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на особисту свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011, „Осаковський проти України від 17.07.2014 та ін).

При вирішенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 суд бере до уваги те, що останні обвинувачуються у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, з конфіскацією майна. Обвинувачений ОСОБА_3 , який є неповнолітнім, раніше вчиняв злочини, передбачені ч.3 ст.187 КК України за яким кримінальне провадження вже знаходяться на розгляді в Нікопольському міськрайонному суді. Він виховується в неповній родині, має затримку розумового розвитку, але його батько ОСОБА_9 не здатний контролювати поведінку свого сина. Впливу на сина він не має, не є для нього авторитетом, оскільки інколи зловживає алкогольними напоями і не зміг забезпечити дотримання неповнолітнім ОСОБА_3 обмежень, покладених на нього ухвалою суду щодо обрання стосовно останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у зазначеному кримінальному провадженні. Так, неповнолітній ОСОБА_3 в нічний час доби неконтрольовано пересувався по території м. Покров і повторно вчиняв кримінальні правопорушення. Таким чином, запобіжний захід у виді домашнього арешту, обраний раніше стосовно ОСОБА_3 в одному з об`єднаних кримінальних проваджень, не запобіг вчиненню ним нового особливо тяжкого злочину за змовою з іншою особою ОСОБА_4 . Тому, клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_11 на більш м`який, у вигляді домашнього арешту за місцем проживання законного представника, не може бути задоволене, оскільки такий запобіжний захід вже було обрано і він не виявився дієвим.

Обвинувачений ОСОБА_4 не працює, не навчається, сталих родинних зв`язків не має. Він не є інвалідом, не має утриманців, але не працює офіційно і фактично є соціально неадаптованої особою. ОСОБА_4 розуміє невідворотність покарання у виді позбавлення волі за вчинення ним за домовленістю з неповнолітнім ОСОБА_3 особливо тяжкого злочину. Тому, є достатні підстави вважати, що обвинувачений, усвідомлюючи ці обставини, може ухилятися від суду, оскільки раніше він був оголошений Нікопольським міськрайонний судом у розшук в іншому кримінальному провадженні за його ж обвинуваченням у скоєнні особливо тяжкого злочину.

Крім того, очевидна наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, можуть незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_12 , так як вони вчинили злочин за місцем мешкання останнього, а ОСОБА_3 раніше вчиняв відносно цього ж потерпілого інші кримінальні правопорушення, зокрема злочин, передбачений ч.3 ст.186 КК України. До того ж, в провадженні Нікопольського міськрайонного суду знаходяться інші кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та окремо за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні особливо тяжких злочинів за попередньою змовою з іншими особами.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження наявні численні повідомлення потерпілого ОСОБА_12 до правоохоронних органів про те, що ОСОБА_3 неодноразово приходив до його домоволодіння, де вчиняв дрібні крадіжки, спричиняв тілесні ушкодження останньому, і він боїться, що ОСОБА_3 знову може прийти до його помешкання. В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора і наполягав на продовженні строку тримання під вартою стосовно обвинувачених.

Запобігти цим ризикам може лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Враховуючи тяжкість вчинених злочинів і можливе покарання, яке може бути призначене обвинуваченим, у разі доведеності їх провини, будь який інший запобіжний захід, не зможе запобігти існуванню наявних ризиків.

Крім того, в оточенні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 немає осіб, які заслуговують на довіру та можуть забезпечити виконання кожним з них процесуальних обов`язків і зобов`язатися за необхідності доставляти їх до суду на першу вимогу.

Тому, ризики, передбачені п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, продовження вчинення інших кримінальних правопорушень є доведеними.

Враховуючи встановлені обставини, репутацію кожного з обвинувачених, вважаю за необхідне продовжити раніше обраний стосовно кожного з обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою. Разом з тим, враховуючи практику ЄСПЛ, продовжуючи дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаю за можливе, як альтернативний запобіжний захід, визначити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 , розмір застави, оскільки його законний представник готовий взяти на себе відповідні зобов`язання і поручитися за процесуальну поведінку свого сина. При цьому, розмір застави слід визначити тим ступенем довіри, при якому перспектива її втрати, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Тому, вважаю, що застава у максимальному розмірі - 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 681000 гривень буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ч.3 ст. 331 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк судового розгляду, але не більше двох місяців, а саме до 09 серпня 2021 року.
Визначити для обвинуваченого ОСОБА_3 заставу у сумі кратній 300 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 681000 ( шістсот вісімдесят одна тисяча) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду протягом стоку дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається особою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави і зобов`язаний виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених на обвинуваченого у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк судового розгляду, але не більше двох місяців, а саме до 09 серпня 2021 року.
В задоволенні клопотань захисника ОСОБА_8 , яке підтримав законний представник ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 - відмовити.

Копію ухвали направити начальнику ДУВП 4 для виконання і для вручення обвинуваченим.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий -
суддя : ОСОБА_1