Справа № 463/6498/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/22/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові, дистанційно в режимі відеоконференції з Волинським апеляційним судом, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2020 року якою відмовлено у задоволені скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

скаржника - адвоката ОСОБА_6 ,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14.12.2020 було відмовлено у задоволенні скарги представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на рішення слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_9 від 01.07.2020 про закриття кримінального провадження № 0000121 внесеного в ЄРДР 04.09.2019.

Слідчий закрив кримінальне провадження № 0000121 на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діянні працівників ГУНП у Волинській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.

Своє рішення, про відмову у задоволені скарги представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , слідчий суддя мотивував тим, що оскільки зазначені в заяві ОСОБА_7 обставини, не знайшли свого підтвердження в ході досудового розслідування, та фактично зводяться до незгоди з діями працівників Луцького ВП ГУНП у Волинській області, встановивши, що такі мали місце в межах наданих повноважень Законом України «Про національну поліцію», а також КПК України, а сам ОСОБА_7 від надання показів відмовився, слідчий ДБР, вичерпавши всі можливості отримати будь-які докази у кримінальному провадженні, обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України та закрив кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Крім того, постановою слідчого ДБР від 28.01.2020 у задоволенні заяви ОСОБА_7 , щодо визнання його потерпілим, відмовлено та така постанова не оскаржувалась.

На дану ухвалу подав апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_6 в якій просить поновити строк апеляційного оскарження; ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою його скаргу, на постанову слідчого від 01.07.2020 про закриття кримінального провадження № 0000121, за ознаками вчинення щодо ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, задовольнити в повному обсязі. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною, яка постановлена з істотними порушеннями кримінального процесуального закону, при цьому було допущено неповноту судового розгляду та невідповідність висновків неправильного застосування матеріального та процесуального права.

Апелянт копію ухвали отримав рекомендованим листом 29.12.2020 (згідно зворотного повідомлення), а апеляційну скаргу скерував поштовим відправленням 04.01.2021 (згідно штампу на описі до змісту конверту) тому вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений з поважної причини.
По суті апеляційний вимог апелянт зазначив, що рішення слідчого судді свідчить про прихильність до працівників ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, та про небажання чинити правосуддя у відповідності до норм КПК України. Суд першої інстанції, приймаючи помилкові показання ОСОБА_10 , які отриманні в судовому засіданні, а не під час здійснення досудового розслідування та за відсутності представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 ставить під сумнів належність та допустимість таких доказів. Крім того слідчим суддею не взято до уваги те, що кримінальне провадження проведено неповно, не об`єктивно, не всебічно та не були проведені всі необхідні дії за участі його довірителя, тим самим суд першої інстанції легалізував незаконну постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку скаржника - адвоката ОСОБА_6 , який наполягав на задоволенні його апеляційної скарги, міркування прокурора про відмову в задоволені апеляційної скарги, дослідивши матеріали судової справи та кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або із наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.
Постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, а її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюючі її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.
Частиною 1 ст. 306 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Вищевказані вимоги були дотримані в повному обсязі слідчим суддею під час розгляду скарги адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Згідно п. 3 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно ч.2 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування виносить ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_9 від 01.07.2020 закрито кримінальне провадження № 0000121 від 04.09.2019, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діянні працівників ГУНП у Волинській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000121, органом досудового розслідування було проведено ряд слідчих дій та процесуальних заходів з метою здобуття доказів, які б свідчили про наявність чи відсутність в діяннях працівників поліції ознак вищезазначеного кримінального правопорушення і дано їм належну правову оцінку в постанові про закриття кримінального провадження.
На думку колегії суддів, слідчий суддя розглядаючи скаргу адвоката ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 01.07.2020, з огляду на матеріали кримінального провадження та ґрунтуючись на отриманих в ході досудового розслідування даних, у зв`язку із відсутністю доказів обставин вчинення кримінального правопорушення, про яке йдеться в заяві ОСОБА_7 , перевірив дотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального законодавства і дійшов вірного висновку, що процесуальне рішення та викладені у ньому мотиви слідчого відповідають вимогам законодавства, мотивувавши це в своїй ухвалі з чим погоджується і апеляційний суд.
Крім цього, підстав, які б викликали сумнів у всебічності та неупередженості проведення досудового розслідування і дослідженні обставин кримінального провадження, що стали приводом для винесення вищезгаданої постанови, колегією суддів не встановлено, а відтак, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 щодо неповноти досудового розслідування є безпідставними та не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду як в суді першої, так і апеляційної інстанцій.
Що стосується покликання скаржника з приводу обсягу проведення необхідних слідчих дій, то таке, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки згідно ч.5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, а відтак, слідчий на власний розсуд визначає обсяг дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, необхідних для прийняття законного і обґрунтованого процесуального рішення.
У кримінальному провадженні № 0000121 слідчий дійшов висновку про відсутність ознак злочину, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, оскільки у вказаному кримінальному проваджені факт спричинення тяжких наслідків охоронюваним законом правам та інтересам ОСОБА_7 не встановлено. Про це слідчий зазначив у постанові про закриття кримінального провадження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дотримавшись передбаченого ст. 306 КПК України порядку розгляду скарг даної категорії, у відповідності до вимог ст.ст. 307, 372 КПК України постановив вмотивоване рішення, висновки якого відповідають фактичним обставинам та спростовують доводи скаржника про незаконність постанови про закриття кримінального провадження.
Окрім цього, щодо вимоги апелянта про зобов`язання слідчого на проведення певних слідчий дій під час досудового розслідування, то така не входить до повноважень суду апеляційної інстанції.
Доводи адвоката ОСОБА_6 наведені в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги .
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Поновити адвокату ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 грудня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_9 від 01.07.2020 про закриття кримінального провадження № 0000121 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді: