Справа№ 953/4478/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2021 Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження №0000139 від 24.02.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м.Харкова, офіційно не працевлаштований, не одружений, з середньою освітою, раніше судимий: 02.12.2020 Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 125 КК України до арешту 3 місяця, без місця реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

20.02.2021 року о 23-00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого словесного конфлікту з ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на спричинення останній тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, стягнув потерпілу з ліжка на підлогу, в результаті чого ОСОБА_4 опинилася на підлозі в положенні лежачи на спині. В подальшому, перебуваючи над потерпілою ОСОБА_4 .. ОСОБА_3 кулаками обох рук наніс останній близько 6 ударів в область голови та обличчя, після чого, взявши ніж з кухонного столу, розташованого біля ліжка, тримаючи його у правій руці, наніс два удари в ділянку правої сіднині та область потилиці ОСОБА_4 .

В результаті протиправних дій з боку ОСОБА_3 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 09-274/2021 від 26.02.2021 року, потерпілій ОСОБА_4 , було спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців в лобній ділянці, на обох вушних раковинах, в правій параорбітальній ділянці та на шиї, що утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом удар чи удар-здавлення, та різані рани в потиличній ділянці та на правій сідниці, що утворилися від травматичного впливу гострим предметом. Дані тілесні ушкодження відповідно до п.п. 2.3.1.а. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6, відносяться до легких тілесних ;ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня).

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника, обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

ОСОБА_3 надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_4 , згідно її заяви згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження, не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно ч. 4. ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Таким чином, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого кримінального проступку за ч.2 ст. 125 КК України повністю доведена.

При призначенні покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд згідно ст. 66 КК України визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 раніше судимий: 02.12.2020 Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 125 КК України до арешту 3 місяця (направлено для відбування покарання), не одружений, не працевлаштований, проживає в м. Харкові, за місцем мешкання характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Призначаючи покарання за скоєне, суд керується ч. 2 ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують його покарання, вважає, що виправлення обвинуваченого можливо при призначенні йому покарання за скоєння кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України у виді арешту, та врахувати покарання, яке не відбуте повністю за вироком Київського районного суду м. Харкова від 02.12.2020 року.

При цьому, суд приходить до висновку, що даний вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Цивільний позов потерпілою не заявлено.

Керуючись ст.ст. 302, 373, 374, 381-382 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст. 125 КК України - у вигляді 4 місяців арешту.

В силу ст. 71 КК України ОСОБА_3 призначити покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 02.12.2020 року у вигляді 1 місяця арешту та остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді 5 місяців арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного відбуття покарання, після набрання вироком законної сили.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1