Справа № 727/2902/21
Провадження № 1-кп/727/265/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

сторін судового кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Шевченківського районного суду м. Чернівці клопотання прокурора про продовження дії застосованого судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвиунваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці на розгляді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000552 від 08.03.2021 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України.

Прокурором ОСОБА_6 в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження терміну дії застосованого судом відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Мотивує клопотання тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України.

Вважає, що ризики хоча і зменшилися, однак продовжують мати місце, а саме дієвим є ризик переховування обвинуваченого від суду, зважаючи на тяжкість покарання що йому може загрожувати та ризик вчинення нового злочину, у разі перебування на волі, не зменшився і ризик впливу на свідків обвинуваченого у разі перебування на волі . Просить, клопотання задовольнити і не застосовувати щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву в якій повідомив суду про неможливість брати участь в судових засіданнях, тому просив суд проводити розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 без його участі.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив проти заявленого клопотання прокурора.

В судовому засіданні, захисником ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого, заявлено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього цілодобового арешту відносно обвинуваченого.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, по заявленому клопотаннб, суд зважає на наступне.

Згідно ч.2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до сплину двомісячного строку, з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд, своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців і дана норма закону, регламентується, виключно порядком дій щодо пропозиції сторонам надати свої клопотання, зокрема клопотання сторони обвинуваченого, захисту.

Статтею 183 ч.1 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, якою передбачено умови, мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судом встановлено, що 10.03.2021 року, слідчим суддею Першотравневого районного суду м. Чернівці під час досудового розслідування до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

09.03.2021р. ОСОБА_5 було повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України.

26.04.2021 року вказаний запобіжний захід був продовжений в установленому порядку ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці до 25.06.2021 року включно.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України - запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали суду.

Згідно ч. 4 ст. 186 КПК України запобіжні заходи продовжуються під час судового провадження судом, за клопотанням прокурора. В судовому засіданні не заперечувалося обвинуваченим, захисником отримання клопотання прокурора та ознайомлення з клопотанням захисника стороною обвинувачення.

Вимогами ст. 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого тяжкого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується, тощо. Суд зобов`язаний враховувати обставини індивідуального характеру, перелік яких передбачений ст. 178 КПК України для оцінки ризиків, які можуть слугувати разом із підставами, визначеними ст. 177 КПК, загальними підставами для продовження терміну тримання під вартою.

Ризики на даний час хоча і зменшилися, однак продовжують мати місце, є дієвими та сталими, а саме, це ризик переховування обвинуваченого від суду у разі перебування на волі, ризик впливу на експерта, заявленого стороною захисту до допиту в судовому засіданні та ризик вчинення нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом враховуються вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою грунтується на презумпції, що із перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій її стадії та кожне наступне продовження строку тримання під вартою, має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються і їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи а тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту (рішення у справі «Єчюс проти Литви»). У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Застосований судом відносно обвинуваченого запобіжний захід у співвідношенні із тяжкістю пред`явленого останньому обвинувачення, не виходить за межі розумного строку; який кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу; при цьому судом враховується і об`єктивність не завершення судового розгляду справи за визначеним порядком і обсягом дослідження доказів, а саме не допитані свідки, не досліджені докази по справі та допитаний обвинувачений.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України; ризики, які були враховані слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу до останнього, на даний час не змінилися.

Зокрема, з врахуванням досліджених матеріалів щодо обвинуваченого, останньому пред`явлено обгрунтовану підозру у вчиненні вказаного злочину; на думку суду наявними є ризики, а саме - переховування ОСОБА_5 від суду, ризик впливу у разі перебування на волі на свідків, які в судовому засіданні безпосередньо допитані не були, вчинення іншого кримінального правопорушення, а отже, суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення запобігання вказаних ризиків. Судом, при цьому, не встановлено об`єктивних даних, які б вказували на неможливість перебування під вартою обвинуваченого за станом здоров`я чи потреби в отриманні медичної допомоги, а тому враховуючи вимоги ст. 178 КПК України, наведену вище практику Європейського суду з прав людини, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 .

Згідно позиції Європейського суду у справі "Харченко проти України", при розгляді клопотання про застосування, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів щодо обвинуваченого, суд бере до уваги п.2 ч.4 ст.183 КПК України та враховує те, що згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 інкриміновано умисний тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України, суд, керуючись вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення, при цьому альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та приходить до переконання, що жоден з інших альтернативних запобіжних заходів, не в змозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст.177 КПК України, належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 а тому, доводи обвинуваченого і в його інтересах захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 176-178, 183, 199, 331 ч.3, 369-372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити, застосований судом запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, на строк до 60 днів до 20 серпня 2021 року, без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

В задоволенні клопотання (усно заявленого) захисником ОСОБА_9 про застосування відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Копію ухвали вручити стороні обвинувачення, стороні захисту для відома та направити до ДУ Чернівецька виправна установа № 33, для виконання.

Ухвала суду підлягає оскарженню до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці, протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1