ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001188 від 13 грудня 2020 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2021 року, ухвалений щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 12.06.2019 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309, ст. 75 КК України до 1 року позбавлення волі, з випробуванням на 1 рік,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України,
за участю секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2021 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, відповідно ст. 72 КК України, до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.06.2019 та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік та 1 місяць.
ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, за таких обставин.
Так, 13 грудня 2020 року, приблизно о 01 год. 30 хв., ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку 119 по вул. Панікахи в м. Дніпро, реалізуючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення офіційних документів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, з корисливих мотивів, розбив заднє вітрове скло автомобіля «Хюндай Акцент» д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , та викрав офіційні документи: посвідчення водія № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_9 , посвідчення водія № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_10 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії № НОМЕР_4 , які згідно розділу 3 ст. 3 п. 1 Закону України «Про єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» є офіційними документами, тобто документами, що посвідчують особу та підтверджують її соціальний статус. Після чого ОСОБА_6 з викраденими документами з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ними на власний розсуд.
Не погоджуючись з ухваленим вироком в частині призначення покарання захисник в інтересах обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій просить призначити ОСОБА_6 покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги захисник в інтересах обвинуваченого посилається на те, що вирок в частині призначення покарання є занадто суворим. Адвокатом зазначається, що обвинувачений вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, що у відповідності до ст. 66 КК України, є обставинами, які пом`якшують покарання, при цьому, потерпілий не має претензій до обвинуваченого. Також захисник звертає увагу на низку тяжких захворювань, на які страждає обвинувачений, що унеможливлює його знаходження в місцях позбавлення волі.
Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників провадження, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги та співставивши їх з вимогами закону, колегія суддів апеляційного суду приходить до таких висновків.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, за який він засуджений, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, встановленим органом досудового розслідування, та ніким не оспорюється.
Суд першої інстанції правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 357 КК України та відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України за згодою учасників розглянув кримінальне провадження у спрощеному провадженні.
Порушень кримінального процесуального закону при розгляді кримінального провадження щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального проступку у спрощеному порядку, колегія суддів не вбачає, а тому суд апеляційної інстанції, згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає вирок суду лише в межах поданої захисником апеляційної скарги.
Доводи апеляційної скарги сторони захисту про занадто суворе покарання, призначене ОСОБА_6 , колегія суддів вважає необґрунтованими.
Статтею 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
Ухвалюючи вирок, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог закону, призначивши обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, яке за своїм видом та розміром відповідає особі винного, встановленим обставинам кримінального провадження та закону України про кримінальну відповідальність.
Як слідує з вироку, при обранні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та розміру покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем мешкання, його відношення до вчиненого.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, судом першої інстанції враховано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України, судом першої інстанції не встановлено.
Поряд з цим, суд обґрунтовано визначив остаточне покарання із застосованням ст. 71 КК України, оскільки ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок до повного відбуття покарання за попереднім вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2019 року.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про призначення ОСОБА_6 остаточного покарання саме у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі з реальним його відбуванням.
Доводи апеляційної скарги про наявність низки захворювань у обвинуваченого та відсутність претензій з боку потерпілої сторони щодо ОСОБА_6 враховуються, проте не можуть слугувати підставою для пом`якшення покарання обвинуваченому, й застосування ст. 75 КК України.
Отже, призначене судом покарання ОСОБА_6 в повній мірі відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, оскільки, на переконання колегії суддів, воно є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, й підстав вважати його занадто суворим, не убачається.
З огляду на вищенаведене, апеляційний суд не знаходить підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , з мотивів, які наведені в апеляційній скарзі, та вважає вирок законним, обґрунтованим, вмотивованим і справедливим, у зв`язку з чим вирок необхідно залишити без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 , - залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4