Справа № 473/2273/21
Номер провадження 1-кс/473/588/2021
УХВАЛА
Іменем України

"24" червня 2021 р. місто Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 ,
розглянувши клопотання прокурора Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0000259,

В С Т А Н О В И В :

22 червня 2021 року до Вознесенського міськрайонного суду надійшло клопотання прокурора Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 .
Клопотання обґрунтоване тим, що 21 червня 2021 року до Вознесенського РУП ГУНП надійшов рапорт інспектора СРПП Вознесенського РУП ОСОБА_5 про те, що в цей же день в м. Вознесенську по вул. Київській було зупинено автомобіль «Volkswagen BORA», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 . При перевірці реєстраційних документів на автомобіль було встановлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу має явні ознаки підробки.
21 червня 2021 року відомості за вказаним фактом внесені до ЄРДР та 22 червня 2021 року зареєстровано кримінальне провадження за №0000259 з правовою кваліфікацією ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.
Постановою від 22 червня 2021 року свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 було визнано речовим доказом по справі та долучене до матеріалів кримінального провадження.
В клопотанні прокурор просить про арешт свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 із залишенням вказаного майна при матеріалах кримінального провадження.
Клопотання обґрунтоване необхідністю забезпечення збереження речового доказу, для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна, з метою забезпечення своєчасності виконання необхідних слідчих дій.
В судовому засіданні прокурор Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання про арешт майна підтримала.
Володілець майна ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання про арешт свідоцтва не заперечував.
Власник свідоцтва ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився.
З врахуванням положень ч. 1 ст. 172 КПК України слідчий суддя вважав можливим провести розгляд клопотання без участі вказаної особи.
Заслухавши пояснення прокурора Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовим доказом.
Так, ч. 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170, ч.ч. 2, 4 ст. 173 КПК України).
Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000259 від 22 червня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України (підробка документа свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу).
Постановою від 22 червня 2021 року свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 було визнано речовим доказом по справі та долучене до матеріалів кримінального провадження.
Таким чином, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу містить ознаки речового доказу, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України та визнане речовим доказом.
Тому, з метою запобігання доведеної слідчим можливості приховування, пошкодження, псування, знищення майна на нього слід накласти арешт.
Визначаючи спосіб арешту, слідчий суддя виходить з того, що свідоцтво повинно залишатися в максимально незмінному стані з метою проведення з ним слідчих дій (експертиз), а тому підлягає залишенню при матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 172-173, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0000259 задовольнити.

Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , яке видане на ім`я ОСОБА_6 .

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_6 , залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження.

Копію ухвали невідкладно вручити учасникам провадження.

Виконання ухвали про арешт майна доручити дізнавачу СД Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївської області ОСОБА_7 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївської апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1