Справа № 308/7425/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження № 308/7425/17, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000727 від 06.06.2014 року про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Перечин, громадянина України, українця, із середньою освітою, не одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України та ч.3 ст. 185 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення :
прокурора ОСОБА_4
сторона захисту:
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
26 травня 2014 року в невстановлений органом досудового слідства час ОСОБА_3 умисно, таємно, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, повторно, перебуваючи в гостях у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , викрав із ліжка в спальній кімнаті належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Nokia 1110і», вартістю 120,00 гривень, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Окрім того, 12 червня 2014 року близько 02 години 00 хвилин ОСОБА_3 , умисно, таємно, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, повторно, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , якого за вказане діяння засуджено виром Ужгородського міськрайонного суду від 05.03.2015 у справі №308/16403/14-к, викрали із припаркованого біля будинку №17 по вул. Миру в с. Андріївка Ужгородського району вантажного транспортного засобу марки Mercedes, д.н.з. НОМЕР_1 , належні ОСОБА_8 , акумуляторні батареї марки «А-Мега Преіум» 12В (190А), вартістю 4109 гривень 48 копійок, чим завдали потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Окрім цього, ОСОБА_3 , 12 квітня 2014 року в невстановлений органом досудового слідства час умисно, таємно, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, знаючи як відкриваються двері до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , проник в середину та викрав із столу у спальній кімнаті належний ОСОБА_9 телевізор марки «QUEEN FIDELITY» 3037, вартістю 155,00 гривень, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Окрім того, ОСОБА_3 , 22 травня 2014 року в невстановлений органом досудового слідства час умисно, таємно, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, повторно, знаючи як відкриваються двері до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , проник в середину та викрав із спальної кімнати розташований біля дивану належний ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Soni-Ericsson К310і», вартістю 125,00 гривень, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Крім цього, ОСОБА_3 , 07 листопада 2014 року близько 10 години 00 хвилин умисно, таємно, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, повторно, шляхом пошкодження навісного замка, проник до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрав належні ОСОБА_9 телевізор марки «Електрон» та електронну плиту, вартістю 310,00 гривень, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились : у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненому повторно, а також за попередньо змовою групою осіб ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України та у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненому повторно, поєднаною з проникненням в житло, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.
Судовий розгляд проведено стосовно особи, якій висунуто обвинувачення , і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся.
Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 в судове засідання не зявились.
Враховуючи, що потерпілі не були свідками вказаних подій, суд, керуючись ст.325 КПК України, ухвалив рішення про проведення судового розгляду за їх відсутності.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачений та його захисник не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднана з проникненням в житло, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із класифікації злочинів ( ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом згідно статті 67 КК України не встановлено.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які зокрема ч.2 ст. 185 КК України відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, а ч.3 ст. 185 КК України відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, вчинені умисно, з корисливих мотивів, та особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не притягався до кримінальної відповідальності , на обліку в наркологічному диспансері не перебуває, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває та обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України , якою встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , всі пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання на певний строк у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 ст. 185 КК України та ч.3 ст. 185 КК України.
Разом з тим, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів суд визначає його по правилам ч.1 ст. 70 КК України застосовуючи принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим та можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним призначеного покарання, а тому суд вважає за необхідне застосувати до нього положення ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням йому обов`язків згідно ст.76 КК України.
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень .
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.
У відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Матеріали кримінального провадження містять документально підтвердженні витрати держави на проведення експертизи, тому вони підлягають стягненню з обвинуваченого.
Запобіжний захід не обирався.

Клопотань у порядку, передбаченому ст. 331 та главою 18 КПК України, про застосування до обвинуваченого будь-якого запобіжного заходу, від сторони обвинувачення не надходило.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:
за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі,
за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням на засудженого ОСОБА_3 обов`язків передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 - не обирати.
Речові докази по справі:
- телевізор марки «QVEEN FIOELITY», 06.06.2014 року, який повернуто на відповідальне зберігання ОСОБА_9 залишити останній як власнику;
- мобільний телефон, марки «Нокіа», моделі 1110-і 11.06.2014 рок, який повернуто на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , залишити останній як власнику
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по справі в розмірі 1326 гривень 78 копійок за проведення судових експертиз .
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк із моменту отримання його копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1