Справа №491/1134/19
У Х В А Л А

29 квітня 2021 року Ананьївський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю:

-секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

-прокурора ОСОБА_3 ,

-обвинуваченого ОСОБА_4 ,

-законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

-захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

-представника служби у справах дітей ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьїв Одеської області справу за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000273, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 жовтня 2019 року, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Котовськ Одеської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, раніше не судимого, паспорт громадянина України у вигляді ID-картки № НОМЕР_1 , виданий 26 грудня 2018 року органом 5136 (Подільським РВ ГУ ДМС України в Одеській області), реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області перебуває кримінальне провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000273, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 жовтня 2019 року, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 5 лютого 2021 року у справі закінчено підготовче провадження та призначено її до судового розгляду по суті.

29 квітня 2021 року у судове засідання не з`явився потерпілий ОСОБА_8 .

Проте, 11 лютого 2021 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_8 , в якій він просив суд розглянути справу без його участі, зазначивши, що претензій до обвинуваченого не має.

Суд бере до уваги, що у відповідності до положень ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 ст.325 КПК України якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду. Суд має право накласти грошове стягнення на потерпілого у випадках та порядку, передбачених главою 12 цього Кодексу.

При цьому, прокурор, обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник та законний представник, а також представник служби у справах дітей, не заперечували проти проведення судового засідання за відсутності потерпілого.

Враховуючи викладене, з урахуванням думок учасників судового засідання, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності потерпілого, про що без виходу до нарадчої кімнати було постановлено відповідну ухвалу.

При цьому, 12 лютого 2021 року на адресу суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 (а.с.71-72), в якому захисник просив ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки та малозначністю вчиненого, а кримінальне провадження закрити.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 його захисник та законний представник зазначене клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні зазначила, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 48 КК України віднесено до дискреційних повноважень суду, у зв`язку з чим зазначене питання вона не заперечує.

Представник служби у справах дітей Подільської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_7 клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності підтримав.

Згідно частини 4 статті 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до положень частини 3 статті 285 КПК України обвинуваченому ОСОБА_4 судом було роз`яснено суть обвинувачення, а саме те, що він обвинувачується у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а саме в тому, що 17 жовтня 2019 року близько 20 години 00 хвилин він, перебуваючи в домоволодінні ОСОБА_9 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де також перебував ОСОБА_8 , виносячи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення бувшого у використанні мобільного телефону марки «TP-LINK» моделі «neffos c9», сріблястого кольору, об`ємом пам`яті 16 GB, зі встановленою сім-карткою мобільного оператору «МТС» на рахунку якої коштів не було, який знаходився в одній з кімнат зазначеного будинку, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, діючи умисно, з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно викрав бувший у використанні мобільний телефон марки «TP-LINK» моделі «neffos c9», сріблястого кольору, об`ємом пам`яті 16 GB, зі встановленою сім-карткою мобільного оператору «МТС» на рахунку якої коштів не було, який знаходився в одній з кімнат будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , належний ОСОБА_8 на праві власності. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши своїми діями потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1934 гривні 67 копійок.

На вказане обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомив, що обвинувачення йому зрозуміло, свою вину у вчиненому він визнає, щиро розкаюється в подальшому подібних дій не вчинятиме.

Крім того, судом було роз`яснено обвинуваченому, що згідно клопотання підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності є положення статті 48 КК України, згідно якої особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

На вказане ОСОБА_4 повідомив, що йому зрозуміло з яких підстав його може бути звільнено від кримінальної відповідальності, на даний час він працевлаштувався, змінив свої погляди на життя, шкодує про вчинене.

Також, обвинуваченому було роз`яснено судом, що він має право заперечувати проти звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з наведених підстав, у такому разі судове провадження буде проводитись в повному обсязі в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 на вказане повідомив, що він не заперечує проти звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Крім того, судом було досліджено характеризуючі матеріали відносно ОСОБА_4 додані до клопотання та надані прокурором.

Вислухавши думки учасників процесу, суд вважає, що клопотання захисника в даному конкретному випадку є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.48 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час розслідування або розгляду справи в суді внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Відповідно до змісту ст.48 КК України, роз`яснень, даних в п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» для застосування ст.48 КК України необхідно встановити, що після вчинення злочину обстановка змінилася таким чином, що сама особа або обстановка навколо неї зазнала змін, які унеможливлює вчинення нею нового злочину.

При цьому звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України є правом, а не обов`язком суду, який вирішує це питання в порядку, передбаченому ст.7 КПК України.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

При цьому, слід звернути увагу на те, що відповідно до пункту 1 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII (далі Закон №2617-VIII) зазначений закон набрав чинність 1 липня 2020 року.

Законом №2617-VIII внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч.1 ст.12 КК України (в редакції від 1 липня 2020 року) визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкцією частини 1 статті 185 КК України передбачено застосування до винної особи покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

З наведеного вбачається, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є кримінальним проступком, відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, що вбачається з обвинувального акту та інших матеріалів справи, свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю і щиросердечно розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував потерпілому завдану шкоду, а вчинене ним діяння внаслідок зміни обстановки втратило суспільну небезпечність на час розгляду справи в суді, що зокрема вбачається з того, що законодавцем з прийняттям Закону №2617-VIII діяння вчинене ОСОБА_4 визнано кримінальним проступком, а не злочином.

Крім того, ОСОБА_4 змінив умови своєї життєдіяльності, які позитивно і суттєво вплинули на нього і свідчать про те, що він не вчинятиме кримінально караних діянь в майбутньому, зокрема, суду надано наказ начальника виробничого підрозділу служби локомотивного господарства «Локомотивне депо Подільськ» від 4 лютого 2020 року 49/ос згідно якого ОСОБА_4 прийнято на роботу слюсарем-електриком з ремонту електроустаткування 2 розряду, а також характеристику з місця проживання ОСОБА_4 надану директором ПП «Городок-КВП» згідно якої ОСОБА_4 зарекомендував себе позитивно.

При цьому, суд бере до уваги, що кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 входить до Розділу VI «Кримінальні правопорушення проти власності» і було вчинено з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, при цьому, як зазначено ОСОБА_4 працевлаштувався та отримує заробітну платню, що свідчить про зміну обстановки.

Будь-яких відомостей про те, що після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 притягувався до кримінальної або адміністративної відповідальності суду не надано, на обліку у лікарів нарколога та психіатра він не перебуває.

Крім того, суд враховує вік обвинуваченого, а саме те, що кримінальне правопорушення було вчинено ним у віці 17 років, тобто до досягнення повноліття, що є пом`якшуючою обставиною відповідно до ст.66 КК України, та на момент розгляду справи обвинуваченому виповнилося лише 19 років.

Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку, що внаслідок зміни обстановки ОСОБА_4 перестав бути суспільно-небезпечною особою, що узгоджується з правовою позицією викладеної в Постанові Верховного суду від 04 лютого 2021 року справі №953/21593/19. В якій Верховний суд зазначив, що «…зміна обстановки в даному конкретному випадку саме і полягає в тому, що внаслідок офіційного працевлаштування обвинувачена отримала офіційні джерела доходів і внаслідок чого, на думку суду, перестала бути суспільно- небезпечною».

Враховуючи викладене, суд приходить до висновків, що клопотання захисника обвинуваченого про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України підлягає задоволенню.

При цьому, згідно пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 3 статті 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З наведеного вбачається, що у зв`язку із звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності кримінальне провадження стосовно нього підлягає закриттю.

При цьому, з обвинувального акту вбачається, що у кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати, а саме витрати на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи №268-СП від 11 листопада 2019 року, вартість якої склала 628 гривень 04 копійок.

Частиною 2 статті 124 КПК України визначено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Частиною 1 статті 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

З наведеного вбачається, що зазначені судові витрати не можуть бути стягнуті з ОСОБА_4 , оскільки це не передбачено Кримінальним процесуальним законом.

При цьому, зі змісту положень ч.3 ст.119, ч.1 ст.124 КПК України вбачається, що вразі неможливості стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого вони компенсуються за рахунок Державного бюджету України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи під час досудового розслідування та судового провадження не застосовувались.

Цивільний позов прокурором або потерпілою не пред`явлений.

У кримінальному провадженні наявні речові докази мобільний телефон марки «TP-LINK» моделі «neffos c9», сріблястого кольору, об`ємом пам`яті 16 GB, зі встановленою в сім-карткою мобільного оператору «МТС», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_8 .

Долю зазначеного речового доказу слід вирішити згідно статті 100 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.26, 110, 119, 124, 126, 284, 285, 286, 288, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Котовськ Одеської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, раніше не судимого, паспорт громадянина України у вигляді ID-картки № НОМЕР_1 , виданий 26 грудня 2018 року органом 5136 (Подільським РВ ГУ ДМС України в Одеській області), реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , - звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, на підставі статті 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки.

Кримінальне провадження №0000273, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 жовтня 2019 року, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи під час досудового розслідування та судового провадження не застосовувались.

Цивільний позов прокурором або потерпілою не пред`явлений.

Речові докази у кримінальному провадженні мобільний телефон марки «TP-LINK» моделі «neffos c9», сріблястого кольору, об`ємом пам`яті 16 GB, зі встановленою в сім-карткою мобільного оператору «МТС», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , повернути за належністю.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи №268-СП від 11 листопада 2019 року в розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 копійки віднести на рахунок Державного бюджету України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Ананьївський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали направити або вручити учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1