Справа № 347/774/19
Провадження № 11-кп/4808/188/21
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у кримінальному провадженні №0000108 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу Богородчанського районного суду від 25.03.2021 року про продовження строків тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :
Вказаною ухвалою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів з визначенням застави в 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 340 500 грн. щодо обвинуваченого
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
який обвинувачується у вчиненні ряду тяжких й особливо тяжких злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.4, 28, 194 ч. 2, 28, 263 ч.1, 263 ч. 1 КК України в складі організованої злочинної групи.

Строк дії ухвали 60 днів до 24.05.2021 року включно.
Суд мотивував ухвалу тим, що при обґрунтованому обвинуваченні щодо
ОСОБА_6 існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого оспорює обґрунтованість ухвали. Стверджує, що прокурор у клопотанні не аргументував ризики, передбачені ст. 177 КПК України. В матеріалах справи відсутні докази винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів. Суд не врахував, що він має міцні соціальні зв`язки, одружений та утримує трьох неповнолітніх дітей, його дружина не працює, а тому він утримує сім`ю, за місцем проживання та роботи обвинувачений характеризується позитивно. Висновок суду про те, що ОСОБА_6 висловлював намір покинути територію України чи перебратись на непідконтрольні окуповані території, не підтверджується належними доказами. Посилання суду на те, що обвинувачений може впливати на свідків не є переконливими, оскільки жоден із свідків не вказав про причетність ОСОБА_6 до вчинення даних злочинів. При цьому, потерпілі вказали, що претензій до нього не мають, матеріальна та моральна шкода їм відшкодована. Просить скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі ст. 422-1 КПК України апеляційне провадження проведено без участі сторін. Матеріалів провадження достатньо для прийняття законного й обґрунтованого рішення.

З`ясувавши обставини цього кримінального провадження, обговоривши апеляційні доводи, проаналізувавши ухвалу суду та клопотання прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для продовження строку тримання під щодо обвинуваченого ОСОБА_6 є обґрунтованим.

Продовження щодо нього вказаного запобіжного заходу відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України й узгоджується з необхідністю завершення розпочатого судового процесу щодо обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів.

Доводи апелянта про те, що суд не навів переконливих даних про існування процесуальних ризиків щодо ОСОБА_7 , колегія суддів відхиляє. В ухвалі суду достатньо мотивів на обґрунтованість продовження тримання його під вартою через можливі ризики у зв`язку з тим, що при доведеності вини є можливим суворе покарання, що можна віднести до ризику його можливого переховування від суду. З цього ж мотиву можливий його вплив на потерпілих, свідків. Те, що він обвинувачується у вчиненні кількох злочинів, слід розцінювати як додатковий ризик можливого вчинення повторних злочинів.

Твердження захисника про те, що суд не обґрунтував свої висновки щодо незастосування більш м`якого запобіжного заходу не ґрунтуються на матеріалах провадження та змісті ухвали.

Судом наведені достатні мотиви для відмови в обранні йому більш м`якого запобіжного заходу і продовження строку тримання під вартою.

При вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд врахував, що він обвинувачується у вчиненні умисних тяжких та особливо тяжких злочинів у складі організованої групи, дані про особу обвинуваченого, на які посилається апелянт.

Апеляційним судом взято до уваги, що щодо ОСОБА_6 суд визначив додатково альтернативний запобіжний захід у вигляд застави, при сплаті якої його буде звільнено з-під варти.

Підстав для застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу в апеляційній інстанції не встановлено.

За таких обставин слід погодитись, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тому апеляційні доводи останнього, колегія суддів відхиляє.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних процесуальних порушень при вирішенні питання про запобіжний захід не виявлено.

Апеляційний суд звертає увагу на недопустимість затягування судового процесу, що може привести до порушення розумних строків судового розгляду.

Таким чином апеляційну скаргу обвинуваченого, колегія суддів залишає без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, ухвалу Богородчанського районного суду від 25.03.2021 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 без змін.
Ухвала не оскаржується.
Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3
ОСОБА_4