Справа №333/4263/20
Провадження № 1-кп/333/223/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження № 0000624, № 0000007 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 30.06.2020 р. о 22 год. 27 хвилин, перебуваючи на 5-мі поверсі у 8-му під`їзді будинку АДРЕСА_3 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з метою особистого збагачення таємно, шляхом демонтажу викрав камеру відеоспостереження «IMOU IPC-D22P», вартість якої складає 2023 грн. 56 коп., що належить потерпілій ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_6 разом з викраденим майном покинув місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши майнової шкоди потерпілій на зазначену суму
Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, що кваліфікується як: таємне викрадення чужого майна.

Також, ОСОБА_6 22.09.2020 р. о 16-00 год. знаходячись за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_4 маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків викрав, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_4 залишив свій мобільний телефон S-TELL, моделі «М630» в корпусі чорного кольору, IMEI (1) НОМЕР_1 IMEI (2) НОМЕР_2 заряджатися та пішов з квартири, викрав цей мобільний телефон, вартість якого згідно з висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 25.11.2020 р. становить 866,67 грн., який належав потерпілому ОСОБА_4 та розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, що кваліфікується як: таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_6 при допиті в судовому засіданні не визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні. Пояснив, що він наприкінці червня 2020 року перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння зайшов в під`їзд будинку по вул. 40 років Перемоги, піднявся на п`ятий поверх, побачив відеокамеру. Без яких-то підстав вирішив зламати її, взяв трубу, яка стояла в цьому ж під`їзді та вдарив по відеокамері, внаслідок чого відпала частина відеокамери, яку він підняв та вийшов з під`їзду, побачив, що це зламана частина камери та викинув її. Через день до нього приїхали працівники поліції, під час допиту він видав їм добровільно цю частину відеокамери та повідомив, що не викрадав її, а просто зламав.

ОСОБА_6 пояснив, що 22.09.2020 року він на ринку Анголенко в м. Запоріжжя зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_4 , з яким вжили пиво та поїхали до нього додому. Прибувши за місцем його проживання: АДРЕСА_1 , вони разом з ОСОБА_4 ще вжили пиво. ОСОБА_4 мав при собі сумку з речами та мобільний телефон. Цю сумку він залишив в його квартирі, а мобільний телефон поставив заряджатися, після чого вони вдвох пішли в магазин. Вживши ще спиртне, посперечалися та ОСОБА_8 сказав, щоб він віддав йому сумку. Він пішов додому за речами ОСОБА_8 , а той залишився біля магазину. Повернувшись через декілька хвилин, можливо більше 15, він побачив, що ОСОБА_8 на місці не має. 23.09.2020 року він відніс телефон ОСОБА_8 в ломбард та заклав його, отримавши 600 грн. Йому потрібні були кошти для святкування свого дня народження. Мав намір виплатити ці кошти ломбарду та повернути телефон ОСОБА_8 . Але через день до нього прибули працівники поліції, яким він видав речі ОСОБА_8 , а про телефон повідомив, що той в ломбарді та видав квитанцію про це. Він не мав намір викрадати речі ОСОБА_8 , оскільки той є його другом.

Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що він 22.09.2020 року зустрівся зі своїм приятелем ОСОБА_6 на ринку ОСОБА_9 , після чого близько 16 години проїхали разом до ОСОБА_10 додому на мікрорайон Піски, де він залишив сумку зі своїми речами, які перелічені в обвинувальному акті та мобільний телефон S-TELL, моделі «М630» з сім-картами. Після чого разом пішли прогулятися, вживали пиво, зайшли в зал ігрових автоматів. Після чого, він попросив, щоб ОСОБА_10 приніс йому телефон. Балакін запропонував йому принести його речі, а він залишився чекати біля якогось будинку, але ОСОБА_10 не повернувся. Він почекав 10-15 хвилин. Чи був достатній час для того, щоб ОСОБА_10 дійшов додому та повернувся він не знає, оскільки взагалі не знає наскільки далеко від цього місця знаходився його будинок. Він не знав адресу ОСОБА_10 , бо не пам`ятав де він проживає, тому він поїхав без речей та мобільного телефону додому. Наступного дня він звернувся до поліції з метою з`ясувати адресу проживання ОСОБА_10 , але в поліції від нього відібрали заяву, а адресу ОСОБА_10 не повідомили. 25.09.2020 р. зателефонував працівник поліції та повідомив, що його речі знайшли. В поліції йому віддали всі його речі, окрім мобільного телефону. В поліції йому повідомили, що телефон в ломбарді. Звернувшись до ломбарду через деякий час, там повідомили, що телефон вже проданий. На теперішній час обвинувачений відшкодував йому шкоду частково в сумі 1650 грн. Балакін знав де він проживає, він був у нього в гостях.

Не зважаючи на невизнання своєї провини, винність ОСОБА_6 в об`ємі вказаному у вироку підтверджується зібраними та дослідженими в суді доказами.

З рапорту старшого інспектора-чергового Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області від 01.07.2020 р. судом встановлено, що 01.07.2020 р. о 08:32 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 01.07.2020 р. о 08:31 за адресою: АДРЕСА_5 вчора о 22.17 встановили камеру відеоспостереження, через 10 хвилин її вкрали. Заявник ОСОБА_7 .

З протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01.07.2020 р., судом встановлено, що ОСОБА_7 просить притягнути до відповідальності невідомого, який 30.06.2020 р. знаходячись за адресою АДРЕСА_6 у 8 під`їзді, на 5 поверсі таємно викрав камеру зовнішнього відеоспостереження.

Висновки суду щодо місця та обставин вчиненого кримінального правопорушення обґрунтовуються даними, викладеними в протоколі огляду місця події та фото таблицею до нього. З цього протоколу судом встановлено, що на сходничковому майданчику 5 поверху, під`їзду 8 в б. 57 по вул.. 40 років Перемоги в м. Запоріжжя на стелі знаходяться обладнання відеоспостереження. При цьому камера відеоспостереження відсутня. На місці кріплення обладнання для камери відеоспостереження маються дроти в гумовій обмотці сірого кольору зі слідами пошкоджень у вигляді зрізу.

Ринкова вартість камери відеоспостереження «IMOU IPC-D22P» складає 2023,56 грн., що підтверджується висновком експерта №10-466 від 15.07.2020 р.
З протоколу огляду предмету від 28.07.2020 р. судом встановлено, що був проведений огляд предмету: об`єктив камери відеоспостереження, чорного кольору, діаметром 7,5 см із системою підсвічування. На задній поверхні вказаного об`єкту розташована плата із дротами, який був добровільно виданий ОСОБА_6 .
З протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 23.09.2020 р. судом встановлено, що ОСОБА_4 просить притягнути до кримінальної відповідальності маловідому особу на ім`я ОСОБА_11 , який 22.09.2020 р. приблизно о 19 год. на зупинці Ромакс таємно викрав в нього мобільний телефон марки S-TELL, моделі «М630» в корпусі чорного кольору.

Вартість мобільного телефону S-TELL, моделі «М630», придбаного в червні 2020 р. на момент вчинення кримінального правопорушення у новому стані станом на 22.09.2020 р. складає 866,67 грн., що підтверджується висновком експерта №1640-20 від 25.11.2020 р.

В обвинувальному акті неправильно зазначена вартість мобильного телефону S-TELL, моделі «М630», викраденого у потерпілого в сумі 1700 грн., оскільки вона не підтверджена належними доказами, тому суд вважає доведеною вартість визначену експертом в сумі 866,67 грн.

З договору № та специфікації №1 до нього судом встановлено, що 23.09.2020 р. ОСОБА_6 уклав із ПТ «Ломбард Партнер» Мокієнко і компанія» договір про надання фінансового кредиту під заставу майна. Предметом застави є мобільний телефон S-TELL, моделі «М630» в корпусі чорного кольору, IMEI (1) НОМЕР_1 IMEI (2) НОМЕР_2 .
З протоколу огляду предмету : диску для лазерних систем зчитування формату CD-R 700 МБ, який був наданий директором ПТ «Ломбард Партнер» від 25.11.2020 року, судом встановлено, що 23.09.2020 р. о 14 год.01 хв. ОСОБА_6 заходить до приміщення ломбарду «Партнер», що розташований по вул. Новокузнецькій, 12 в м. Запоріжжя та здає мобільний телефон, заключає договір.
В судовому засіданні був оглянутий вказаний відеозапис, обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив, що саме він зображений на цьому відеозаписі під час укладення договору кредиту під заставу мобільного телефону, що належав потерпілому ОСОБА_8 .
Всі зібрані та досліджені докази не залишають у суду сумнівів, щодо винуватості ОСОБА_6 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушеннях.
Показання обвинуваченого ОСОБА_6 в частині відсутності умислу на викрадення відеокамери та мобільного телефону, суд вважає такими, що надані з метою уникнути відповідальності.
Так, в суді встановлено, що ОСОБА_6 не мав жодної причини для перебування в нічний час доби на 5 поверсі багатоповерхового будинку, не мав неприязних відносин із потерпілою, тому його версія про бажання лише пошкодити вказану відеокамеру, судом не приймається. Суд врахував, що ОСОБА_6 забрав із собою зняту частину відеокамери, і лише після того, як упевнився в її непрацездатності, викинув її. Також суд прийняв до уваги, що на стелі на місці знаходження відеокамери маються сліди зрізу дротів з`єднання, що спростовує версію обвинуваченого про пошкодження відеокамери трубою, а свідчить про те, що ОСОБА_6 викрав відеокамеру шляхом демонтажу. Також суд не бере до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_6 в тій частині, що він не викрадав мобільний телефон потерпілого ОСОБА_8 , оскільки вони спростовуються викладеними вище доказами. Так, ОСОБА_6 розумів та знав про те, що вказаний телефон належить потерпілому ОСОБА_8 , потерпілий не надавав своєї згоди на розпорядження цим телефоном, більше того, виказував бажання повернути цей телефон та інші речі у свою власність, проте, поза бажанням потерпілого ОСОБА_6 розпорядився вказаним телефоном, здавши його в ломбард та отримані кошти витратив на власні потреби. Вказане свідчить про наявність умислу у ОСОБА_6 на таємне викрадення майна потерпілих.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він таємно викрав ще інше майно, що належить потерпілому ОСОБА_4 : спортивну куртку сірого кольору, що майнової цінності для потерпілого не представляє, паспорт серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 , що майнової цінності для потерпілого не представляє сім-карту оператора стільникового зв`язку «Life», що майнової цінності для потерпілого не представляє, сім-карту оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Водафон», що майнової цінності для потерпілого не представляє, 2 пачки з-під цигарок «Палермо», що майнової цінності для потерпілого не представляє, ключі, що майнової цінності для потерпілого не представляє, вологі серветки, що майнової цінності для потерпілого не представляє тюнер ТР-Link, батарейки синього кольору в кількості 3 штук, що майнової цінності для потерпілого не представляє. Проте, обвинувачення в цій частині не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. Так, і обвинувачений, і потерпілий в суді показали, що вказані речі потерпілий разом із мобільним телефоном добровільно залишив вдома у ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , маючи намір в цей же день забрати ці речі. Потерпілий ОСОБА_4 вказані речі 22.09.2020 року не забрав, оскільки не дочекався ОСОБА_6 . Вказані речі, окрім мобільного телефону знаходились вдома у ОСОБА_6 , на вимогу поліції він добровільно видав ці речі. Лише мобільним телефоном розпорядився на свій розсуд. В судовому засіданні не встановлено, що існували будь-які умисні дії ОСОБА_6 , направленні на викрадення належних потерпілому ОСОБА_4 речей, окрім мобільного телефону. Тому слід виключити обвинувачення в цій частині.
Така фактична обставина справи як номер будинку, який в обвинувальному акті неправильно зазначений як АДРЕСА_4 та статус обвинуваченого ОСОБА_6 , який в обвинувальному акті зазначений як гість квартири, хоча він фактично там проживає, не впливають на висновки суду щодо обставин вчиненого злочину, оскільки всі учасники справи визнали, що фактичним місцем подій була квартира АДРЕСА_4 , яка є місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 .
При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Суд враховує, що скоєне ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України відноситься до категорії проступків, а за ч.2 ст. 185 КК України до нетяжких злочинів.

ОСОБА_6 раніше не судимий. Не знаходиться на обліку у лікарів психіатра, нарколога.

Обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин не вбачається.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання з іспитовим строком.
По справі не заявлений цивільний позов.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 ч.9 КПК України.

Судові витрати по кримінальному провадженню складають 817,33 грн. за проведення судових експертиз №1640-20 від 25.11.2020 р. та №10-466 від 15.07.2020 р.

Керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ВизнатиОСОБА_6 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за:

-ч.1 ст. 185 КК України у вигляді одного року обмеження волі;

-ч.2 ст. 185 КК України у вигляді одного року шести місяців обмеження волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді одного року шести місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 817,33 грн.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1