Справа № 461/1227/21
Провадження № 1-кс/461/1144/21
УХВАЛА
Іменем України
16.02.2021 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови та зобов`язання до вчинення дій

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0000918 та зобов`язати слідчого повторно розглянути її заяву від 23.12.2020 року.

В обґрунтування скарги покликається на те, що в провадженні слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження №0000918 від 13.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. 23.12.2020 року ОСОБА_3 звернулася до слідчого з клопотанням про залучення її потерпілою у даному кримінальному провадженні. Зазначає, що слідчим 29.12.2020 року винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання. Вважає, що таке рішення слідчого є необґрунтованим та незаконним. Просить скаргу задоволити.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, однак на електронну адресу Галицького районного суду м.Львова скерувала клопотання про розгляд справи за її відсутності, просить таку задоволити.

Слідчий в судове засідання не з`явилися, однак через канцелярію Галицького районного суду м.Львова подав клопотання, у якому просив відмовити у задоволенні скарги. Окрім того, слідчий просив здійснювати розгляд скарги без його участі.
На підставі ст.107 КПК України у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Встановлено, що в провадженні старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 знаходиться кримінальне провадження за №0000918 від 13.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

23.12.2020 року ОСОБА_3 звернулася до слідчого з клопотанням про залучення її потерпілою у кримінальному провадженні №0000918.

Старшим слідчим СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 29.12.2020 року винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0000918.

Згідно ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Слідчий суддя зазначає, що для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документу. Разом з тим ч.5 ст.55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч.1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Тому, саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду даної категорії справ.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст.55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення слідчого або прокурора про відмову у визнанні потерпілим.
У своїй заяві ОСОБА_3 зазначає, що внаслідок вчинення даного кримінального правопорушення загинув ОСОБА_5 , який працював у ФОП ОСОБА_3 , а належний заявнику автопоїзд, у складі сідельного тягача «RENAULT Т460», р.н. НОМЕР_1 , та напівпричіпа «SCHMITZ SOI», д.н.з. НОМЕР_2 , зазнав механічних пошкоджень, що завдало їй матеріальної шкоди.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова слідчого ОСОБА_4 від 29.12.2020 року є необґрунтованою, оскільки слідчим не перевірено, чи дійсно ОСОБА_3 було завдано матеріальну шкоду, що є предметом досудового розслідування, не враховано всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а відтак така підлягає скасуванню.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 55, 56, 94, 220, 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:

Скаргу задоволити.

Скасувати постанову старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 29.12.2020 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0000918.

Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 23.12.2020 року.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає, заперечення на дану ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1