Провадження № 1-в/761/151/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва, у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , представника ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання начальника слідчого ізолятора - начальника арештного дому ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Діброва, Поліського району, Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, засудженого вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18.04.2019 за ч. 2 ст. 185 ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

в с т а н о в и в:
15.03.2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання начальника слідчого ізолятора - начальника арештного дому ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Присутні в судовому засіданні представник ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на те, що на даний момент засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання у тому числі і за вчинення тяжкого злочину, однак не відбув 2/3 призначеного строку покарання.
Засуджений ОСОБА_7 послався на розсуд суду.
Дослідивши клопотання та надані суду матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 , заслухавши думку присутніх учасників процесу, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч.3 статті 154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до ст.ст.81,82 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінально-процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Судом встановлено, що 20 березня 2017 року вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7 було засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням і встановлено іспитовий строк 2 (два) роки.

26 грудня 2018 року ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області засудженого ОСОБА_7 направлено для відбування покарання, призначеного вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

22 січня 2019 року ОСОБА_7 було затримано.

18 квітня 2019 року вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного даним вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2017 року, і за сукупністю вироків призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць. Строк відбування покарання встановлено рахувати з моменту затримання, з 22 січня 2019 року.

Вказаний вирок набрав законної сили 21 травня 2019 року.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини більш м`яким покаранням», якщо покарання визначено за сукупністю злочинів або вироків, суд, застосовуючи умовно-дострокове звільнення від його відбування, повинен виходити із загального строку покарання, призначеного за сукупністю, і враховувати при цьому положення ч. 3 ст. 81 КК України.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Як вбачається з вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2019 року, до покарання призначеного цим вироком, на підставі ст. 71 КК України приєднано також і покарання, призначене вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України, яка, в свою чергу, відноситься до тяжких злочинів.

Таким чином, для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засуджений ОСОБА_7 , будучи особою, яка відбуває покарання у тому числі і за вчинення тяжкого злочину, повинен відбути 2/3 призначеного покарання.

На час подання клопотання до суду, засуджений ОСОБА_7 вважається таким, що відбув 2 роки 1 місяць та 3 дні з призначеного судом покарання, що є меншим встановленого мінімального строку, зі спливом якого до особи, що відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від його відбування.

На підставі аналізу наведених обставин та вимог закону, враховуючи, що засуджений ОСОБА_7 відбув менше двох третин призначеного судом покарання, суд вважає за не можливе звільнити засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування призначеного судом покарання.

За таких обставин, суд приходить до переконання про необхідність відмовити у задоволенні клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, -
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання начальника слідчого ізолятора - начальника арештного дому ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена прокурором або засудженим протягом семи діб з моменту її оголошення до Київского апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.
Повний текст ухвали буде оголошений 06 квітня 2021 року о 08 годині 07 хвилин.

Суддя ОСОБА_1