В И Р О К
іменем України
Справа № 210/3532/21
Провадження № 1-кп/210/592/21

"05" липня 2021 р. Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному порядку в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180 від 25.06.2021 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не одружений, не працює, раніше не судимий:
01.04.2021 роу Дзержинським районним судом в м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт,
прож. АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування встановлено наступні фактичні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України, який не оспорюється учасниками судового провадження.
Обвинувачений ОСОБА_3 вироком Дзержинського районного суду в м. Кривого Рогу від 01.04.2021 року був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді 80 годин громадських робіт.
Після набрання вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області законної сили, 21.05.2021 року, Металургійним районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області, засудженого ОСОБА_3 поставлено на облік та заведено особову справу №13/2021 від 21.05.2021 року.
24.05.2021 року ОСОБА_3 ознайомлено під підпис та роз`яснено умови відбування покарання, а також попереджено про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання. Також, ОСОБА_3 попереджений про те, що на підставі ст. 37 Кримінально-виконавчого Кодексу України, він повинен додержуватись встановлених, відповідно до закону, порядку та умов відбування покарання, а саме сумлінно ставитись до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтись з викликом до уповноваженого органу з питань пробації. Також роз`яснено, що поважними причинами неявки до уповноваженого органу з питань пробації в призначений строк визначаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, які фактично унеможливлюють своєчасне прибуття за викликом і які документально підтверджені.
Так, 24.05.2021 року Металургійним районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області засудженому ОСОБА_3 видано направлення до Металургійно ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , керівництвом якого винесено Наказ №91 від 24.05.2021, згідно з яким ОСОБА_3 повинен приступити до відпрацювання громадських робіт з 24.05.2021 року та складено графік виходу на роботу засудженого до громадських робіт на травень 2021 року, з якими ознайомлено ОСОБА_3 .
Будучи ознайомленим з графіками, засуджений ОСОБА_3 , відповідно до табелів, відпрацював: в травні в повному обсязі, а саме 24 години громадських робіт.
Відповідно до повідомлення Металургійно ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.06.2021 №уп/123/1, а також згідно з табелем виходу на роботи особи, засудженої до громадських робіт, ОСОБА_3 , починаючи з 01.06.2021 року, заздалегідь не повідомивши поважних причин неявки, як відповідальних осіб за місцем перебування покарання, так і виконавця органу пробації, до місця відбування покарання не з`являвся, на виклики не реагував, та на зв`язок не виходив, відпрацювавши лише 24 години громадських робіт. Тобто, починаючи з 01.06.2021 і по теперішній час, ОСОБА_3 умисно ухилявся від відбування покарання у вигляді громадських робіт, не маючи на те поважних причин.
Таким чином, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність вироку Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.04.2021 року, про встановлення йому місця і часу відпрацювання громадських робіт, умисно ухилився у вказаний період від відбування громадських робіт, не відбувши 56 (п`ятдесят шість) годин громадських робіт, порушуючи порядок та умови відбування покарання даного покарання.

Зазначені умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 389 КК України, за ознаками ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт .

Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

В обвинувальному акті прокурор ОСОБА_4 посилалася на те, що оскільки ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта в спрощеному провадженні за його відсутності, а тому прокурор клопотав про розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні, та призначення покарання за ч.2 ст. 389 у вигляді 1 ( одного) місяця арешту. На підставі ст.. 71 ч.1 КК України до покарання по даному вироку повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 01.04.2021 року, з урахуванням п.4 ч.1 ст. 72 КК України та остаточно призначити до відбування 1( один) місяць 7 днів арешту.

Обвинувачений ОСОБА_3 в присутності адвоката ОСОБА_5 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззастережно визнає в повному обсязі, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального проступку, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Також, у вказаній заяві зазначає, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 389 КК України.

Згідно з ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченій, згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу винної, яка раніше не судима, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно.

На підставі ст. 66 КК України як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає повне визнання вини та щире каяття обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, згідно з положеннями ст. 67 КК України, що обтяжують покарання, не встановлено.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення йому покарання в межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України (з урахуванням статті 5 КК України щодо зворотної сили закону, що пом`якшує покарання), за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок.

Зважаючи на те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, суд вважає можливим призначити покарання у вигляді громадських робіт.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Керуючись ст. 374, 381-382, 424, 473, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити покарання у вигляді 1 ( одного) місяця арешту.
На підставі ст.. 71 ч.1 КК України до покарання по даному вироку повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 01.04.2021 року, з урахуванням п.4 ч.1 ст. 72 КК України та остаточно призначити до відбування 1( один) місяць 7 днів арешту.

Запобіжний захід у даному провадженні обрано не було.

Взяти ОСОБА_3 під варту після набрання вироком законної сили.

Матеріали кримінального провадження № 0000180 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 210/3532/21, провадження №1-кп/210/592/21.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1