Справа № 191/1452/17
Провадження № 1-кп/191/248/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000373 від 01.03.2017 року відносно:

ОСОБА_3 , яка народилася у 1987 році червні місяці ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Суха Калина, Синельниківського району Дніпропетровської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , маючу середню освіту, не одружену, не працюючу, громадянки України, маючої на утриманні 4 дітей, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України, -

за участю в судовому розгляді :

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

28 лютого 2017 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з дозволу господаря знаходилась в приміщенні кімнати в квартирі АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 . В цей час ОСОБА_3 побачила на столі мобільний телефон «nomi i300» котрий належить ОСОБА_5 та в неї раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного мобільного телефону.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, скориставшись тим, що ОСОБА_5 вийшов з кімнати, та за діями ОСОБА_3 ніхто не спостерігає та в тому, що її дії носять таємний характер, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, з метою подальшого звернення на свою користь та всупереч інтересам власника, викрала мобільний телефон «nomi i300» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , чорного кольору, котрий належить потерпілому ОСОБА_5 . Після чого, утримуючи телефон в руці, вийшла до прихожої, де на неї чекала невстановлена особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження.
ОСОБА_3 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, розуміючи що потерпілий ОСОБА_5 помітить відсутність свого мобільного телефону, вступивши в попередню змову з невстановленою особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, передала останній викрадений у ОСОБА_5 мобільний телефон, повідомивши, що його потрібно сховати. В свою чергу, невстановлена особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, усвідомлюючи, що мобільний телефон належить ОСОБА_5 сховала телефон до свого чобота, одягненого на її праву ногу, та з викраденим майном покинули місце скоєння злочину, розпорядившись на власний розсуд.
Своїми спільними умисними діями ОСОБА_3 та невстановлена особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, спричинили потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток, який становить 602 гривні.

Кримінальна відповідальність за діяння, що містять склад кримінального правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачена, передбачена ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Продовжуючи свою злочинну діяльність 09 березня 2017 року, приблизно о 03 годині 50 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні ферми, розташованої по вул. Центральній, м.Синельникове, Дніпропетровської області де розпивала спиртні напої зі своїми товаришами. В цей час ОСОБА_3 побачила, як ОСОБА_6 тримала в руці та розмовляла по мобільному телефону. Маючи раптово виниклий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що телефон представляє матеріальну цінність, ОСОБА_3 визначила його, як об`єкт свого злочинного посягання.
ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, усвідомлюючи, що її дії носять відкритий характер, повторно, діючи умисно з корисливих мотивів, підійшла зі спини до ОСОБА_6 та шляхом ривку, відкрито, умисно, викрала з руки в потерпілої мобільний телефон "Samsung В350Е DUOS" IMEI НОМЕР_3 , з встановленою в нього сім картою оператору мобільного зв`язку «КиївСтар», яка не представляє матеріальної цінності для потерпілої, після чого з викраденим майном покинула місце вчинення злочину, розпорядившись на власний розсуд. Вартість викраденого мобільного телефону становить 835 гривень.
ОСОБА_3 своїми умисними діями заподіяла потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 835 гривень.
Кримінальна відповідальність за діяння, що містять склад кримінального правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачена, передбачена ч.2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

В судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, визнала повністю. Підтвердила фактичні обставини справи викладені в обвинувальному акті. В скоєному злочині щиро покаялася.

Потерпілі не з`явилися до суду, надали суду заяву, з клопотанням проводити судовий розгляд за їх відсутності.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку. Обвинувачена не заперечувала проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку.
Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, відтак, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченої, наданими нею безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_3 діяння, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб; та ч.2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу винуватої, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

ОСОБА_3 раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Пом`якшуючі обставини, згідно положень ст. 66 КК України, щире каяття.

Обставина, яка обтяжує покарання, згідно зі ст. 67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння .

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченої після вчинення кримінального правопорушення, її щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає за необхідне для виправлення обвинуваченої призначити їй покарання у виді позбавлення волі з застосуванням ст.ст. 70, 75, 76 КК.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне обвинуваченій не обирати.

Відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України, суд під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, вирішує долю речових доказів.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватою ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України і призначити їй покарання:

за ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

за ч.2 ст. 186 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до вимог п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: мобільний телефон «nomi i300» залишити потерпілому ОСОБА_5 за належністю, мобільний телефон "Samsung В350Е DUOS" залишити потерпілій ОСОБА_6 .
Міру запобіжного заходу не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1