Провадження № 1-кс/947/9444/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.07.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000189 від 08.02.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 263 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000189 від 08.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , не маючи постійного джерела доходу, з метою швидкого і незаконного збагачення, діючи з прямим умислом та за попередньою змовою з ОСОБА_6 , протягом невстановленого досудовим розслідуванням часу маючи намір на придбання з метою збуту та збут банкнот іноземної валюти у вигляді доларів США, у невстановлений досудовим розслідування спосіб та час заздалегідь придбав підроблені грошові кошти у вигляді доларів США.
З метою реалізації свого умислу, ОСОБА_5 на початку лютого 2021, (точна дата та час слідством не встановлені), в колі своїх знайомих розпочав поширювати інформацію про те, що він може незаконно збути підроблені грошові кошти у вигляді доларів США.
Надалі ОСОБА_5 , з метою збуту підроблених банкнот іноземної валюти, залучив до вчинення кримінального правопорушення свого знайомого ОСОБА_6 , який відповідно відведеної йому ролі, достовірно знаючі про те, що грошові купюри є підробленими, та мають суттєву схожість за формою, розміром кольором й іншими основними реквізитами, притаманними банкнотам Федеральної резервної системи США, що при звичайних умовах ускладнює виявлення підробки і створює можливість перебування зазначених купюр у легальному обігу, виступаючи у ролі збувача, збував у вигляді справжніх грошові купюри за грошову винагороду.
Так, 11.03.2021, в першій половині дня, більш точний час слідством не встановлено, ОСОБА_5 , діючі з корисливого мотивів, з метою збуту підробленої іноземної валюти, діючи відповідно розробленого плану, для конспірації своїх дій передав ОСОБА_6 , підроблені грошові кошти номіналом по 50 доларів США, в кількості 20 купюр в загальній сумі 1000 доларів США, для подальшої передачі ОСОБА_7 , підроблених банкнот, за грошову винагороду у сумі 600 доларів США.
В подальшому, 11.03.2021, близько 12 год. 18 хв., перебуваючи біля кафе-бару «Лоток», що розташований за адресою: м. Київ, бульвар Перова, 52, ОСОБА_5 , зустрівся з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в ході розмови ОСОБА_5 підтвердив свій намір на збут підроблених грошових коштів, після чого всі разом зайшли до приміщення вказаного закладу. Під час того, як ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , знаходились в приміщенні кафе-бару «Лоток», до приміщення вказаного закладу увійшов ОСОБА_6 .
Відтак, перебуваючи за вищевказаною адресою, під час розмови ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , про те, що грошові кошти у розмірі 600 доларів США, які слугуватимуть в якості винагороди за отримання підроблених доларів США, необхідно передати ОСОБА_6 , а ОСОБА_6 наказав принести до приміщення вказаного закладу підроблені грошові кошти у вигляді 1000 доларів США (20 банкнот номіналом по 50 доларів США). Після чого, отримавши від ОСОБА_7 грошові кошти у вигляді 600 доларів США ОСОБА_6 , помістив їх до кишені своєї куртки та, вийшов із закладу та попрямував у невідомому напрямку, а ОСОБА_5 в свою чергу запевнював ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у високій якості підроблених грошових коштів, та в тому, що підроблені банкноти доларів США майже нічим не відрізняються від справжніх.
Надалі, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вийшли з приміщення кафе-бару та знаходились на вулиці. В цей момент до ОСОБА_5 підійшов невідомий чоловік який повідомив ОСОБА_5 , що його шукають працівники поліції. Після почутого, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покинути вищевказаний кафе бар. Після чого, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , сіли в автомобіль таксі, поїхали та прибули до будинку АДРЕСА_1 .
В подальшому, перебуваючи у цьому ж місці, приблизно о 13 год. 30 хв., до автомобіля в якому знаходились ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , підійшов ОСОБА_6 , який сів на заднє пасажирське сидіння автомобіля та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання передав ОСОБА_7 грошові кошти у вигляді 20 купюр номіналом по 50 доларів США кожна, в загальній сумі 1000 доларів США, загорнуті у папір білого кольору. Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , покинули вказаний автомобіль та попрямували у невідомому напрямку.
Так, 12.03.2021 в період часу з 17 год. 43 хв. до 18 год. 57 хв., ОСОБА_7 , в присутності ОСОБА_8 , та двох понятих добровільно видав 20 купюр номіналом по 50 доларів США кожна, зразка 2006 року, в загальній сумі 1000 доларів США серії та номеру МВ 427253887А; МВ 29125378А; МВ 29125825А; МВ 42729284А; МВ 42738722А; МВ 29125380А; МВ 42729302А; МВ 65429031А; МВ 42733974А; МВ 38725580А; МВ 42733103А; МВ 42733027А; МВ 42725809А; МВ 42738146А; МВ 42738261А; МВ 42725724А; МВ 38729348А; МВ 4272572А; МВ 38733790А, одна банкнота без серії та номеру, що надруковані способом плоского офсетного друку та виготовлені кожна не на підприємстві, що здійснює випуск державних грошових знаків і цінних паперів США та не являється банкнотами Федеральної резервної системи США, які йому незаконно збули ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Так, 07.07.2021 року в період часу з 10 год. 26 хв. до 11 год. 44 хв., на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, було проведено обшук автомобілю марки «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час проведення вказаного обшуку було виявлено та в подальшому вилучено наступне, а саме:
- Мобільний телефон марки «Самсунг» чорного кольору, імеі НОМЕР_2 з сім картою оператора «лайфселл», на якій наявне маркування « НОМЕР_3 »
- Слот від сім картки оператора «лайфселл», на якому наявне маркування « НОМЕР_4 ».
Далі, вище перелічені речі, предмети та документи оглянуті, після чого у відповідності до ст. 98 КПК України, на підставі винесеної постанови від 07.07.2021, визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, оскільки є достатньо підстав вважати, що вони є знаряддям та об`єктом протиправних дій та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, та здобуті протиправним шляхом.
Враховуючи, що у вилучених під час обшуку на мобільних телефонах, сім картках може міститься інформація, яка носить доказових характер у зазначеному кримінальному провадженні (особисті данні, номери телефонів, листування, фотознімки, відео) осіб, які причетні до скоєння кримінального правопорушення, а також могли зберегли в своїй середині, або на поверхні слідову інформацію, яка здатна відтворити слідову картину скоєння кримінального правопорушення та послужити доказами у вказаному кримінальному провадженні, в зв`язку з чим накладання арешту на вилучене майно є необхідним для проведення додаткових, детальних оглядів, аналізу, проведенні слідчих дій, призначенні судових експерти, з метою отримання доказів, виявлення та сприяння розкриттю аналогічних злочинів, оскільки вилучені предмети та речі можуть містити інформацію, яка викриває незаконну діяльність фігурантів, тому мають суттєве значення для подальшого розслідування вказаного кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
- збереження речових доказів;
- спеціальної конфіскації;
-конфіскації майна, як виду покарання, або заходу кримінально протиправного характеру щодо юридичної особи;
- відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
2. Позиції учасників в судовому засіданні при розгляді клопотання.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились. Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.
Власник майна про дату та час судового засідання сповіщений.
3. Висновки слідчого судді.
Відповідно до ч. 1 с. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, положення ч. 1 ст. 172, ч. 4 ст. 107 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
3.1.Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
Відповідно до долученого до матеріалів клопотання протоколу обшуку від 07.07.2021 року, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09.06.2021 року, проведено обшук автомобілю марки «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого вилучено наступне, а саме:
- Мобільний телефон марки «Самсунг» чорного кольору, імеі НОМЕР_2 з сім картою оператора «лайфселл», на якій наявне маркування « НОМЕР_3 »
- Слот від сім картки оператора «лайфселл», на якому наявне маркування « НОМЕР_4 ».
Так, слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки є достатньо підстав вважати, що вони є знаряддям та об`єктом протиправних дій та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, та здобуті протиправним шляхом.
Вищевикладене також підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою про визнання предметів речовими доказами і долучені їх до кримінального провадження від 07.07.2021 року, відповідно до якої вилучені речі, перелік яких міститься у клопотанні, визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, та з метою проведення необхідних слідчих дій з вказаним майном.
3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені речі, перелік яких міститься у клопотанні, можуть бути речовими доказами в рамках кримінального провадження.
При цьому, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на вилучені речі.
3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. theUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
3.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000189 від 08.02.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, із забороною користування, розпорядження та відчуження на майно, яке вилучено 07.07.2021 у ході проведення обшуку автомобілю марки «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 а саме:
- Мобільний телефон марки «Самсунг» чорного кольору, імеі НОМЕР_2 з сім картою оператора «лайфселл», на якій наявне маркування « НОМЕР_3 »
- Слот від сім картки оператора «лайфселл», на якому наявне маркування « НОМЕР_4 ».
Виконання ухвали покласти на слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1