Справа № 991/3597/21
Провадження №11-сс/991/389/21
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурор ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 01 червня 2021 року про відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000522 від 21 червня 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 01 червня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на повідомлення про підозру від 17 липня 2020 року.
Постановляючи вказане рішення, слідчий суддя виходив з того, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 в частині правової кваліфікації кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, є чітким і однозначним, відповідає диспозиції частини першої статті 369-2 КК України, що діяла станом на час вчинення інкримінованого діяння. Крім цього, відсутні відомості про те, що раніше встановлені фактичні обставини інкримінованого кримінального правопорушення зазнали будь-яких суттєвих змін із дати складання повідомлення про підозру від 17 липня 2020 року, що обумовило б необхідність повідомити про зміну раніше повідомленої підозри.
Адвокат в апеляційній скарзі оскаржувану ухвалу слідчого судді просить скасувати, посилаючись на наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а також невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги захисник зазначає, що з моменту складання повідомлення про підозру ОСОБА_6 жодного разу не змінювалося та відповідно не вчинялися дії, передбачені ст. 278 КПК України щодо повідомлення про такі зміни підозрюваного. Письмове повідомлення про підозру від 17 липня 2020 року не відповідає вимогам щодо змісту, встановленим ст. 277 КПК України та вимогам щодо вручення письмового повідомлення, встановленим ст. 278 КПК України. Зокрема, незважаючи на встановлення фактів відсутності в діях ОСОБА_6 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ст.351-2 КК України, раніше вручене ОСОБА_6 письмове повідомлення про підозру від 17.07.2020 не було змінено на нове та не було вручене останньому в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України. Крім цього, у зв`язку із виділенням та об`єднанням матеріалів кримінальних проваджень, номер кримінального провадження, в рамках якого розслідувалися кримінальні правопорушення, інкриміновані ОСОБА_6 , змінювався неодноразово. Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 17.07.2020 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 369-2, ст. 351-2 КК України було складено в рамках кримінального провадження №0000046. Наразі, розслідування інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 369-2 КК України здійснюється в рамках кримінального провадження №0000522. Такі обставини, відповідно до правової позиції Вищої Ради Правосуддя, висловленої у рішенні №646/1дп/15-21 від 17.03.2021, є підставою для зміни раніше повідомленої підозри. Однак, незважаючи на зміну номеру кримінального провадження, зміна повідомлення про підозру ОСОБА_6 жодного разу не здійснювалась. Також захисник посилається на те, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 17.07.2020 складене з порушенням вимог до змісту, встановлених ст. 277 КПК України, зокрема в частині правової кваліфікації кримінального правопорушення за ч.1 ст. 369-2 КК України, оскільки в повідомлені про підозру не врахована редакція статті кримінального закону, чинного на момент інкримінованого в повідомленні про підозру кримінального правопорушення.
На думку захисника, належної оцінки вищевказаним обставинам слідчим суддею надано не було, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката, підозрюваного, які доводи апеляційної скарги підтримали, прокурора, який проти її задоволення заперечував, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Пунктом 10 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що підозрюваний, його захисник чи законний представник на досудовому провадженні може оскаржити повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.
Як вбачається з матеріалів провадження, 17 липня 2020 року у кримінальному провадженні №0000046 від 25 лютого 2014 року заступником Генерального прокурора ОСОБА_8 було складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції Закону України від 05.04.2001 № 2341-III), ч. 1 ст. 369-2 КК України (в редакції Закону України від 22.11.2018 № 2617-VIII), ст. 351-2 КК України.
Постановою заступника Генерального прокурора від 17 липня 2020 про виділення матеріалів досудового розслідування та об`єднання кримінальних проваджень в одне провадження із матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000046 від 25 лютого 2014 року в окреме провадження виділені матеріали досудового розслідування за підозрою ряду осіб, яким в ЄРДР присвоєно № 0000019 від 17 липня 2020 року, та за певними фактами, яким присвоєно №0000020 від 17 липня 2020 року. Зокрема, в окреме провадження (за № 0000019 від 17 липня 2020 року) виділені матеріали досудового розслідування за підозрою Голови ДСА України ОСОБА_6 за фактом участі у злочині, вчиненому злочинною організацією, перешкоджання діяльності ВККС України та її члена, надання неправомірної вигоди особі, яка погоджується вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ст. 351-2, ч. 1 ст. 369-2 КК України. Цією ж постановою матеріали досудових розслідувань № 0000019 та № 0000020 об`єднані в одне провадження за № 0000019.
Постановою начальника управління Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 від 12 серпня 2020 року матеріали досудових розслідувань за № 0000522 від 21 червня 2019 року та № 0000019 від 17 липня 2020 року були об`єднані в одне провадження, якому присвоєно номер № 0000522.
30 вересня 2020 року прокурор шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 своєю постановою закрив кримінальне провадження № 0000522 від 21 червня 2019 року в частині повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 255 КК України на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КК України, у зв`язку із набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.
Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 14 грудня 2020 року (справа № 991/8529/20, провадження № 11-сс/991/978/20) скасована ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25 листопада 2020 року про відмову в задоволенні скарги адвокатів, які діють в інтересах ОСОБА_6 , на повідомлення про підозру останньому за ч. 1 ст. 255, ст. 351-2 КК України у кримінальному провадженні № 0000046 від 25 лютого 2014 року (на час розгляду № 0000522 від 21 червня 2019 року) та в цій частині постановлена нова ухвала, якою провадження за скаргою на повідомлення про підозру ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 255 КК України закрите, оскільки кримінальне провадження в цій частині було закрите постановою прокурора до подання скарги, а повідомлення про підозру ОСОБА_6 за ст. 351-2 КК України скасоване.

Таким чином, на даний час у кримінальному провадженні № 0000522 від 21 червня 2019 року ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369-2 КК України, оскільки щодо двох інших кримінальних правопорушень, як зазначено вище, прийняті рішення про закриття кримінального провадження і про скасування повідомлення про підозру.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Під час перегляду оскаржуваної ухвали Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду встановлено, що слідчим суддею при розгляді скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , в повній мірі дотримані вищевказані вимоги кримінального процесуального Закону.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Вимоги до змісту письмового повідомлення про підозру закріплені у статті 277 КПК України. Так, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором і має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7)права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчим суддею повною мірою перевірено доводи скаржника, зокрема, щодо наявності підстав для зміни підозри або для вручення нового повідомлення про підозру через те, що підозра за ч. 1 ст. 255 КПК України втратила актуальність внаслідок закриття кримінального провадження прокурором в цій частині, а підозра за ст. 351-2 КК України скасована в судовому порядку, що після 17 липня 2020 року у зв`язку із виділенням та об`єднанням матеріалів кримінальних проваджень неодноразово змінювався номер кримінального провадження, в рамках якого розслідувалися кримінальні правопорушення, інкриміновані ОСОБА_6 .

Під час розгляду скарги, надаючи оцінку її доводам, слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх необґрунтованість. Так, пред`явлена ОСОБА_6 підозра відповідає положенням п. 3 ст.277 КПК України і містить номер кримінального провадження, в межах якого здійснювалося таке повідомлення, а саме № 0000046 від 25 лютого 2014 року. Виходячи з положень ст. 276 КПК України повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри обов`язково здійснюється у тих випадках, які визначені для повідомлення про підозру, за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення нового кримінального правопорушення або того ж діяння за інших фактичних обставин. Правила об`єднання і виділення матеріалів досудового розслідування, передбачені статтею 217 КПК України, або інші норми КПК України не передбачають обов`язку сторони обвинувачення складати нове повідомлення про підозру або про зміну раніше повідомленої підозри у зв`язку із фактом об`єднання матеріалів досудових розслідувань в одне провадження або виділенням таких матеріалів в окреме провадження, що призвів до зміни номеру кримінального провадження, в якому здійснюється досудове розслідування щодо особи, якій раніше повідомили про підозру в кримінальному провадженні під попереднім номером. Отже, внаслідок виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження та об`єднання матеріалів кримінальних проваджень в одне, повідомлення про підозру ОСОБА_6 стало частиною цього кримінального провадження № 0000522 від 21 червня 2019 року, з чим погоджується і колегія суддів.

Що стосується посилань адвоката ОСОБА_7 на здійснення повідомлення про підозру ОСОБА_6 з порушенням вимог щодо змісту, встановлених статтею 277 КПК України, в частині правової кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 369-2 КК України, колегія суддів також погоджується з висновками слідчого судді, що зроблене прокурором помилкове посилання у повідомленні про підозру від 17 липня 2020 року на редакцію Закону України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII безумовно не свідчить про невідповідність такого повідомлення вимогам пункту 5 статті 277 КПК України і не може бути підставою для його скасування. Крім цього, законом не передбачено повноважень суду щодо зобов`язання прокурора змінювати підозру, зміна ж в законі санкції статті жодним чином не впливає на суть вже оголошеної підозри.

Таким чином, в ході розгляду скарги, всупереч доводам скаржника, встановлено, що повідомлення ОСОБА_6 про підозру, в частині правової кваліфікації кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється є чітким, однозначним і відповідає диспозиції частини першої ст. 369-2 КК України, що діяла на період вчинення відповідного діяння, та відсутні будь-які відомості про те, що встановлені раніше фактичні обставини вказаного кримінального правопорушення зазнали суттєвих змін з дати складання повідомлення про підозру, у зв`язку з чим необхідно було б повідомити про зміну раніше повідомленої підозри. Доводи щодо скасування повідомлення про підозру за ст.369-2 КК України були предметом перевірки слідчого судді і колегії суддів про що зазначено в ухвалі Апеляційної палати ВАКС від 14 грудня 2020 року (справа № 991/8529/20, провадження № 11-сс/991/978/20). Достатніх підстав для скасування підозри в цій частині захисником не наведено ані в апеляційній скарзі, ані під час апеляційного розгляду.

Доводи апелянта стосовно незаконності і необґрунтованості оскаржуваної ухвали не можуть бути визнані переконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді скарги повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань, які стосуються повідомлення особи про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень.

Ґрунтовно перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 01 червня 2021 року про відмову у задоволенні скарги адвоката на повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 17 липня 2020 року є законною та обґрунтованою, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без змін, а апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 01 червня 2021 року про відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 17 липня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3