Справа № 274/4424/21 Провадження № 1-кс/0274/1050/21
12.07.2021 м.Бердичів
ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на мобільний телефон марки «VIAAN» ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , споряджений СІМ-картою оператора мобільного звязку «лайфселл» № НОМЕР_3 , що був вилучений 07.07.2021 під час складання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, у Бердичівському РВП ГУНП в Житомирській області в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 .
У ході проведення досудового розслідування установлено, що 07.07.2021 близько 05 год. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 через вікно проникли до квартири АДРЕСА_1 , де вчинили напад на ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в ході якого нанесли останнім декілька ударів кулаками рук в обличчя, таким чином застосували до потерпілих насильство, яке небезпечне для їх життя і здоров`я, а також заволоділи майном, а саме: ювелірними виробамиіз золота, грішми та двома мобільними телефонами.
07.07.2021 за підозрою у вчиненні даного кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 . Під час складання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, у Бердичівському РВП ГУНП в Житомирській області в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 в останнього виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «VIAAN» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , споряджений СІМ-картою оператора мобільного звязку «лайфселл» № НОМЕР_3 .
Вищевказаний вилучений мобільний телефон відповідно до вимог ст. 98 КПК України містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто є речовим доказом у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, а також посилаючись на те, що відсутність заборони на користування та розпорядження вилученими речами не зможе забезпечити запобігання ризикам втрати речових доказів, які суттєво впливають на об`єктивність досудового розслідування та втрата вищевказаних речей може призвести до втрати речових доказів і, як наслідок, доказової бази, слідчий просить накласти арешт на вказаний вище речі.
ІІ Процедура та позиції сторін
Слідчий в судове засідання не з`явився.
Згідно приписів ч.1 ст. 172 КПК України, неявка слідчого не перешкоджає розгляду клопотання слідчим суддею.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям учасників провадження.
ІІІ Кримінально-процесуальне законодавство
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.
Відповідно до ч. 1 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки
Під час складання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, у Бердичівському РВП ГУНП в Житомирській області, в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 в останнього виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «VIAAN» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 споряджений СІМ-картою оператора мобільного звязку «лайфселл» № НОМЕР_3 .
Дослідивши клопотання, копії долучених до нього матеріалів з кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що речі, арешт на які просить накласти слідчий можуть містити сліди злочину та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, метою застосування даного виду забезпечення кримінального провадження є необхідність в збереженні речових доказів, недопущення їх втрати, а відтак підтверджені підстави, передбачені ст.ст. 170, 171 КПК України для задоволення клопотання.
Керуючись ст. ст. 170 - 174 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт у вигляді заборони користування та розпорядження на мобільний телефон марки «VIAAN» ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , споряджений СІМ-картою оператора мобільного звязку «лайфселл» № НОМЕР_3 , що був вилучений 07.07.2021 під час складання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, у Бердичівському РВП ГУНП в Житомирській області в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 .
Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала про арешт майна може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1