Справа № 991/3705/21
Провадження № 11-сс/991/404/21
Слідчий суддя: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2021 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03 червня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03.06.2021 скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за заявою про кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.127, ч.3 ст.161, ч.4 ст.187 КК України, повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03.06.2021 скасувати, повернути матеріали на новий розгляд до суду першої інстанції, визнати бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення відомостей за заявою про кримінальне правопорушення до ЄРДР та відмови у визнанні його потерпілим, зобов`язати уповноважених осіб НАБУ внести за заявою про кримінальне правопорушення від 18.05.2021 відомості до ЄРДР.

Посилається на такі обставини.

Підставою для скасування рішення слідчого судді є неповнота судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а для призначення нового розгляду в суді першої інстанції обставини, визначені п.5 ч.2 ст.412 КПК України. На його думку, ст.214 КПК України не встановлює підстав для відмови у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Управління Служби Безпеки України в Кіровоградській області є юридичною особою (, КВЕД 84.24), тому згідно з п.1 ч.5 ст.216, ч.8 ст.214 КПК України досудове розслідування щодо його діянь має проводиться НАБУ, а прийняті рішення, дії, бездіяльність зазначеного органу досудового розслідування оскаржуються до Вищого антикорупційного суду. Висновок слідчого судді про те, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, суперечить ст.2 КПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Представник НАБУ та ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не прибули, про поважність причин неприбуття не повідомили.

Згідно з ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. А тому апеляційна скарга розглядається без участі представника НАБУ та ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою.

У цьому провадженні встановлено такі обставини.

18.05.2021 ОСОБА_6 звернувся до НАБУ із заявою про кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.127, ч.3 ст.161, ч.4 ст.187 КК України, яка отримана адресатом 24.05.2021. Однак, відомості за цією заявою до ЄРДР не внесено.

02.06.2021 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.127, ч.3 ст.161, ч.4 ст.187 КК України, вчинені службовими особами Служби безпеки України в Кіровоградській області, дізнавачем відділу поліції №1 (м. Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області та іншими службовими особами поліції.

У скарзі ОСОБА_6 просив зобов`язати уповноважених осіб НАБУ в порядку ст.ст. 214, 215, 216, 218 КПК України внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення за його заявою від 18.05.2021 та розпочати досудове розслідування.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

ОСОБА_6 оскаржує бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення до ЄРДР відомостей за його заявою від 18.05.2021 про можливе вчинення службовими особами Служби безпеки України в Кіровоградській області, дізнавачем відділу поліції № 1 (м. Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області та іншими службовими особами поліції кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.127, ч.3 ст.161, ч.4 ст.187 КК України, які відповідно до положень ст.33-1 КПК України та примітки до ст.45 КК України не є корупційними кримінальними правопорушеннями, а тому не підсудні Вищому антикорупційного суду.

Таким чином, скарга на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, яке не віднесено до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, має розглядатися слідчим суддею місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, бездіяльність якого оскаржується.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

У ч.1 ст.306 КПК України зазначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч.2 ст.33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

Положеннями ч.1 ст.33-1 КПК України визначено, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.

У примітці до ст.45 КК України зазначено, що корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 оскаржує бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення за ч.2 ст.127, ч.3 ст.161, ч.4 ст.187 КК України, вчинені службовими особами Служби безпеки України в Кіровоградській області, дізнавачем відділу поліції № 1 (м. Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області та іншими службовими особами поліції.

Однак, кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.127, ч.3 ст.161, ч.4 ст.187 КК України, відповідно до положень ст.33-1 КПК України не підсудні Вищому антикорупційного суду, а тому згідно з ч.2 ст.33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду не здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у таких кримінальних провадженнях.

Враховуючи наведене, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.304 КПК України скарга підлягає поверненню особі, яка з нею звернулась.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що згідно з п.1 ч.5 ст.216, ч.8 ст.214 КПК України досудове розслідування щодо діянь юридичної особи Управління Служби Безпеки України в Кіровоградській області має проводиться НАБУ, а прийняті рішення, дії, бездіяльність зазначеного органу досудового розслідування оскаржуються до Вищого антикорупційного суду є безпідставними.

Так, умова, передбачена п.1 ч.5 ст.216 КПК України, є необхідною для визначення підсудності Вищому антикорупційному суду не будь-якого кримінального правопорушення, а лише тих, відповідальність за які передбачена ст.ст. 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-2, 366-3, 368, 368-5, 369, 369-2, 410 КК України.

Відповідно до ч.8 ст.214 КПК України відомості про юридичну особу, щодо якої можуть застосовуватися заходи кримінально-правового характеру, вносяться слідчим або прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань негайно після вручення особі повідомлення про підозру у вчиненні від імені та в інтересах такої юридичної особи будь-якого із злочинів, передбачених статтями 109, 110, 113, 146, 147, 160, 209, 260, 262, 306, частинами першою і другою статті 368-3, частинами першою і другою статті 368-4, статтями 369, 369-2, 436, 437, 438, 442, 444, 447 Кримінального кодексу України, або будь-якого із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 151-2-156-1, 301-1-303 Кримінального кодексу України (у разі їх вчинення стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи), або від імені такої юридичної особи будь-якого із злочинів, передбачених статтями 258-258-5 Кримінального кодексу України. Про внесення відомостей слідчий або прокурор не пізніше наступного робочого дня письмово повідомляє юридичну особу. Провадження щодо юридичної особи здійснюється одночасно з відповідним кримінальним провадженням, у якому особі повідомлено про підозру.

Тобто положеннями ч.8 ст.214 КПК України передбачено порядок внесення до ЄРДР відомостей про юридичну особу, щодо якої можуть застосовуватися заходи кримінально-правового характеру. Однак, вказана норма не визначає предметну підсудність Вищого антикорупційного суду.

Згідно з ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У той же час право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28.05.1985 у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).

Із наведеного слідує, що положення п.2 ч.2 ст.304 КПК України, які стосуються наслідку звернення зі скаргою до неналежного суду, є законним обмеженням доступу до суду, а тому, оскільки слідчий суддя вирішив питання про повернення скарги відповідно до вимог КПК України, неспроможним є твердження в апеляційній скарзі про порушення ст.2 КПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи апеляційної скарги про необхідність призначення нового розгляду скарги у суді першої інстанції у зв`язку зі здійсненням судового провадження за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання, визнаються колегією суддів помилковими, оскільки виклик у судове засідання особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується, здійснюється лише для розгляду скарги по суті згідно з ч.3 ст.306 КПК України. Однак, у цьому випадку слідчий суддя не проводив судовий розгляд, а вирішив питання про повернення скарги.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та скасування ухвали слідчого судді, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст.ст. 309, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03 червня 2021 року без змін.
Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4