Житомирський апеляційний суд
Справа №285/83/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

представника власника майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 квітня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області та накладено арешт на майно у рамках кримінального провадження №0000019 від 06.01.2021 року,-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, без повного та всебічного дослідження обставин справи. Зазначає, що він не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні, а матеріали провадження не містять доказів які б свідчили про те, що він чи тимчасово вилучене майно мають відношення до порубки дерев породи «сосна». Вказує, що тимчасово вилучене у нього майно, не входить до переліку майна, на вилучення якого надано дозвіл на обшук ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20.04.2021 року, а тому арешт майна є незаконним. Зазначає, що всі вилучені в нього лісоматеріали чіповані, звірку чіпів проводили працівники поліції при обшуку, наявні лісоматеріали було ідентифіковано за документами їх походження. Вважає, що при накладенні арешту на майно, слідчий суддя не дотримався норм закону щодо розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження і не врахував наслідків арешту майна для нього, оскільки накладення арешту на вилучене майно фактично позбавляє його можливості займатися підприємницькою діяльністю.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що 28.04.2021 року слідчий СВ Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, вилученого 27.04.2021 року під час проведення обшуку на лісопильному та стругальному виробництві, що належить ОСОБА_7 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 05.01.2021 року близько 14 год. 30 хв. невідома особа, знаходячись в лісовому масиві, здійснила незаконну порубку сироростучих дерев породи сосна в кількості 18 шт., що знаходяться в Чорновольському лісництві поблизу с. Червона Воля Новоград-Волинського району Житомирської області, чим спричинила шкоди на суму 147 278,37 грн.

Відомості по даному факту 06.01.2021 року СВ Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

27.04.2021 року на підставі ухвали слідчого судді від 20.04.2021 року, слідчим було проведено обшук на лісопильному та стругальному виробництві по АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено: пристрій стрічкопильний горизонтальний ПЛП9, два станка металевих зеленого кольору, пристрій деревообробний подовжений темно-зеленого кольору, 3638 дошок породи сосна, загальною кубатурою близько 28,5 метрів кубічних, 128 колод породи сосна загальною кубатурою близько 36,5 метрів кубічних, 7 товарно-транспортних накладних за наступними ідентифікаційними номерами: ЖТД №992692 від 03.08.2020 р., ЖТД №993342 від 05.02.2021 р., ЖТД №101981 від 18.06.2020 р., ЖТД №103140 від 23.04.2021 р., ЖТД №993695 від 26.04.2021 р., ЖТД №993691 від 26.04.2021 р., №993693 від 26.04.2021 р..

Постановою слідчого від 27 квітня 2021 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи, обставини кримінального провадження, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, а також беручи до уваги, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є речовим доказом у кримінальному провадженні та може бути використано в подальшому, як доказ вчинення вказаного злочину, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на вказане майно.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_7 та його представника в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити таки захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно матеріалів клопотання, слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, за фактом того, що 05.01.2021 року близько 14 год. 30 хв. невідома особа, знаходячись в лісовому масиві, здійснила незаконну порубку сироростучих дерев породи сосна в кількості 18 шт., що знаходяться в Чорновольському лісництві, що поблизу с. Червона Воля Новоград-Волинського району Житомирської області, чим спричинила шкоди на суму 147 278,37 грн. (а.п.3).
В рамках даного кримінального провадження, органом досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді НовоградВолинського міськрайонного суду Житомирської області від 20.04.2021 року, 27.04.2021 року було проведено обшук на лісопильному та стругальному виробництві по АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено майно, зазначене у клопотанні слідчого (а.п. 4-5).

Постановою слідчого від 27 квітня 2021 року вилучене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні (а.п.6).

Апеляційний суд вважає, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Так, колегія суддів звертає увагу, що ухвалою слідчого судді НовоградВолинського міськрайонного суду Житомирської області від 20.04.2021 року було надано дозвіл на обшук на лісопильному та стругальному виробництві по АДРЕСА_1 (а.п. 31-32).

Разом з тим, в матеріалах провадження міститься довідка Городницької селищної ради Новоград-Волинського району Житомирської області №159 від 13.05.2021 року, згідно якої в АДРЕСА_1 ніякого господарства немає (а.п.29).

Також, з копій документів наданих апелянтом вбачається, що ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 являються співвласниками нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_2 , де фактично розташовано лісопильне та стругальне виробництво, на якому провадився обшук.

В засіданні апеляційного суду прокурор не зміг пояснити розбіжності в адресах, яка зазначена в ухвалі слідчого судді та адресою фактичного розташування лісопильного та стругального виробництва, де провадився обшук. При цьому зауважив, що ОСОБА_7 був присутній при обшуку, але зауважень щодо адреси проведення обшуку в протоколі не зазначав.

Наведене свідчить про те, що обшук 27.04.2021 року проведений з порушенням норм кримінального процесуального закону, а тому тимчасове вилучення майна під час даного обшуку не можна визнати законним.

Крім того, з протоколу обшуку вбачається, що органом досудового розслідування було вилучено пристрій стрічкопильний горизонтальний ПЛП9, два станка металевих зеленого кольору, пристрій деревообробний подовжений темно-зеленого кольору, 3638 дошок породи сосна, загальною кубатурою близько 28,5 метрів кубічних, 128 колод породи сосна загальною кубатурою близько 36,5 метрів кубічних та накладні.

Разом з тим, клопотання слідчого не містить обґрунтування необхідності накладення арешту на деревообробні верстати, саме у кримінальному провадженні за фактом незаконної порубки 18 дерев.

Також, на думку колегії суддів, об`єми вилученої під час обшуку деревини (дошок та колод) є неспівмірними кількості порубаних дерев (18 штук).

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що у клопотанні слідчого не обґрунтовано, за якими з ознак, що визначені у ст. 98 КПК України, відноситься до речових доказів у справі щодо незаконної порубки дерев, вилучене при обшуку майно.
Колегія суддів звертає увагу, що згідно практики ЄСПЛ втручання у власність (користування) юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Відповідно ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При апеляційному розгляді встановлено, що в клопотанні слідчого не зазначено обгрунтованих правових підстав для накладення арешту на майно, яке вилучено під час обшуку 27.04.2021 року.
Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов передчасного висновку про можливість задоволення клопотання слідчого.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 квітня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області та накладено арешт на майно у рамках кримінального провадження №0000019 від 06.01.2021 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Новоград-Волинського РВП ГУНП в Житомирській області про накладення арешту на майно у рамках кримінального провадження №0000019 від 06.01.2021 рок, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: