Дата документу 25.05.2021 Справа № 314/2/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №314/2/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/926/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за заявою засудженого ОСОБА_6 про застосування Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання»,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Вільнянська виправна колонія (№20)».

Засуджений ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалуВільнянського районного суду Запорізької області від 19 березня 2021 року, якоювідмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».
Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_6 затриманий на виконання вироку суду, підстави для задоволення клопотання засудженого відсутні, оскільки в даному випадку після набрання вироку законної сили ув`язнення вже не є попереднім.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить застосувати щодо нього положення ч.5 ст.72 КК України, згідно з якою зарахувати йому строк попереднього ув`язнення, починаючи з моменту його затримання до набрання вироком законної сили.

Згідно з ухвалою суду,до Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_6 , який відбуває покарання у Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)», надійшло клопотання про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Заслухавши доповідь судді; засудженого, його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з таких підстав.
З матеріалів провадження убачається, що вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2018 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років. Початок строку покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_6 (а.п.8-9).
Вирок набрав законної сили 04 березня 2019 року (а.п.6).
Як убачається з рапорту о/у СКП Покровського ВП КВП ОСОБА_10 про затримання особи, вищевказаний вирок суду в частині затримання виконаний 12 квітня 2019 року. Обвинуваченого ОСОБА_6 затримано 12 квітня 2019 року на підставі зазначеного вироку(а.п.7).
Отже, в рамках вказаного кримінального провадження до ОСОБА_6 попереднє ув`язнення не застосовувалось.
Згідно з положеннями п.1 ч.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Відповідно до абзацу 1 ч.5 ст.72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
При цьому, в розумінні ч.5 ст.72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року), у строк попереднього ув`язнення включається строк:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;
ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Таким чином, буквальний зміст абзацу 1 ч.5 ст.72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) указує на те, що вказана норма визначає правила зарахування у строк покарання строку саме попереднього ув`язнення, а не будь-якого періоду перебування особи в установах попереднього ув`язнення.
При цьому, вказівка в пункті "ґ" ч.5 ст.72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) на те, що у строк попереднього ув`язнення включається строк "перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження", стосується випадків, коли особа, яка відбуває покарання, до якого вона була засуджена в іншому кримінальному провадженні (іншій кримінальній справі), залишається в установі попереднього ув`язнення або тимчасово переводиться до неї з метою участі в слідчих діях або судовому розгляді нового кримінального провадження, що прирівнюється до попереднього ув`язнення в межах цього нового кримінального провадження до набрання вироком законної сили.
Положення пункту "ґ" ч.5 ст.72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) не поширюються на час перебування особи в установі попереднього ув`язнення після набрання вироком законної сили, у тому числі у зв`язку з участю в касаційному розгляді відповідного кримінального провадження, у судових засіданнях щодо розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, щодо роз`яснення судового рішення чи виправлення в ньому описки, а також щодо вирішення інших питань, що виникають на стадії виконання вироку, адже після набрання вироком законної сили ув`язнення вже не є попереднім.
Протилежне тлумачення суперечило б самій суті поняття "попереднє ув`язнення".
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 лютого 2020 року (справа № 497/349/16-к, провадження № 51-6198 км 18).
До дня набрання вироком законної сили засуджений ОСОБА_6 під вартою не перебував.
У зв`язку із цим, не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, між судами, тощо, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місць відбування покарання.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого не вбачає, оскільки доводи, викладені в зазначеній скарзі, правильності висновків суду не спростовують.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що йому необхідно зарахувати строк ув`язнення, починаючи з моменту його затримання до набрання вироком законної сили, є безпідставними, оскільки останнього було затримано вже після набрання вироком щодо нього законної сили.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування чи зміну ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.ст.404-405, 407, 418-419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 19 березня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4