Справа № 589/1033/14-к
Провадження № 1-в/589/69/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шостка подання старшого державного виконавця Шосткинського МРВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) ОСОБА_3 про примусове входження в жиле приміщення,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Шосткинського МРВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним поданням, в якому просить дозвіл на примусове входження в жиле приміщення, де зареєстрований ОСОБА_4 , розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

Подання мотивується тим, що у відділі державної виконавчої служби ІНФОРМАЦІЯ_1 на виконанні знаходиться виконавчий документ № 589/1033/14 к від 20.01.2015 року виданий Шосткинським міськрайонним судом про конфіскацію всього належного майна ОСОБА_4 , боржник ухиляється від повного та своєчасного виконання рішення суду. В зв`язку з чим державний виконавець просить дозвіл на примусове входження в жиле приміщення.

Суд, дослідивши матеріали подання, прийшов до наступного.

Стаття 30 Конституції України гарантує кожному недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суд.

Конституційна гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначено у Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець при виконанні судових рішень має право безперешкодно входити на земельні ділянки, в жилі та інші приміщення боржників - фізичних осіб, проводити в цих приміщеннях огляд, за необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати ці приміщення, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там знаходиться та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Згідно зі ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що суд має право надати дозвіл на примусове входження в жиле приміщення лише за умови доведення та документального підтвердження факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду чи іншого органу (посадової особи).

Разом з тим будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_4 є власником квартири відсутні, відсутне підтвердження того хто ще може мешкати в вказаній квартирі, чи обізнаний боржник щодо відкриття виконавчого провадження про стягнення з нього боргу, що йому надсилались постанови про відкриття виконавчого провадження, і він їх отримував. Також з актів державного виконавця видно, що у вказаній квартирі ще мешкають люди, тобто у разі надання дозволу на примусове входження в жиле приміщення будуть порушені їх права, вказана квартира є комунальною, кімната де мешкає засуджений ОСОБА_4 в натурі не виділялася. Також в акті державного виконавця зазначено, що зі слів сусідів стало відомо про відсутність майна боржника.

Таким чином, не зазначено доказів, що державним виконавцем вжито усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення і він був змушений після вжиття всіх заходів звернутись з вказаним поданням до суду, а тому неможливо дійти висновку, про необхідність надання дозволу на примусове входження в жиле приміщення.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 439 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Шосткинського МРВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) ОСОБА_3 про примусове входження в жиле приміщення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1