Номер провадження: 11-сс/813/1157/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 20.07.2021, якою в межах кримінального провадження №0000572 від 18.07.2021 стосовно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Харківка Маньківського району Черкаської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця в/ч № НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого,
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою

установив:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в межах кримінального провадження №0000572 від 18.07.2021 було задоволено клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , та застосовано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 15.09.2021.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та в зазначеному кримінальному провадженні існують ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на свідків, існування яких зумовлена тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим.
Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 не погодився із оскаржуваною ухвалою слідчого судді, виходячи із наступного:
- підозрюваний ОСОБА_7 частково визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, допомагав органу досудового розслідування у розкритті злочину, вказав на всі обставини вчинення кримінального правопорушення, обґрунтувавши їх неправомірними діями потерпілого;
- слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, є військовослужбовцем;
- прокурором не було доведено, що менш суворий запобіжний захід не забезпечить належну поведінку підозрюваного;
Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді змінити та запобіжний захід ОСОБА_7 змінити із тримання під вартою на домашній арешт, зобов`язавши його знаходитися за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 у нічний час доби , а саме з 22 год. до 06 години.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Зі змісту мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя дотримався приписів зазначених вище норм кримінального процесуального закону та врахував їх при постановленні оскаржуваної ухвали.
Так, мотивуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_7 слідчий суддя послався в ухвалі на матеріали провадження, долучені до клопотання слідчого.
Слідчий суддя дійшов висновку, що на даному етапі досудового розслідування в матеріалах кримінального провадження наявні вагомі докази, які об`єктивно обґрунтовують підозру ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів враховує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.
Зокрема, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява № 42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
З матеріалів провадження вбачається, що 18.07.2021, приблизно о 01 год. ОСОБА_7 разом зі своїм знайомим ОСОБА_11 , перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Миколи Аркаса, 56, зустріли ОСОБА_12 та між ними стався словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, який згодом переріс у бійку, що полягала у нанесенні один одному кулаками обох рук ударів у різні частини тіла. При цьому у ОСОБА_7 та ОСОБА_11 виник злочинний намір, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_12 .
Так, ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_11 , діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, переслідуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень іншій особі, розуміючи противоправний характер своїх дій, суспільну небезпечність наслідків та бажаючи їх настання, кулаком правої руки та обома нижніми кінцівками почав наносити ОСОБА_12 тілесні ушкодження в область голови, при цьому наніс щонайменше сім ударів кулаком та три удари ногами.
Після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та ОСОБА_11 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а ОСОБА_12 з отриманими тілесними ушкодженнями доставлено до КНП «Міська клінічна лікарня № 11» ОМР із діагнозом: забій головного мозку, субдуральний крововилив. Перелом кісток черепа.
Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за кваліфікуючими ознаками умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтверджується наведеними доказами, наявними в матеріалах справи, які на переконання апеляційного суду на даній стадії досудового розслідування є достатніми для відповідних висновків по суті клопотання слідчого, тому апеляційний суд наголошує, що на даній стадії провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність вказаних вище ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу підозрюваному.
Погоджуючись з висновками слідчого судді, щодо необхідності застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд враховує ступінь суспільної небезпеки злочину, у якому його підозрюють, а також виходить з наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку із тяжкістю покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим.
Окрім того, апеляційний суд враховує те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 вчинений ним із застосуванням насильства, у зв`язку з чим підозрюваний може незаконно впливати на свідків.
Доводи захисника відносно того, що підозрюваний є військовослужбовцем, має соціальні зв`язки та місце проживання, апеляційний суд приймає до уваги, разом з цим зауважує, що вказані обставини не спростовують викладені в клопотанні слідчого доводи, а тяжкість інкримінованого злочину та наявність ризиків не дає достатніх підстав вважати, що зазначені фактори можуть мати стримуючу дію.
Апеляційний суд також враховує, що відповідно до п.п.34-36 рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України» обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під варту.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого злочину, апеляційний суд вважає обгрунтованим висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.
Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення є законним і обґрунтованим, а підстав для задоволення апеляційної скарги захисника під час апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 183, 184, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 20.07.2021, якою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.09.2021 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4