Справа № 468/814/21-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

20.07.2021 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка кримінальне провадження №0000075 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сергіївка Березнегуватського району Миколаївської області, громадянина України, одруженого, працюючого сторожем в Сергіївській ЗОШ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 , третьої особи ОСОБА_7 , його представника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту 28.04.2021 року близько 08.30 год. водій ОСОБА_9 керував технічно справним автомобілем ВАЗ-210700-20 н.з. НОМЕР_1 та рухався на 295 км автодороги Н-11 «Дніпро-Миколаїв», яка має дві смуги для руху, по одній у кожному напрямку, які між собою розділені дорожньою розміткою 1.1 ПДР України «Вузька суцільна смуга», у світлий час доби по сухій чистій проїзній частини зі сторони м. Баштанка у напрямку м. Миколаєва.

В цей час у зустрічному напрямку водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «Opel Omega Caravan» н.з. НОМЕР_2 , рухався зі сторони м. Миколаєва у напрямку м. Баштанка.

Рухаючись в обраному напрямку, водій ОСОБА_3 в порушення вимог п.п. 2.3 «б», 12.1 та 12.3 ПДР України, а саме: рухаючись проїзною частиною дороги Н-11 «Дніпро-Миколаїв» на 295 км + 50 м, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміни, не урахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху з метою постійного контролю його руху, в результаті чого здійснив маневр ліворуч та допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де відбулось зіткнення передньою правою бічною частиною автомобіля ВАЗ-210700-20 н.з. НОМЕР_1 з передньою лівою частиною зустрічного автомобіля «Opel Omega Caravan» н.з. НОМЕР_2 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру, який знаходився на передньому пасажирському сидінні автомобіля ВАЗ-210700-20 н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді крайового перелому суглобової поверхні виростка потиличної кістки зліва зі зміщенням кісткових фрагментів, перелому поперечного виростка 1 шийного хребці зліва зі зміщенням кісткових фрагментів, перелому дужок з обох сторін 6, 7 шийного хребця, перелому верхнього та нижнього суглобових виростків, остистого відростку 6 шийного хребця, верхнього суглобового відростку 7 шийного хребця зліва, переломів 9, 10 ребер зліва, забою головного мозку легкого ступеню, забійної рани лобної ділянки голови, які за ознакою небезпеки для життя відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_9 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

22.06.2021 року між прокурором та підозрюваним за участю його захисника укладена угода про визнання винуватості відповідно до ст. 472 КПК України.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 286 ч. 2 КК України та щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений за ст. 286 ч.2 КК України, у виді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з однорічним іспитовим строком.

Вказані вид, міра покарання та підстави для звільнення від відбування з випробуванням визначені сторонами угоди з урахуванням особи обвинуваченого, який беззастережно визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, позитивної характеристики, відсутності судимостей, наявності на утриманні малолітніх дітей, а також тяжкості кримінального правопорушення. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_5 надала письмову згоду на укладення між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 угоди про визнання винуватості.

Прокурор, обвинувачений, захисник та потерпіла в підготовчому засіданні підтримали угоду про визнання винуватості. Третя особа та його представник не заперечували проти затвердження угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та беззаперечно погоджується на це.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 22.06.2021 року між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду та міри покарання зі звільненням від відбування покарання з випробовуванням.
Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, речові докази підлягають поверненню володільцям.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 22.06.2021 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання в виді позбавлення волі строком на три роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.ст.75,76 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Заходи по арешту майна, вжиті за ухвалами слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 06.05.2021 року №468/555/21-к - скасувати.

Речові докази:

-автомобіль ВАЗ 210700-20, н.з. НОМЕР_1 , - повернути володільцю ОСОБА_3 ;
-автомобіль «Opel Omega Caravan», н.з. НОМЕР_2 , - повернути володільцю ОСОБА_7 ;
-6 рентгензнімків, один диск з КТ та додаток до диску на 2 аркушах повернути ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені судові витрати за проведення експертних досліджень в сумі 5834 (п`ять тисяч вісімсот тридцять чотири) гривні 62 копійки.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

суддя: