Справа №705/56/20
1-кс/705/354/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року м. Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову старшого слідчого Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження,-

В С Т А Н О В И В:

14 квітня 2021 року до Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову старшого слідчого Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження.

В обґрунтування скарги заявник вказує, що слідчим передчасно винесено постанову про закриття кримінального провадження, оскільки в порушенням вимог КПК України ним не вчинені всі необхідні та можливі слідчі дії.

Особа, що подала скаргу, у судове засідання не з`явилась та надала заяву про розгляд скарги без її участі. Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, тому вважаю за можливе розглянути скаргу без їх участі.

Слідчий суддя, повно та всебічно дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно із частиною 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках потерпілого.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Підстави та порядок закриття кримінального провадження встановлені у ст.284 КПК України, зокрема, п.2 ч.1 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що до 05.09.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0001131 на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області, за заявою ОСОБА_4 щодо вчинення непрофесійних дій медичними працівниками КНП «Уманська міська лікарня», які призвели до смерті ОСОБА_6 , 1950 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в реанімаційному відділенні вказаного медичного закладу.
Відповідні відомості кваліфіковані за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України.
06.04.2021 постановою про закриття кримінального провадження ст..слідчого Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0001131 від 05.09.2019, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.140 КК України, кримінальній відповідальності підлягає невиконання чи неналежне виконання медичним або фармацевтичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення, якщо це спричинило тяжкі наслідки для хворого.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України характеризується: діянням (дією чи бездіяльністю) - невиконанням чи неналежним виконанням медичним або фармацевтичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення; наслідками у вигляді тяжких наслідків для хворого; причинним зв`язком між вказаними діянням та наслідками.

Оскільки диспозиція ч. 1 ст. 140 має бланкетний характер, у кожному конкретному випадку має встановлюватися, які саме професійні обов`язки покладались на винну особу і які з цих обов`язків не виконані взагалі або виконані неналежним чином, а також вимоги яких конкретно нормативних актів (інструкцій, правил, вказівок тощо) порушено винним. При цьому необхідно враховувати. що встановлення діагнозу та вибір конкретного способу і методу лікування залежать від багатьох чинників, зокрема індивідуальних особливостей організму хворого, досягнень медичної науки і досвіду лікувальної діяльності, а тому не можуть бути заздалегідь і повністю регламентовані нормативними актами у сфері охорони здоров`я. Особою, винною у вчиненні цього злочину, можуть бути порушені правила як нормативного, так і деонтологічного (професійного) характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Таким чином, з аналізу вказаної статті КПК України слідує, що значення слідчих дій полягає в тому, що вони є основним способом збирання доказів і звідси - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань.

Для того, щоб закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях медичних працівників складу кримінального правопорушення (а не події), передбаченого ч.1 ст.140 КК України, необхідно було встановити коло медичних працівників, які за своїми обов`язками повинні були надавати медичну допомогу ОСОБА_6 , встановити які дії ці співробітники вчиняли після отримання скарги на стан здоров`я чи, і які повинні були вчиняти, дати правову оцінку їх діям (бездіяльності) на відповідність вимогам закону, іншим нормативно-правовим актам, оскільки дії медичного персоналу регламентовані законами та підзаконними нормативними актами.

У відповідності до ч.2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Проте, як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження, твердження слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України фактично грунтується лише на показаннях свідків, без посилання на будь-які докази. Оскаржувана постанова не містить відомостей та обставин, які підлягають доказуванню у межах даного кримінального провадження, на підставі яких слідчий встановив відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України.

Без проведення відповідних слідчих та процесуальних дій не можливо стверджувати про наявність або відсутність складу вказаного кримінального правопорушення, а саме об`єктивної сторони невиконанням чи неналежним виконанням медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення; наслідками у вигляді тяжких наслідків для хворого; причинним зв`язком між вказаними діянням та наслідками, що в сукупності вказує на неповноту досудового розслідування та невмотивованість постанови слідчого про закриття кримінального провадження.
Відповідно до правової позиції, викладеної в п.3 Узагальнення ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, тому слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Отже, слідчий, здійснюючи досудове розслідування даного кримінального провадження, не здійснив усі процесуальні дії, необхідні для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, а тому постанова слідчого підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 22,26,91,92,110,303,306,307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову старшого слідчого Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 06.04.2021 про закриття кримінального провадження № 0001131 від 05.09.2019.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1