справа № 462/2866/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2021 року Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 01.11.2019 року Сихівським районним судом м. Львова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на один рік п`ять місяців

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.04.2019 року, близько 18 год. 45 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Близенько», в якому здійснює свою діяльність ПП «Мережа Сервіс-Львів», що по вул.Братів Міхновських, 23 у м.Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з корисливих мотивів, повторно, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, шляхом вільного доступу, вважаючи, що його ніхто не бачить, таємно, з прилавка магазину викрав 9 штук плиток шоколаду Мілка полуничний смак, вартість 16,52 грн. за штуку та 5 штук плитки шоколаду Мілка цілий лісовий горіх, вартістю 21,91 грн. за штуку, після чого заховав вказані продукти харчування під свою куртку та не оплативши їх вартості покинув приміщення магазину, однак був викритий та зупинений працівниками охорони магазину Близенько.

Своїми діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ПП «Мережа Сервіс-Львів» матеріальних збитків на суму 258 грн. 23 коп. Обвинуваченим було повернуто майна на вищевказану суму коштів.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому визнав повністю, від дачі показів відмовився, зазначивши, що такі надав під час досудового розслідування.

Представник потерпілого ОСОБА_5 , який діє на підставі довіреності в судове засідання не з`явився, проте, в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи без його участі.

Враховуючи те, що обвинувачений та прокурор не оспорюють обставини справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст.349 КПК України, ухвалив провести судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3,4 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі, оскільки на цьому не наполягали учасники судового розгляду, а фактичні обставини справи ніким не оспорювалися та без проведення допиту обвинуваченого, який відмовився від дачі показів.

Окрім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами. Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у суду не має та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу не заявлялося.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України доведена у повному обсязі і підтверджується доказами, які є у матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюються.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані ч.2 ст.185 КК України, так як останній вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Судом встановлено, що відповідно до вироку Сихівського районного суду м.Львова від 01.11.2019 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на один рік п`ять місяців. Покарання за вказаним вироком ОСОБА_4 відбув.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України (в редакції, чинній станом на день його вчинення) є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, офіційно не працює, на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» та КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» не перебуває.

Відповідно до ст.66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про призначення міри покарання у межах, передбачених санкцією ч.2 ст.185 КК України, яке буде необхідне й достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів, застосувавши положення ч.4 ст.70 КК України, з огляду на те, що ОСОБА_4 вчинив даний злочин до ухвалення вироку Сихівським районним судом міста Львова від 01.11.2019 року, яким останнього було засуджено за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначено остаточне покарання у виді 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців позбавлення волі.

Суд застосовує положення ч.4 ст.70 КК України, а тому до покарання, остаточно призначеного ОСОБА_4 за сукупністю злочинів, необхідно зарахувати повністю відбуте ним покарання за вироком Сихівського районного суду міста Львова від 01.11.2019 року, що становить 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід в межах даного кримінального провадження обвинуваченому - не обирався.

Витрати на проведення експертиз відсутні.

Цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні - не заявлявся.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 368-370, 374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) місяців арешту.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим, призначеного вироком Сихівського районного суду м.Львова від 01.11.2019 року, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців позбавлення волі.

Зарахувати покарання за цим вироком, до повністтю відбутого ОСОБА_4 покарання за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 01.11.2019 року, що становить 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців позбавлення волі.

Покарання є відбутим.

Речові докази: плитки шоколаду «Мілка» цілий лісовий горіх, вагою 90 г., в кількості 5 штук, плитки шоколаду «Мілка» полуничний смак, вагою 90 г., в кількості 9 штук повернути потерпілому ПП «Мережа Сервіс-Львів», DVD-R диск з відеозаписами залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м.Львова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя:(підпис).

З оригіналом згідно.

Суддя