Номер провадження: 11-кп/813/921/21
Номер справи місцевого суду: 522/2446/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
перекладача ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2020 року про повернення прокурору обвинувального акту відносно обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 122 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Оскарженою ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002866 від 10.10.2018 року відноснообвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, повернутий прокурору для усунення недоліків, як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на невідповідність обвинувального акту вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, зазначивши, що в обвинувальному акті формулювання обвинувачення є неконкретним та лише відтворює зміст фактичних обставин вчинення злочину. Судом встановлено, що слідчим не виконано вимог щодо формулювання обвинувачення, що матиме наслідком порушення права обвинуваченого на захист.
На дану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує на незаконність ухвали суду, як постановленої з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу та призначити новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а обвинувальний акт містить усі відомості, які він повинен містити відповідно до вимог ч. 2 ст. 291 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; захисника та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог, апеляційний суд вважає непереконливими доводи прокурора в апеляційній скарзі про допущені судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону під час підготовчого судового засідання і ухвалення рішення про повернення обвинувального акту.
Відповідно до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.
Згідно із приписом п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Частина 4 статті 110 КПК України містить вичерпне поняття такого документу як обвинувальний акт. Зокрема визначено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи підчас досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.
В порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України на стадії підготовчого судового засідання, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Відповідно до вимог ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують. Тому слідчий при наявності достатніх доказів має негайно і детально проінформувати зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення.
Разом з тим, слідчий при складанні обвинувального акту і прокурор при його затвердженні цих вимог закону не дотрималися.
Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про невідповідність обвинувального акту положенням закону і повернув його прокурору для усунення недоліків.
Як убачається зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні №0002866 від 10.10.2018 року, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, він фактично не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті обвинувачення є неконкретним та лише відтворює зміст фактичних обставин вчинення злочину, а тому вказані судом в цій частині недоліки обвинувального акту, які полягають у неконкретності обвинувачення, дійсно порушують право обвинуваченого на захист.
Разом з тим, в матеріалах справи наявні обвинувальний акт від 27 листопада 2018 року та розписка про його вручення захиснику та обвинуваченому, а також обвинувальний акт від 29 грудня 2018 року, реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка про відмову обвинуваченого ОСОБА_8 від отримання копій обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.
В судовому засіданні апеляційного суду прокурор не змогла пояснити з яких причин було змінено обвинувачення, якщо воно дійсно було змінено, і в якому порядку, а також чому не був поданий до суду обвинувальний акт від 27 листопада 2018 року, який разом з реєстром матеріалів досудового розслідування був вручений обвинуваченому.
Крім того, доводи сторони захисту про недотримання прокурором вимог ст. 293 КПК України щодо обов`язковості вручення копії обвинувального акту від 29.12.2018 року обвинуваченому та його захиснику, про те, що особи, у присутності яких, начебто, обвинувачений відмовлявся від отримання копії обвинувального акту, є слідчими Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, не були спростовані в ході апеляційного розгляду.
При цьому апеляційний суд звертає увагу на ту обставину, що обвинувачений є громадянином іншої держави ОСОБА_11 , не володіє українською мовою, тому апеляційний суд не може погодитись із змістом розписки (а.п.7) про, начебто, відмову від отримання копії обвинувального акту, оскільки вона всупереч вимогам ст. 29,52 КПК України не містить жодних посилань на участь перекладача та захисника у зазначеній процесуальній дії. А сам обвинувачений заперечує той факт, що прокурор взагалі намагався вручити йому копію обвинувального акту від 29.12.2018 року.
Таким чином, недотримання прокурором вимог закону щодо порядку вручення копії обвинувального акту обвинуваченому і його захиснику фактично перешкоджає призначенню обвинувального акту до судового розгляду.
Вказані порушення вимог закону виправити не вбачається можливим як під час підготовчого засідання.
З урахуванням викладеного апеляційний суд не вбачає передбачених ст. 409 КПК України підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності повернення обвинувального акту прокурору.
Керуючись ст.ст. 291, 376, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2020 року про повернення прокурору обвинувального акту відносно обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 122 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4