Провадження № 1-кп/947/424/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2021 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000082 від 18.02.2019 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Нова Гребля, Калинівського району, Вінницької області, одруженого, маючого на утриманні дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , з вищою освітою, працюючого на посаді головного державного інспектора відділу погашення боргу Південного управління у м. Одесі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , -

ВСТАНОВИВ:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , займаючи посаду головного державного інспектора відділу погашення боргу Південного управління у м. Одесі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, будучи службовою особою правоохоронного органу, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою власного незаконного збагачення, 29.03.2019 року, близько 12 години 30 хвилин, біля будівлі Південного управління у м. Одесі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, за адресою: проспект Академіка Глушка, 17/2, м. Одеса, одержав від ОСОБА_11 першу частину неправомірної вигоди в розмірі 7500 гривень за безперешкодну видачу п`яти довідок про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів у ТОВ «Швидка допомога студентам СПС».

Крім того, 02.04.2019 року, о 14 годині 30 хвилин, біля будівлі Південного управління у м. Одесі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, за адресою: проспект Академіка Глушка, 17/2, м. Одеса, ОСОБА_6 одержав від ОСОБА_11 другу частину неправомірної вигоди в розмірі 2750 гривень за безперешкодну видачу двох довідок про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів у ТОВ «Швидка допомога студентам СПС».

Внаслідок вказаних протиправних дій, ОСОБА_6 , використовуючи своє службове становище, одержав неправомірну вигоду на загальну суму 10 250 гривень.

II. Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений:

ч. 1 ст. 368 КК України, за кваліфікуючими ознаками: одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за невчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого службового становища.

III. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань в рамках кримінального провадження № 0000082 від 18.02.2019 року, згідно якого вбачається, що за матеріалами правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, внесено відповідні відомості з приводу можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України;

- заява громадянина ОСОБА_11 на адресу начальника УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України, зареєстрована 18.02.2019 року, з якої вбачається, що громадянин ОСОБА_11 просить вжити заходів до головного державного ревізора-інспектора ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_6 , який вимагає у останнього грошові кошти в розмірі 10 500 гривень за погодження і видачу йому як представнику за довіреністю ТОВ довідок про відсутність податкової заборгованості в кількості 7 (семи) одиниць;

- довідка № 21/15-32-50-08 від 04.01.2019 року про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, згідно якої платником є ТОВ «Швидка допомога Студентам СПС»;

- реєстраційна картка на транспортний засіб «Honda CR-V», VIN НОМЕР_1 , номер та серія знака НОМЕР_2 , згідно якої власником вказаного автомобіля є ОСОБА_6 ;

- постанова прокурора відділу прокуратури Одеської області від 02.04.2019 року про освідування особи, згідно якої прокурором в рамках кримінального провадження № 0000082 від 18.02.2019 року постановлено провести освідування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та інших осіб, які будуть встановлені на місці події та які контактуватимуть з ОСОБА_11 та заздалегідь ідентифікованими (поміченими) грошовими коштами для виявлення на їх тілі, одязі та особистих речах слідів кримінального правопорушення. Проведення освідування доручено оперативним співробітникам УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України або слідчому/слідчим слідчого відділу слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві;

- протокол освідування від 02.04.2019 року, згідно якого слідчим Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, на підставі постанови прокурора від 02.04.2019 року, з залученням незаінтересованих осіб (понятих): ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , за участю спеціаліста ОСОБА_14 , у присутності працівників УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України, проведено освідування громадянина ОСОБА_6 , в ході проведення якого при просвічуванні правої руки ОСОБА_6 на середньому пальці з внутрішньої сторони було виявлено точкове світіння зеленого кольору, іншого світіння на означеній руці виявлено не було. При просвічуванні лівої руки ОСОБА_6 характерного світіння виявлено не було. В подальшому здійснено змиви з правої та лівої рук ОСОБА_6 , які поміщено до пластикових боксів №1 та №2. Також було зроблено відкриття спиртової серветки як контрольний зразок та поміщено у бокс №3;

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.04.2019 року з додатком у вигляді карти пам`яті, згідно яких вбачається, що на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, о 14 годині 36 хвилин 02.04.2019 року на території автомобільної стоянки поряд з будівлею за адресою: АДРЕСА_3 , було затримано громадянина ОСОБА_6 , відносно якого було прийнято рішення про проведення особистого обшуку. Перед початком проведення особистого обшуку ОСОБА_6 добровільно на пропозицію осіб, які здійснювали вказану слідчу (розшукову) дію видав грошові кошти, що перебували у нього в правому передньому кармані штанів у сумі 2750 гривень у національній валюті купюрами: по 500 гривень 5 (п`ять) штук, 200 гривень 1 (одна) штука, 50 гривень 1 (одна) штука (серії та номери купюр зазначені у вказаному протоколі). В подальшому вказані купюри просвічено за допомогою ультрафіолетової лампи глибокого світіння ультрафіолету та на них виявлено характерне світіння зеленого кольору. Вказані грошові кошти вилучено та поміщено до поліетиленового файлу, що опечатаний та засвідчений підписами понятих;

- клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України про проведення обшуку від 01.04.2019 року автомобіля «Honda CR-V», 2012 року випуску, VIN-номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_6 , а також ухвала слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.04.2019 року, якою задоволено означене клопотання сторони обвинувачення та надано дозвіл на проведення обшуку вказаного транспортного засобу, строком дії ухвали слідчого судді до 02.05.2019 року;

- протокол обшуку від 02.04.2019 року з додатком у вигляді карти пам`яті, згідно яких вбачається, що слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, в рамках кримінального провадження № 0000082 від 18.02.2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.04.2019 року, у період з 16 години 36 хвилин по 17 годину 26 хвилин, за участю підозрюваного ОСОБА_6 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_15 , спеціаліста ОСОБА_14 , у присутності понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , з застосуванням технічних засобів фіксації, умови та порядок використання яких роз`яснено учасникам, які беруть участь в проведенні обшуку, у зв`язку з відмовою ОСОБА_6 видати зазначені в ухвалі слідчого судді речі та документи, проведено обшук автомобіля «Honda CR-V», 2012 року випуску, VIN-номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , в ході проведення якого були виявлені та вилучені, зокрема грошові кошти у вигляді 1 купюри номіналом 500 гривень серія та номер УЗ 5767881 (повний перелік виявлених та вилучених документів міститься у вказаному протоколі);

- клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України про проведення обшуку від 01.04.2019 року службового кабінету № 105 ГУ ДФС в Одеській області, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Глушко, 17/2, а також ухвала слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.04.2019 року, якою задоволено означене клопотання сторони обвинувачення та надано дозвіл на проведення обшуку у вказаному приміщенні, строком дії ухвали слідчого судді до 02.05.2019 року;

- протокол обшуку від 02.04.2019 року з додатком у вигляді карти пам`яті, згідно яких вбачається, що слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, в рамках кримінального провадження № 0000082 від 18.02.2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.04.2019 року, у період з 18 години 48 хвилин по 19 годину 14 хвилин, за участю підозрюваного ОСОБА_6 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_15 , спеціаліста ОСОБА_16 , у присутності понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , з застосуванням технічних засобів фіксації, умови та порядок використання яких роз`яснено учасникам, які беруть участь в проведенні обшуку, проведено обшук у службовому кабінеті № 105 ГУ ДФС в Одеській області, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Глушко, 17/2, в ході проведення якого було виявлено та вилучено, зокрема, копії довідок про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справленням яких покладено на контролюючі органи, видані ТОВ «Швидка допомога студентам СПС» від 28.03.2019 року № 1030/15-32-50-08, 1031/15-32-50-08, 1032/15-32-50-08, 1033/15-32-50-08, 1034/15-32-50-08;

- довідка № 1030/15-32-50-08 від 28.03.2019 року про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, згідно якої платником є ТОВ «Швидка допомога Студентам СПС»;

- довідка № 1034/15-32-50-08 від 28.03.2019 року про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, згідно якої платником є ТОВ «Швидка допомога Студентам СПС»;

- довідка № 1031/15-32-50-08 від 28.03.2019 року про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, згідно якої платником є ТОВ «Швидка допомога Студентам СПС»;

- довідка № 1032/15-32-50-08 від 28.03.2019 року про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, згідно якої платником є ТОВ «Швидка допомога Студентам СПС»;

- довідка № 1033/15-32-50-08 від 28.03.2019 року про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, згідно якої платником є ТОВ «Швидка допомога Студентам СПС»;

- довідка № 1058/15-32-50-08 від 01.04.2019 року про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, згідно якої платником є ТОВ «Швидка допомога Студентам СПС»;

- довідка № 1057/15-32-50-08 від 01.04.2019 року про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, згідно якої платником є ТОВ «Швидка допомога Студентам СПС»;

- наказ № 562-о від 06.09.2018 року про переведення працівників ГУ ДФС в Одеській області, згідно якого ОСОБА_6 переведено з посади головного державного ревізора-інспектора відділу стягнення та роботи з безхазяйним майном території обслуговування ДПІ у Приморському районі м. Одеси управління погашення боргу Головного управління ДФС в Одеській області на посаду головного державного інспектора відділу погашення боргу Південного управління у м. Одесі Головного управління ДФС в Одеській області, на період відсутності основного працівника ОСОБА_17 , яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до фактичного її виходу з відпустки;

- попередження про обмеження, спрямовані на запобігання корупційним та пов`язаним з корупцією правопорушенням, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів і одержанню неправомірної вигоди або подарунка та поводження з ними, щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, дотримання вимог фінансового контролю, підписаного ОСОБА_6 01.06.2017 року;

- присяга державного службовця, підписана ОСОБА_6 14.12.2009 року;

- протокол огляду від 03.04.2019 року з відповідними додатками, згідно якого слідчим Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, в рамках кримінального провадження № 0000082 від 18.02.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у приміщенні службового кабінету № 113 Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, при денному освітленні, керуючись ст. ст. 40, 100, 104, 105, 106, 223 КПК України, з використанням технічних засобів фіксації ноутбуку Asus FX750G, мобільного телефону Samsung SM-A520F, багатофункціонального пристрою Canon i-SENSYS MF-232w, проведено огляд речей та документів, які виявлені та вилучені 02.04.2019 року у ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 , документів, які виявлені та вилучені 02.04.2019 року під час обшуку автомобіля «Honda CR-V», 2012 року випуску, VIN-номер НОМЕР_1 , а також речей та документів, які виявлено та вилучено 02.04.2019 року в ході проведення обшуку службового кабінету № 105 ГУ ДФС в Одеській області, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Глушко, 17/2;

- постанова про визнання речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження від 03.04.2019 року, з якої вбачається, що слідчим Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, постановлено визнати в рамках кримінального провадження № 0000082 від 18.02.2019 року в якості речових доказів: грошові кошти загальною сумою 2750 гривень, що представлені п`ятьма купюрами номіналом 500 гривень кожна (серія та номера купюр зазначені у вказаній постанові), однією купюрою номіналом 200 гривень (серія та номер купюри зазначена у вказаній постанові), однією купюрою номіналом 50 гривень (серія та номер купюри зазначена у вказаній постанові), вилучені 02.04.2019 року в ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 ; грошові кошти 1 купюру номіналом 500 гривень (серія та номер купюри зазначена у вказаній постанові), вилучені 02.04.2019 року в ході обшуку автомобіля «Honda CR-V», 2012 року випуску, VIN-номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; копії довідок про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи від 28.03.2019 року, виданих ТОВ «Швидка допомога студентам СПС», за №1030/15-32-50-08, №1031/15-32-50-08, №1032/15-32-50-08, №1033/15-32-50-08, №1034/15-32-50-08, вилучені 02.04.2019 року в ході проведення обшуку службового кабінету № 105 ГУ ДФС в Одеській області;

- постанова про визнання речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження від 15.04.2019 року, з якої вбачається, що слідчим Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, постановлено визнати в рамках кримінального провадження № 0000082 від 18.02.2019 року в якості речового доказу вилучений 02.04.2019 року у ході обшуку затриманого ОСОБА_6 мобільний телефон «Apple Iphone 6»;

- ухвала слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.04.2019 року, якою задоволено клопотання сторони обвинувачення та ухвалено призначити в рамках кримінального провадження № 0000082 від 18.02.2019 року комплексну судову експертизу матеріалів, речовин та виробів за видом 8.11 «Дослідження речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин» та технічної експертизи документів за видами 2.1 «Дослідження реквізитів документів», 2.3 «Дослідження друкарських форм та інших засобів виготовлення документів», проведення якої доручено експертам Одеського НДЕКЦ МВС України;

- висновок експерта №116-Ф/160-П від 07.06.2019 року з відповідними фототаблицями, згідно якого: 1) На наданих на експертизу серветках, згідно ухвали суду зі змивами з правої та лівої рук ОСОБА_6 , відібраних 02.04.2019 року в ході проведення освідування, речовин, що люмінесціюють в УФ-променях не виявлено. На контрольному зразку спиртової серветки, за допомогою якої згідно ухвали суду відбиралися змиви з правої та лівої рук ОСОБА_6 02.04.2019 року в ході проведення освідування спеціальних хімічних речовин не виявлено. На штанах, згідно ухвали суду вилучених 02.04.2019 року в ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 , речовин, що люмінесціюють в УФ-променях не виявлено. На наданій на експертизу банкноті з серійним номером УЗ 5767881 спеціальних хімічних речовин не виявлено. На наданих на експертизу банкнотах 500 гривень серійними номерами: ЗД 9873951, ВА 4991495, ВИ 5933027, ВГ 2281950, ФД 3175268, 200 гривень серійним номером КЕ 9174786, 50 гривень серійним номером ТБ 4249181 виявлена люмінесцентна спеціальна хімічна речовина. 2) На наданих на експертизу серветках зі змивами з рук та на штанах встановлено наявність цинку, який входить до складу (є основою) люмінесцентної спеціальної хімічної речовини, виявленої на наданих на експертизу банкнотах 500 гривень серійними номерами: ЗД 9873951, ВА 4991495, ВИ 5933027, ВГ 2281950, ФД 3175268, 200 гривень серійним номером КЕ 9174786, 50 гривень серійним номером ТБ 4249181. 3) На наданих на експертизу серветках зі змивами з рук та на штанах встановлено наявність цинку, який входить до складу (є основою) люмінесцентної спеціальної хімічної речовини, зразок якої наданий для порівняльного дослідження. Спеціальна хімічна речовина, яка виявлена на наданих на експертизу банкнотах 500 гривень серійними номерами: ЗД 9873951, ВА 4991495, ВИ 5933027, ВГ 2281950, ФД 3175268, 200 гривень серійним номером КЕ 9174786, 50 гривень серійним номером ТБ 4249181 має спільну родову належність із спеціальною хімічної речовиною, зразок якої наданий для порівняльного дослідження. 4) Банкноти номіналом 500 гривень серійними номерами: ЗД 9873951, ВА 4991495, ВИ 5933027, ВГ 2281950, ФД 3175268, 200 гривень серійним номером КЕ 9174786, 50 гривень серійним номером ТБ 4249181 за своїми характеристиками відповідають аналогічним банкнотам, які випущені в офіційний обіг Національним Банком України;

- постанова про визнання речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження від 05.07.2019 року, з якої вбачається, що слідчим Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, постановлено визнати в рамках кримінального провадження № 0000082 від 18.02.2019 року в якості речових доказів відібраний відповідно до протоколу огляду, ідентифікації (помітки) та вручення грошових коштів від 02.04.2019 року контрольний зразок спеціальної хімічної речовини «Світлячок-М», який опечатаний в сейф-пакет експертної служби МВС України № 3993844; вилучені відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.04.2019 року штани ОСОБА_6 , які опечатані в сейф-пакет експертної служби МВС України № 3135591; відібрані відповідно до протоколу освідування особи від 02.04.2019 року контрольний зразок спиртової серветки, якою здійснювалися змиви з рук ОСОБА_6 , змиви з правої та лівої руки ОСОБА_6 , які опечатані в сейф-пакети експертної служби МВС України № 3993941, № 3993939 та № 3993940;

- посадова інструкція головного державного інспектора відділу погашення боргу Південного управління у м. Одесі Головного управління ДФС в Одеській області, затверджена в.о. начальника ГУ ДФС в Одеській області 11.10.2018 року, підписана тієї ж дати ОСОБА_6 , згідно якої вбачається, що до основних функцій останнього, відповідно до п. п. 2.2.42, 2.2.42.1, 2.2.43, належить: надання адміністративних послуг в межах компетенції: видача довідок про відсутність заборгованості з платежів до бюджету, що контролюються органами державної фіскальної служби; надання усних консультацій у межах компетенції;

- наказ № 425-о від 01.06.2017 року, згідно якого ОСОБА_6 призначено на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу стягнення та роботи з безхазяйним майном території обслуговування ДПІ у Приморському районі м. Одеси управління погашення боргу Головного управління ДФС в Одеській області у порядку переведення з ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, як такого що пройшов за конкурсом;

- клопотання про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 19.03.2019 року №140т, згідно якого слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, за погодженням з прокурором відділу прокуратури Одеської області, в рамках кримінального провадження № 0000082 від 18.02.2019 року звернувся до слідчого судді Миколаївського апеляційного суду з вказаним клопотанням про надання дозволу на проведення відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж шляхом контролю за вхідними та вихідними дзвінками, вхідними та вихідними SMS-повідомленнями зазначеного абонента згідно його ідентифікаційної телекомунікаційної картки (SIM-картки) НОМЕР_3 ;

- ухвала голови Миколаївського апеляційного суду від 20.03.2019 року № 1778т, постановлена в рамках кримінального провадження № 0000082 від 18.02.2019 року, якою надано дозвіл, строком на 60 (шістдесят) днів, на проведення негласної слідчої дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, шляхом спостереження, відбору та фіксації змісту телефонних розмов, іншої інформації та сигналів, які передаються телефонними каналами зв`язку абонентським номером НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- клопотання про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо-, відеоконтролю особи від 19.03.2019 року №141т, згідно якого слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, за погодженням з прокурором відділу прокуратури Одеської області, в рамках кримінального провадження № 0000082 від 18.02.2019 року звернувся до слідчого судді Миколаївського апеляційного суду з вказаним клопотанням про надання дозволу на проведення відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді аудіо-, відеоконтролю особи з метою фіксації розмов цієї особи або інших звуків, рухів, дій, пов`язаних з його діяльністю або місцем перебування тощо, строком на 60 (шістдесят) діб;

- ухвала голови Миколаївського апеляційного суду від 20.03.2019 року № 1779т, постановлена в рамках кримінального провадження № 0000082 від 18.02.2019 року, якою надано дозвіл, строком на 60 (шістдесят) днів, на проведення негласної слідчої дії аудіо, відео контроль розмов або інших звуків, рухів та дій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пов`язаних з його діяльністю або місцем його перебування;

- доручення в порядку ст. 40 КПК України про проведення негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді аудіо-, відеоконтролю особи та зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 25.03.2019 року №145т, в якому слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві звертається до начальника УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НПУ з проханням доручити працівникам оперативного підрозділу УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НПУ провести відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негласну слідчу (розшукову) дію у вигляді аудіо-, відеоконтролю особи із забезпеченням дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів аудіо-, відеоконтролю та складанням із дотриманням загальних правил фіксації кримінального провадження протоколу, із відображенням в ньому відповідної частини (частин) інформації, що має значення для досудового розслідування і судового розгляду, а також з проханням доручити працівникам оперативного підрозділу УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НПУ провести відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негласну слідчу (розшукову) дію у вигляді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж із забезпеченням дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів зняття інформації та складання із дотриманням загальних правил фіксації кримінального провадження протоколу, із відображенням в ньому відповідної частини (частин) інформації, що має значення для досудового розслідування і судового розгляду;

- постанова про проведення контролю за вчиненням злочину №15-1550т від 29.03.2019 року, згідно якої прокурором відділу прокуратури Одеської області постановлено провести в рамках кримінального провадження № 0000082 від 18.02.2019 року контроль за вчиненням злочину відносно головного Державного ревізора інспектора ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у формі спеціально слідчого експерименту. Проведення спеціального слідчого експерименту доручено співробітникам УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України. Строк даної постанови встановлено до 27.04.2019 року включно;

- постанова про використання заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів № 15-1551т від 29.03.2019 року, згідно якої прокурором відділу прокуратури Одеської області постановлено при проведенні в рамках кримінального провадження № 0000082 від 18.02.2019 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , контролю за вчиненням злочину використовувати заздалегідь ідентифіковані (помічені) гроші та засоби. Проведення ідентифікованих (помічених) засобів доручити співробітникам УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України;

- доручення оперативному підрозділу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 36 КПК України від 29.03.2019 року №15-1552т, згідно якого прокурор відділу прокуратури Одеської області звертається до начальника УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НПУ з проханням доручити підпорядкованим працівникам виконати постанови про контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту та постанову про використання заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів, з метою документування неправомірних дій головного Державного ревізора інспектора ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_6 ;

- заява громадянина ОСОБА_11 від 29.03.2019 року, згідно якої останній надає свою добровільну згоду на його залучення в рамках кримінального провадження № 0000082 від 18.02.2019 року до проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, з метою документування протиправної діяльності службової особи, щодо якої здійснюється досудове розслідування в рамках вказаного кримінального провадження. Крім того, вбачається, що для використання в ході здійснення контролю за вчинення злочину громадянин ОСОБА_11 надав свої особисті кошти в сумі 7500 гривень;

- протокол огляду, ідентифікації (помітки) та вручення грошових коштів від 29.03.2019 року з фототаблицями, згідно якого вбачається, що оперуповноваженим відділу УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України в рамках кримінального провадження № 0000082 від 18.02.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, на підставі постанови процесуального прокурора у вказаному кримінальному провадженні №15-155т від 29.03.2019 року, з метою одержання доказів про вчинення розслідуваного злочину конкретними особами, з дотриманням вимог ст. ст. 40, 41, 104, 105, 106, 223, 237, 252 та 273 КПК України, проведено огляд наданих свідком ОСОБА_11 грошових коштів, з метою їх ідентифікації за серіями та номерами грошових банкнот, помітки та подальшого використання в ході здійснення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту. Вказана слідча (розшукова) дія відбувалася за участі понятих: ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , а також свідка ОСОБА_11 . Після проведення огляду (ідентифікації) та помітки, грошові кошти в сумі 7500 гривень (серії та номери купюр зазначені у вказаному протоколі), вручені учаснику процесуальної дії ОСОБА_11 для подальшого їх використання у проведенні негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту;

- заява громадянина ОСОБА_11 від 02.04.2019 року, згідно якої останній додатково для використання в ході здійснення контролю за вчиненням злочину у кримінальному провадженні № 0000082 від 18.02.2019 року надає свої особисті грошові кошти у сумі 2750 гривень;

- протокол огляду, ідентифікації (помітки) та вручення грошових коштів від 02.04.2019 року з фототаблицями, згідно якого вбачається, що заступник начальника відділу УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України в рамках кримінального провадження № 0000082 від 18.02.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, на підставі постанови процесуального прокурора у вказаному кримінальному провадженні №15-15т від 29.03.2019 року, з метою одержання доказів про вчинення розслідуваного злочину конкретними особами, з дотриманням вимог ст. ст. 40, 41, 104, 105, 106, 223, 237, 252 та 273 КПК України, проведено огляд наданих свідком ОСОБА_11 грошових коштів, з метою їх ідентифікації за серіями та номерами грошових банкнот, помітки та подальшого використання в ході здійснення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту. Вказана слідча (розшукова) дія відбувалася за участі понятих: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також свідка ОСОБА_11 . Після проведення огляду (ідентифікації) та помітки, грошові кошти в сумі 2750 гривень (серії та номери купюр зазначені у вказаному протоколі), вручені учаснику процесуальної дії ОСОБА_11 для подальшого їх використання у проведенні негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту;

- протокол про результати проведення контролю за вчиненням злочину від 04.04.2019 року з додатками у вигляді носіїв інформації micro SD №342т від 29.03.2019 року, micro SD №343т від 29.03.2019 року, згідно якого оперуповноваженим УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України, на підставі доручення по кримінальному провадженню № 0000082 від 18.02.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, на підставі постанови №15-1550т від 29.03.2019 року, з дотриманням вимог ст. ст. 104, 246, 258, 263, 264, 265, 271 КПК України, на підставі ухвали Миколаївського апеляційного суду про дозвіл на проведення аудіо-, відеоконтролю № 1779 від 20.03.2019 року, з застосуванням аудіо-, відеоконтролю за громадянином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено вказаний протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході проведення якої отримано інформацію, що має оперативний інтерес, яка зафіксована на носіях інформації micro SD №342т від 29.03.2019 року, micro SD №343т від 29.03.2019 року. Вказаним протоколом зафіксовано зустріч, подальші дії та розмови між громадянином ОСОБА_11 та громадянином ОСОБА_6 , які відбулися 29.03.2019 року в період часу з 12 години 29 хвилин по 13 годину 05 хвилин. Деталізація змісту дій та повного тексту розмов мовою оригіналу (російською) між вказаними особами зафіксована у такому протоколі;

- протокол про результати проведення аудіо та відео контролю за особою від 04.04.2019 року з додатком у вигляді носія інформації micro SD №332т від 27.03.2019 року, згідно якого оперуповноваженим УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України, на підставі доручення по кримінальному провадженню № 0000082 від 18.02.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, на підставі ухвали Миколаївського апеляційного суду про дозвіл на проведення аудіо-, відеоконтролю № 1779т від 20.03.2019 року, з дотриманням вимог ст. ст. 104, 246, 247, 248, 249, 258, 260, 269 КПК України, складено вказаний протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході проведення якої отримано інформацію, що має оперативний інтерес, яка зафіксована на носії інформації micro SD №332т від 27.03.2019 року. Вказаним протоколом зафіксовано зустріч, подальші дії та розмови між громадянином ОСОБА_11 та громадянином ОСОБА_6 , які відбулися 28.03.2019 року в період часу з 12 години 20 хвилин по 15 годину 41 хвилин. Деталізація змісту дій та повного тексту розмов мовою оригіналу (російською) між вказаними особами зафіксована у такому протоколі;

- протокол про результати проведення аудіо та відео контролю за особою від 04.04.2019 року з додатками у вигляді носіїв інформації micro SD №342т від 29.03.2019 року, micro SD №343т від 29.03.2019 року, згідно якого оперуповноваженим УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України, на підставі доручення по кримінальному провадженню № 0000082 від 18.02.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, на підставі ухвали Миколаївського апеляційного суду про дозвіл на проведення аудіо-, відеоконтролю № 1779т від 20.03.2019 року, з дотриманням вимог ст. ст. 104, 246, 247, 248, 249, 258, 260, 269 КПК України, складено вказаний протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході проведення якої отримано інформацію, що має оперативний інтерес, яка зафіксована на носіях інформації micro SD №342т від 29.03.2019 року, micro SD №343т від 29.03.2019 року. Вказаним протоколом зафіксовано зустріч, подальші дії та розмови між громадянином ОСОБА_11 та громадянином ОСОБА_6 , які відбулися 29.03.2019 року в період часу з 12 години 29 хвилин по 13 годину 06 хвилин. Деталізація змісту дій та повного тексту розмов мовою оригіналу (російською) між вказаними особами зафіксована у такому протоколі;

- протокол про результати проведення контролю за вчиненням злочину від 16.07.2019 року з додатками у вигляді носіїв інформації micro SD №354т від 01.04.2019 року, micro SD №344т від 01.04.2019 року, згідно якого оперуповноваженим УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України, на підставі доручення по кримінальному провадженню № 0000082 від 18.02.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, на підставі постанови №15-1550т від 29.03.2019 року, з дотриманням вимог ст. ст. 104, 246, 258, 260, 263, 264, 265, 271 КПК України, на підставі ухвали Миколаївського апеляційного суду про дозвіл на проведення аудіо-, відеоконтролю № 1779 від 20.03.2019 року, з застосуванням аудіо-, відеоконтролю за громадянином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено вказаний протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході проведення якої отримано інформацію, що має оперативний інтерес, яка зафіксована на носіях інформації micro SD №354т від 01.04.2019 року, micro SD №344т від 01.04.2019 року. Вказаним протоколом зафіксовано зустріч, подальші дії та розмови між громадянином ОСОБА_11 та громадянином ОСОБА_6 , які відбулися 02.04.2019 року в період часу з 14 години 28 хвилин по 14 годину 30 хвилин. Деталізація змісту дій та повного тексту розмов мовою оригіналу (російською) між вказаними особами зафіксована у такому протоколі;

- протокол про результати проведення аудіо та відео контролю за особою від 16.07.2019 року, згідно якого оперуповноваженим УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України, на підставі доручення по кримінальному провадженню № 0000082 від 18.02.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, на підставі ухвали Миколаївського апеляційного суду про дозвіл на проведення аудіо-, відеоконтролю № 1779т від 20.03.2019 року, з дотриманням вимог ст. ст. 104, 246, 247, 248, 249, 258, 260, 269 КПК України, складено вказаний протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході проведення якої отримано інформацію, що має оперативний інтерес. Вказаним протоколом зафіксовано зустріч, подальші дії та розмови між громадянином ОСОБА_11 та громадянином ОСОБА_6 , які відбулися 01.04.2019 року в період часу з 16 години 32 хвилин по 16 годину 35 хвилин. Деталізація змісту дій та повного тексту розмов мовою оригіналу (російською) між вказаними особами зафіксована у такому протоколі;

- протокол про результати проведення аудіо та відео контролю за особою від 16.07.2019 року з додатками у вигляді носії інформації micro SD №354т від 29.03.2019 року, micro SD №344т від 29.03.2019 року, згідно якого оперуповноваженим УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України, на підставі доручення по кримінальному провадженню № 0000082 від 18.02.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, на підставі ухвали Миколаївського апеляційного суду про дозвіл на проведення аудіо-, відеоконтролю № 1779т від 20.03.2019 року, з дотриманням вимог ст. ст. 104, 246, 247, 248, 249, 258, 260, 269 КПК України, складено вказаний протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході проведення якої отримано інформацію, що має оперативний інтерес, яка зафіксована на носіях інформації micro SD №354т від 29.03.2019 року, micro SD №344т від 29.03.2019 року. Вказаним протоколом зафіксовано зустріч, подальші дії та розмови між громадянином ОСОБА_11 та громадянином ОСОБА_6 , які відбулися 02.04.2019 року в період часу з 14 години 28 хвилин по 14 годину 30 хвилин. Деталізація змісту дій та повного тексту розмов мовою оригіналу (російською) між вказаними особами зафіксована у такому протоколі.

Свідок ОСОБА_11 надав в судовому засіданні показання наступного змісту. Так, він пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_6 був знайомий по роботі. 28.03.2019 року він прийшов до регіонального управління податкової інспекції, яка розташована в Таїровському районі м. Одеси, точну назву вказаної установи пригадати не може, з метою отримання довідок про відсутність заборгованості ТОВ «Швидка допомога студентам СПС», де останній неофіційно займався оформленням документів, як правило на підставі довіреності. До податкової інспекції він звертався у встановленому законом порядку, через спеціальне віконце, шляхом подачі відповідних заяв на видачу вказаних довідок про відсутність заборгованості товариства, де йому вказали, що він невірно оформив такі заяви, оскільки невірно зазначив назву органу до якого подаються заяви, після чого повідомили, що в податковій інспекції є людина, яка може допомоги з вказаним питанням, й такій особі зателефонували, після чого вона спустилася на перший поверх. Вказаною особою виявився обвинувачений, який запитав у чому проблема, після чого запропонував вийти на вулицю, й в ході спілкування з такою особою після повідомлення останній щодо суті питання він зрозумів, що обвинувачений може йому допомогти у його вирішенні. В подальшому, він запитав у обвинуваченого, коли довідки про відсутність заборгованості будуть готові, на що останній відповів, що вказане питання потребує різного роду погоджень, що не все залежить виключно від нього, тобто дав зрозуміти, що може бути багато проблем, через які отримати довідки своєчасно не вдасться. При цьому, обвинувачений повідомив, що може допомогти з вирішенням вказаного питання. Коли він поцікавився у обвинуваченого, які документи для цього потрібні, обвинувачений йому в телефоні написав цифру у вигляді, якщо він не помиляється, 10 500 гривень, після чого він обвинуваченому повідомив, що буде думати, взяв його номер телефону й вони розійшлися. Після цього він звернувся до Управління захисту економіки в Одеській області з заявою про вимагання у нього неправомірної вигоди. Означена сума у вигляді 10 500 гривень в подальшому була зменшена до 7 500 гривень. В правоохоронних органах йому повідомили, що обумовлену з обвинуваченим суму грошових коштів йому необхідно принести, й коли він їх приніс, в присутності двох понятих грошові кошти були відкопійовані, після чого повернуті йому. В подальшому на ньому помістили камери, й він поїхав до обвинуваченого передавати раніше обумовлену суму грошових коштів. Коли він приїхав до обвинуваченого, він зателефонував йому, після чого останній вийшов й вони пішли до місця для паління, де й відбулася передача грошових коштів у сумі 7500 гривень обвинуваченому, в обмін на вручення йому довідок про відсутність заборгованості ТОВ «Швидка допомога студентам СПС». Крім того, обвинувачений повідомив, що у випадку, якщо буде потрібна його допомога, він може до нього звертатися. Приблизно через один місяць він знову звернувся до обвинуваченого повідомивши, що йому знову буде потрібна його допомога, після чого між ними було погоджено суму грошових коштів за видачу йому довідок у вигляді 2750 гривень. Вказану суму грошових коштів він також привозив до правоохоронних органів, після чого відбувалося їх фіксування та переписування в присутності понятих. На другу зустріч з обвинуваченим він поїхав в супроводі працівників правоохоронних органів. Коли вони під`їхали до обвинуваченого, він йому зателефонував, після чого обвинувачений вийшов, відбулася передача грошових коштів у сумі 2750 гривень, після якої обвинуваченого затримали.

Відповідаючи на запитання учасників судового провадження свідок також повідомив, що до звернення до податкової інспекції за фактичними обставинами даного кримінального провадження, він раніше також звертався з аналогічними питаннями щодо видачі довідок про відсутність заборгованостей підприємств. У його практиці були випадки, коли з моменту подачі заяв на видачу довідок про відсутність заборгованості, відповідні довідки видавалися з пропущенням встановлених строків, в тому числі, коли такі довідки видавалися після завершення строку їх дії. Крім того, обвинувачений також зауважив, що відносно названих в судовому засіданні дат він може помилятися, оскільки з моменту фактичних подій за обставинами даного кримінального провадження пройшов значний час.

Від проведення допиту безпосередньо судом свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , прокурор в судовому засіданні 04.08.2020 року відмовився.

ІV. Правова позиція сторони захисту.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) не визнав, суду дав показання наступного змісту. Так, він повідомив, що працював у Південному управлінні ГУ ДПС в Одеській області на посаді головного державного інспектора. На початку 2019 року до нього надійшов телефонний дзвінок від раніше невідомої особи, якою в подальшому виявився ОСОБА_11 , який повідомив йому, що його номер мобільного телефону було отримано від працівника обласного управління податкової інспекції в Одеській області, після чого він декілька разів проконсультував таку особу, а також надав згоду на надання допомоги в оформленні заяви про видачу довідок про відсутність заборгованості у підприємства, представником якого ОСОБА_11 був. Видача вказаних довідок відбувається у відповідності з наказом Міністерства фінансів України №733 від 03.09.2018 року автоматично, після подання в електронній або письмовій формі відповідних заяв про їх отримання. Вплинути будь-яким чином на результат видачі довідок неможливо, в тому числі, неможливо пришвидшити такий процес. До підписання та видачі таких довідок він будь-якого відношення не мав. ОСОБА_11 приїхав до нього, він його надав допомогу в правильному оформленні заяв на видачу довідок про відсутність заборгованості, після чого такі заяви були внесені до бази, й відбувався автоматичний процес формування довідок про наявність/відсутність заборгованості, які в подальшому підписуються та видаються підприємству або представнику за довіреністю. ОСОБА_11 отримав довідки про відсутність заборгованості, після чого до його карману поклав конверт, вміст якого йому не був відомий, й поїхав. Будь-яких сум грошових коштів він ОСОБА_11 не озвучував, надати будь-яку винагороду не прохав. В подальшому, він зайшов до будівлі податкової інспекції, піднявся до власного службового кабінету, в якому відкрив конверт та побачив там грошові кошти, які розцінив як вдячність, при тому, що вищевказані довідки про відсутність заборгованості формуються безперешкодно. Яка сума вдячності в грошовому еквіваленті була в конверті він не пам`ятає, між тим, зазначив, що купюри були по 500 (п`ятсот) гривень. Вказана вдячність в подальшому ним була витрачена в особистих цілях. Після цього, приблизно 01.04.2019 року та 02.04.2019 року він знову зустрічався з ОСОБА_11 , оскільки останній попрохав надати йому допомогу у видачі ще декількох довідок. Так, вони зустрілися біля центру обслуговування платників податків, ОСОБА_11 передав йому заяви на видачу довідок про відсутність заборгованості, які він особисто подав до центру, а ОСОБА_11 в свою чергу повідомив, що довідки будуть готові через 1-2 (один-два) дні. ОСОБА_11 за вказану допомогу у швидкому отриманні довідок запропоновував йому грошову винагороду, на яку він погодився. На наступний день він видав ОСОБА_11 означені довідки про відсутність заборгованості, а ОСОБА_11 в свою чергу передав йому грошові кошти, після чого відбулося його затримання. Грошові кошти ним не вимагалися, між тим він їх дійсно брав. Про те, що вказані його дії не відповідають вимогам закону він розуміє. Крім того, обвинувачений повідомив, що в його службові обов`язки не входили означені дії, оскільки довідки формуються автоматично системою, після чого інспектором під власним підписом роздруковуються й підписуються. Відтак, конкретно до вказаних довідок він ніякого відношення не мав. Заява про видачу довідок подається або підприємством, або її представником. На підставі чого конкретно ним подавалися від імені підприємства заяви про видачу довідок про відсутність заборгованості він повідомити не зміг, між тим, зазначив, що подавав такі заяви, оскільки його знали інші працівники.

В частині своєї правової позиції, обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що дії сторони обвинувачення носили в повній мірі провокативний характер.

Правова позиція захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 ґрунтувалася на наступних доводах та аргументах:

1) В діях обвинуваченого ОСОБА_6 відсутня кваліфікуюча ознака складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у вигляді вимагання неправомірної вигоди з боку останнього;

2) Показання єдиного свідка сторони обвинувачення ОСОБА_11 являються абсолютно і повністю неузгодженими з фактичними обставинами та матеріалами кримінального провадження;

3) Наявні в матеріалах кримінального провадження докази є недопустимими, а саме:

- показання ОСОБА_11 надані в судовому засіданні суперечать наявним в матеріалах кримінального провадження його письмовим поясненням, наданим в ході досудового розслідування;

- рапорти оперативних співробітників не є доказами в розумінні ст. ст. 84, 86 КПК України, а є внутрішніми документами Національної поліції;

- постанова про проведення освідування від 02.04.2019 року та протокол освідування ОСОБА_6 від 02.04.2019 року не містить процесуального статусу ОСОБА_6 , що суперечить вимогам ст. 241 КПК України. Освідування проведено неуповноваженою посадовою особою, що прямо суперечить вимогам ст. ст. 40, 236 КПК України;

- під час проведення обшуку транспортного засобу ОСОБА_6 в якості спеціаліста виступав о/у відділу УЗЕ в Одеській області ОСОБА_14 , який всупереч вимог закону й проводив вказану слідчу (розшукову) дію, а в подальшому брав участь при проведенні інших процесуальних дій. Відтак, після його участі в рамках кримінального провадження в якості спеціаліста, останній був позбавлений процесуальної можливості користуватися в рамках кримінального провадження повноваженнями слідчого за дорученням і складати будь-які процесуальні документи. Крім того, матеріали кримінального провадження не містять доручення щодо участі о/у ОСОБА_14 , або будь-якого іншого оперативного працівника при проведенні обшуку, при цьому, навіть за наявності такого доручення, проведення обшуку оперативними працівниками суперечить вимогам ч. 1 ст. 236 КПК України. Більше того, о/у ОСОБА_14 мав можливість підкинути 500 гривень неправомірної вигоди до транспортного засобу ОСОБА_6 . Відтак, протокол обшуку автомобіля від 02.04.2019 року являється недопустимим доказом;

- аналогічним чином участь іншого співробітника УЗЕ в Одеській області ОСОБА_16 , який упродовж здійснення досудового розслідування виступав і в якості оперуповноваженого, який збирав докази винуватості ОСОБА_6 , і в якості спеціаліста під час проведення обшуку службового кабінету ОСОБА_6 , не відповідає вимогам Закону;

- доручення від 02.04.2019 року вих. №02/07-2685-19, супровідні листи від 02.04.2019 року №1587/39/ та інформація, що міститься у цих документах та додатках до них не відповідає Інструкції з діловодства в системі МВС України, затвердженої наказом МВС України від 23.08.2012 року № 747, а відтак, в силу приписів ст. ст. 84, 86, 89 КПК України є недопустимими доказами;

- заяви ОСОБА_11 від 29.03.2019 року та 02.04.2019 року про добровільну згоду на залучення до кримінального провадження в рамках контролю за вчиненням злочину та надання коштів для викриття злочинної діяльності ОСОБА_6 не містять будь-якої резолюції про долучення заяви з грошовими коштами до матеріалів кримінального провадження;

- постанова прокурора від 29.03.2019 року, протоколи огляду, ідентифікації (помітки) та вручення грошових коштів від 29.03.2019 року та 02.04.2019 року складені неуповноваженими суб`єктами, на підставі не долучених до матеріалів кримінального провадження постанов, з порушенням процесуального порядку складання протоколу в присутності осіб, які не мають допуску до державної таємниці;

- протокол про результати проведення аудіо та відео контролю за особою від 04.04.2019 року №1682/1-04.04.19 складений неуповноваженою особою, а зазначені у ньому дані не відповідають дійсності, якими крім того, не підтверджується факт отримання ОСОБА_6 неправомірної вигоди;

- протокол про результати проведення аудіо та відеоконтролю за особою від 16.07.2019 року складений неуповноваженим суб`єктом, а долучений до нього додаток невідтворений в судовому засіданні;

- протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 16.07.2019 року складений з порушенням ч. 4 ст. 271 КПК України, а також порушенням вимог ч. 3 ст. 252 КПК України;

4) Кримінальне провадження в повній мірі спровоковано та змодельовано органом досудового розслідування;

5) Отриманими 17.08.2020 на підставі ухвали суду про тимчасовий доступ до речей та документів даними факт провокації вчинення злочину та його моделювання органом досудового розслідування в повній мірі підтверджується. Зокрема, такими даними підтверджується 11 з`єднань між ОСОБА_11 та ОСОБА_6 до 09.01.2019 року, відсутність будь-яких з`єднань з 09.01.2019 року до 28.03.2019 року. Крім того, встановлено наявність з`єднань між ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , якими відомості щодо провокації злочину підтверджуються;

6) ОСОБА_6 не являється суб`єктом злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, оскільки останній не є службовою особою, так як він не виконував функцій представника влади, організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій;

З огляду на викладене в сукупності, захисник просив суд винести на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України вирок, яким виправдати ОСОБА_6 у зв`язку з недоведеністю в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Правова позиція захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10 в повній мірі відповідала правовій позиції захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 , й фактично зводилася до того, що:

1) ОСОБА_6 як інспектор органів ДФС України при виконанні функцій держави саме щодо видачі довідок про відсутність заборгованості у юридичних осіб не є службовою особою, а отже не може бути суб`єктом злочину у сфері службової діяльності;

2) Зібрані у кримінальному провадженні докази є недопустимими, оскільки отриманні з низкою процесуальних порушень.

Відтак, з урахуванням викладеного, захисник ОСОБА_10 також просив суд виправдати обвинуваченого ОСОБА_6 за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

V. Оцінка суду, з зазначенням мотивів зміни обвинувачення та наведенням мотивів неврахування судом окремих доказів.
Згідно ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

В свою чергу склад кримінального правопорушення включає в себе чотири обов`язкові елементи, серед яких: суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна сторона та об`єктивна сторона, за відсутності хоча б одного з яких говорити про обґрунтованість пред`явленого обвинувачення не можливо.

За фактичними обставинами даного кримінального провадження, ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення за ч. 3 ст. 368 КК України, за кваліфікуючими ознаками: одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за не вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Зміст формулювання пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, згідно обвинувального акту, зводиться до того, що ОСОБА_6 , займаючи посаду головного державного інспектора відділу погашення боргу Південного управління у м. Одесі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, будучи службовою особою правоохоронного органу, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою власного незаконного збагачення, 29.03.2019 року, близько 12 години 30 хвилин, біля будівлі Південного управління у м. Одесі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, за адресою: проспект Академіка Глушка, 17/2, м. Одеса, шляхом вимагання, одержав від ОСОБА_11 першу частину неправомірної вигоди в розмірі 7500 гривень за безперешкодну видачу п`яти довідок про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів у ТОВ «Швидка допомога студентам СПС».

Крім того, 02.04.2019 року, о 14 годині 30 хвилин, біля будівлі Південного управління у м. Одесі Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, за адресою: проспект Академіка Глушка, 17/2, м. Одеса, ОСОБА_6 , шляхом вимагання, одержав від ОСОБА_11 другу частину неправомірної вигоди в розмірі 2750 гривень за безперешкодну видачу двох довідок про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів у ТОВ «Швидка допомога студентам СПС».

Внаслідок вказаних протиправних дій, ОСОБА_6 , використовуючи своє службове становище, одержав неправомірну вигоду на загальну суму 10 250 гривень.

Як вбачається з Постанови колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 31.01.2019 року у справі №368/556/16-к, така ознака, як вимагання хабара, може бути наявною в діянні в тому випадку, якщо винна особа з метою одержання хабара погрожує вчиненням або невчиненням дій, які можуть завдати шкоди правам чи законним інтересам того, хто дає хабар, або створює такі умови, за яких особа не хотіла, але вимушена дати хабар із метою запобігання настанню шкідливих наслідків чи завданню шкоди своїм законним інтересам.

Із законодавчого визначення та судової практики випливає, що така ознака, як вимагання хабара, може бути поставлена за провину за наявності трьох основних чинників:

- ініціатором давання (одержання) хабара є службова особа хабароодержувач;

- пропозиція про давання (одержання) хабара має характер вимоги (примусу), що підкріплюється: або а) відкритою погрозою, або б) створенням таких умов, які переконують хабародавця в наявності реальної небезпеки (прихована погроза) його правам та законним інтересам, що змушує його погодитися з вимогою хабароодержувача;

- дії, виконанням (невиконанням) яких погрожує вимагач, зумовлені його службовим становищем і, головне, мають протиправний характер або спрямовані на заподіяння шкоди лише правам та законним інтересам хабародавця (Постанова Верховного Суду України від 12.12.2013 року у справі №5-47кс13).

Натомість, як випливає з матеріалів дійсного кримінального провадження, по суті, факт вимагання з боку обвинуваченого ОСОБА_6 за інкримінованими йому фактичними обставинами підтверджується виключно показаннями громадянина ОСОБА_20 , водночас будь-які інші матеріали (докази), яким би суд міг дати правову оцінку в сукупності, матеріали такого кримінального провадження не містять.

Аналогічним чином не містять матеріали такого кримінального провадження і будь-яких доказів того, що обвинувачений ОСОБА_6 висловлював відкриту погрозу, чи створював такі умови, які б змушували ОСОБА_11 погодитися з вимогою хабароодержувача.

Відтак, оскільки вищевказані матеріали (докази) суду надані не були, й останні судом не досліджувалися, фактично, в рамках даного кримінального провадження склалася ситуація, коли доводи сторони обвинувачення в цій частині (щодо кваліфікуючої ознаки вимагання) ґрунтуються виключно на показах громадянина ОСОБА_11 , яким, між тим, протиставлені покази обвинуваченого ОСОБА_6 .

Враховуючи, що вищевказані покази зазначених осіб ( ОСОБА_6 та ОСОБА_11 ) являються діаметрально протилежними та взаємовиключними, суду слід надати перевагу одним доказам (показанням), не взявши до уваги, при цьому, інші.

В свою чергу таке рішення суду повинно бути належним чином обґрунтованим та аргументованим, а також таким, яке в повній мірі буде ґрунтуватися на вимогах Закону.

В аспекті даного питання, важливою є категорія «доведення поза розумним сумнівом», яка в загальному вигляді являє собою сукупність обставин, встановлених під час судового розгляду, які будуть виключати будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні саме такого злочину, й саме з такими кваліфікуючими ознаками, які йому інкриміновані.

Як випливає з Постанови Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23.06.2020 року у справі № 159/3738/16-к, для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.).

В свою чергу, Конституційним Судом України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) статті 368-2 КК України зазначено, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

За таких обставин, оскільки в рамках даного кримінального провадження стороною обвинувачення суду не було надано достатніх доказів, якими б факт вимагання неправомірної вигоди з боку обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджувався б, досліджені безпосередньо судом докази свідчать про те, що по суті, показанням свідка ОСОБА_11 протиставлені показання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд, з огляду на критерій доведення «поза розумним сумнівом», який випливає з норм Закону, а також презумпцію того, що всі сумніви щодо вини особи тлумачаться на її користь, приходить до переконання, що в діях обвинуваченого ОСОБА_6 відсутня кваліфікуюча ознака у вигляді вимагання неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Так, ч. 3 ст. 337 КПК України визначено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

На підставі викладеного, враховуючи, що в ході дійсного судового розгляду стороною обвинувачення перед судом не було доведено наявності в рамках даного кримінального провадження в діях обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфікуючої ознаки у вигляді вимагання неправомірної вигоди, суд прийшов до переконання про необхідність зміни правової кваліфікації з ч. 3 ст. 368 КК на ч. 1 ст. 368 КК України, за наступними кваліфікуючими ознаками: одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за невчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого службового становища.

В частині висновку суду про доведеність обвинувачення за фактом вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, судом зроблені наступні висновки.

Так, вирішуючи питання, чи являється обвинувачений ОСОБА_6 суб`єктом злочину за фактичними обставинами даного кримінального провадження, суд прийшов до наступного переконання.

Відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України, службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

При цьому, згідно абзацу 2 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 26.04.2002 року, до представників влади належать, зокрема, працівники державних органів та їх апарату, які наділені правом у межах своєї компетенції ставити вимоги, а також приймати рішення, обов`язкові для виконання юридичними і фізичними особами незалежно від їх відомчої належності чи підлеглості.

В свою чергу відповідно до абзацу 3 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 26.04.2002 року, організаційно-розпорядчі обов`язки це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності, а відповідно до абзацу 4 п. 1 такої Постанови, адміністративно-господарські обов`язки це обов`язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації, забезпечення контролю за цими операціями тощо).

Судом встановлено, що 14.12.2009 року обвинувачений ОСОБА_6 прийняв присягу державного службовця (присяга державного службовця від 14.12.2009 року), 01.06.2017 року останнього призначено на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу стягнення та роботи з безхазяйним майном території обслуговування ДПІ у Приморському районі м. Одеси управління погашення боргу Головного управління ДФС в Одеській області (Наказ №425-о від 01.06.2017 року), й в той же день (01.06.2017 року) останній був ознайомлений з попередженням про обмеження, спрямовані на запобігання корупційним та пов`язаним з корупцією правопорушенням, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів і одержанню неправомірної вигоди або подарунка та поводження з ними, щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, дотримання вимог фінансового контролю (письмове попередження від 01.06.2017 року).

В подальшому, обвинуваченого ОСОБА_6 переведено з посади головного державного ревізора-інспектора відділу стягнення та роботи з безхазяйним майном території обслуговування ДПІ у Приморському районі м. Одеси управління погашення боргу Головного управління ДФС в Одеській області на посаду головного державного інспектора відділу погашення боргу Південного управління у м. Одесі Головного управління ДФС в Одеській області (Наказ №562-о від 06.09.2018 року).

Так, згідно посадової інструкції головного державного інспектора відділу погашення боргу Південного управління у м. Одесі Головного управління ДФС в Одеській області, з якою 11.10.2018 року ознайомлений обвинувачений ОСОБА_6 , що підтверджується його підписом, до функцій головного державного інспектора належать, зокрема:

- у сфері надання адміністративних послуг в межах компетенції: видача довідок про відсутність заборгованості з платежів до бюджету, що контролюються органами державної фіскальної служби (п. п. 2.2.42.1);

- у сфері відстрочення, розстрочення та реструктуризації грошових зобов`язань та/або податкового боргу, а також недоїмки зі сплати єдиного внеску, списання безнадійного податного боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску: прийняття рішень щодо списання податкового боргу та недоїмки із сплати єдиного внеску (п. п. 2.2.78); прийняття рішень щодо відстрочення, розстрочення грошових зобов`язань (податкового боргу) та реструктуризації податкового боргу (п. п. 2.2.79); прийняття рішень про скасування раніше прийнятого рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) та надання пропозицій ДФС про скасування раніше прийнятого рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) (п. п. 2.2.89);

- у сфері застосування адміністративного арешту майна платників податків та/або зупинення видаткових операцій на їх рахунках у банку: проведення комплексу робіт із застосування адміністративного арешту майна та коштів на рахунку платника податків, який має податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на рахунках у банку такого платника податків (п. п. 2.2.91);

- у сфері виявлення, обліку, зберігання, оцінки, розпорядження безхазяйним майном, а також іншим майном, що переходить у власність держави: складання протоколу про тимчасове затримання майна, яке не має власника або власник якого невідомий, підготовка рішення про адміністративний арешт такого майна (п. п. 2.2.96); організація та проведення перевірок підприємств, організацій та відомств, діяльність яких пов`язана зі збереженням і реалізацією безхазяйного майна та майна, що переходить у власність держави (п. п. 2.2.108); контроль за збереженням безхазяйного майна та майна, що переходить у власність держави, переданого на відповідальне зберігання та/або реалізацію (п. п. 2.2.110).

За таких обставин та враховуючи викладене, на думку суду, обвинувачений ОСОБА_6 являвся службовою особою, оскільки останній здійснював функції представника влади, так як він був наділений правом у межах своєї компетенції приймати рішення, обов`язкові для виконання юридичними і фізичними особами незалежно від їх відомчої належності чи підлеглості, що свідчить, що останній являється суб`єктом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

Доводи сторони захисту в частині того, що обвинувачений ОСОБА_6 при видачі довідок не користувався повноваженнями щодо організації здійснення контролю, оскільки довідка формується автоматично за даними інформаційних систем ДФС, а отже останній не може бути суб`єктом інкримінованого йому злочину, не можуть бути визнані судом обґрунтованими, оскільки посадова особа являється представником влади не відносно якихось окремих (конкретних) повноважень, а в цілому, тобто загалом.

Крім того, про що в подальшому судом буде акцентовано увагу окремо й детально, попри те, що довідки про відсутність заборгованості формуються автоматично, між тим, такому процесу передує: подача відповідних, оформлених у встановленому законом порядку заяв про їх видачу; внесення таких заяв до відповідної бази; формування та подальше роздрукування довідок; підписання уповноваженими особами; їх видача.

Так, в рамках даного кримінального провадження в повній мірі зафіксовано, що всі означені дії, за винятком безпосереднього підписання довідок про відсутність заборгованості уповноваженими особами, здійснювалися безпосередньо обвинуваченим ОСОБА_6 .

Більше того, відповідно до п. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

З огляду на викладене, обвинувачений ОСОБА_6 , обіймаючи посаду головного державного інспектора відділу погашення боргу Південного управління у м. Одесі Головного управління ДФС в Одеській області, був працівником правоохоронного органу, чим підтверджуються відомості в частині того, що відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України, останній був службовою особою, яка постійно здійснює функції представника влади, що в повній мірі відповідає та узгоджується з Постановою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.05.2019 року у справі № 357/9239/16-к.

Вирішуючи питання об`єкту кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 368 КК України, суд враховує, що згідно побудови (структури) кримінального закону, ч. 1 ст. 368 КК України міститься у Розділі XVII Кримінальні правопорушення у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, а відтак безпосереднім об`єктом означеного кримінального правопорушення є суспільні відносини, які забезпечують правильну (належну) діяльність органів державної влади, а також їх службових осіб, у частині їх непідкупності та фінансування виключно у порядку, встановленому законодавством.

В свою чергу предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України за фактичними обставинами даного кримінального провадження є надана ОСОБА_11 неправомірна вигода обвинуваченому ОСОБА_6 .

Що стосується об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, то вона включає в себе такі альтернативні дії службової особи, як: прийняття пропозиції неправомірної вигоди; прийняття обіцянки такої вигоди; одержання неправомірної вигоди; прохання надати таку вигоду.

Службова особа при вчиненні цього злочину може приймати пропозицію, обіцянку або одержувати неправомірну вигоду, а так само просити надати таку вигоду як для себе, так і для третьої особи; цей злочин вчиняється службовою особою як в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, так і в інтересах третьої особи; прийняття пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою неправомірної вигоди, а також саме прохання надати таку вигоду пов`язані із вчиненням чи не вчиненням цією службовою особою будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища (Постанова Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17.05.2018 року у справі №335/10199/15-к).

Судом встановлено, що в рамках даного кримінального провадження отримання обвинуваченим ОСОБА_6 неправомірної вигоди від громадянина ОСОБА_11 відбувалося двічі, а саме: 29.03.2019 року та 02.04.2019 року.

Зокрема, фактичні обставини передачі ОСОБА_11 обвинуваченому ОСОБА_6 неправомірної вигоди у розмірі 7500 (семи тисяч п`ятсот) гривень зафіксовані протоколом про результатами проведення контролю за вчиненням злочину від 04.04.2019 року, протоколом про результати проведення аудіо та відео контролю за особою від 04.04.2019 року, а також долученими до них додатками, які були досліджені безпосередньо в судовому засіданні (micro SD №342т від 29.03.2019 року та micro SD №343т від 29.03.2019 року).

Так, вказаними процесуальними документами та носіями зафіксовано, що 29.03.2019 року о 12 годині 33 хвилин, ОСОБА_6 та ОСОБА_11 зайшли в бесідку розташовану поблизу будівлі Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, після чого, між вказаними особами відбувається обмін репліками наступного змісту (мовою оригіналу російською):

ОСОБА_11 - ОСОБА_21 и пять;

ОСОБА_6 ОСОБА_21 и пять да.

В подальшому, ОСОБА_11 дістає зі своєї кишені грошові кошти (сім тисяч п`ятсот гривень), та передає їх ОСОБА_6 , який бере їх у праву руку та кладе їх до своєї кишені.

Крім того, протоколом про результати проведення контролю за вчиненням злочину від 16.07.2019 року, протоколом про результати проведення аудіо та відео контролю за особою від 16.07.2019 року, а також долученими до них додатками, які були досліджені безпосередньо в судовому засіданні (micro SD №354т від 01.04.2019 року та micro SD №344т від 01.04.2019 року), зафіксовано, як 02.04.2019 року о 14 годині 29 хвилин ОСОБА_11 та ОСОБА_6 йдуть по двору ДПІ у Київському районі м. Одеси, в ході чого ОСОБА_6 не зупиняючись дістає зі свого портфеля довідки про відсутність податкової заборгованості та передає їх ОСОБА_11 . Між вказаними особами відбувається дискусія наступного змісту (мовою оригіналу російською):

ОСОБА_6 Две, да?

ОСОБА_11 Давай здесь станем.

ОСОБА_6 Пойдем дальше туда отойдем.

ОСОБА_11 Ну вот стенка.

ОСОБА_6 А?

ОСОБА_11 Ну здесь. Здесь никого нет.

О 14 годині 30 хвилин ОСОБА_11 та ОСОБА_6 зайшли за будівлю ДПІ у Київському районі м. Одеси, після чого ОСОБА_11 дістав грошові кошти. Між вказаними особами відбувається обмін репліками наступного змісту (мовою оригіналу російською):

ОСОБА_6 Только не отсчитывай.

ОСОБА_11 Та я не отсчитываю. Серега, не две, не сто долларов, а две с половиной тысячи.

Після цього, знову ж таки о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_11 дістає зі своєї кишені грошові кошти та передає їх в якості неправомірної вигоди ОСОБА_6 , який бере їх в руки та кладе до правої кишені брюк.

В подальшому, а саме о 14 годині 35 хвилин 02.04.2019 року ОСОБА_6 , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, було затримано, й в ході проведення його особистого обшуку, в правому передньому кармані штанів виявлено та вилучено грошові кошти у розмірі 2750 (двох тисяч сімсот п`ятдесяти) гривень (серії та номера купюр зазначені у такому протоколі).

Крім того, 02.04.2019 року в період часу з 16 години 36 хвилин по 17 годину 26 хвилин, на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.04.2019 року, проведено обшук автомобілю марки «Honda CR-V», н/з НОМЕР_2 , який перебував у користуванні ОСОБА_6 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено грошові кошти у розмірі 500 (п`ятиста) гривень однією купюрою, яка має наступні серію та номер: УЗ 5767881.

Суд враховує, що постановою прокурора від 29.03.2019 року №15-1551т про використання заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів постановлено провести контроль за вчиненням злочину відносно головного державного ревізора інспектора ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_6 з використанням заздалегідь ідентифікованих (помічених) грошей та засобів.

Так, як вбачається з наявних в матеріалах даного кримінального провадження процесуальних документів, перед проведенням вищевказаних процесуальних дій, грошові кошти, які використовувалися при їх проведенні, належних чином фіксувалися.

Зокрема, з наявної заяви ОСОБА_11 від 29.03.2019 року вбачається, що останнім, добровільно, грошові кошти у розмірі 7500 (семи тисяч п`ятсот) гривень були надані для здійснення контролю за вчиненням злочину.

В подальшому, вказана сума грошових коштів була оглянута, з неї були виготовлені світлові копії грошових коштів, й останні були вручені ОСОБА_11 , а їх номера та серії зафіксовані у протоколі огляду, ідентифікації (помітки) та вручення грошових коштів від 29.03.2019 року.

Крім того, 02.04.2019 року ОСОБА_11 добровільно було надано для проведення контролю за вчиненням злочину 2750 (дві тисячі сімсот п`ятдесят) гривень, які були за аналогічним алгоритмом оглянуті, зафіксовані та вручені ОСОБА_11 (протокол огляду, ідентифікації (помітки) та вручення грошових коштів від 02.04.2019 року).

Як вбачається з наявного в матеріалах даного кримінального провадження висновку експерта №116-Ф/160-П від 07.06.2019 року, на наданих на експертизу банкнотах 500 гривень серійними номерами: ЗД 9873951, ВА 4991495, ВИ 5933027, ВГ 2281950, ФД 3175268, 200 гривень серійним номером КЕ 9174786, 50 гривень серійним номером ТБ 4249181 виявлена люмінесцентна спеціальна хімічна речовина. На наданих на експертизу серветках зі змивами з рук та на штанах встановлено наявність цинку, який входить до складу (є основою) люмінесцентної спеціальної хімічної речовини, виявленої на наданих на експертизу банкнотах 500 гривень серійними номерами: ЗД 9873951, ВА 4991495, ВИ 5933027, ВГ 2281950, ФД 3175268, 200 гривень серійним номером КЕ 9174786, 50 гривень серійним номером ТБ 4249181. На наданих на експертизу серветках зі змивами з рук та на штанах встановлено наявність цинку, який входить до складу (є основою) люмінесцентної спеціальної хімічної речовини, зразок якої наданий для порівняльного дослідження. Спеціальна хімічна речовина, яка виявлена на наданих на експертизу банкнотах 500 гривень серійними номерами: ЗД 9873951, ВА 4991495, ВИ 5933027, ВГ 2281950, ФД 3175268, 200 гривень серійним номером КЕ 9174786, 50 гривень серійним номером ТБ 4249181 має спільну родову належність із спеціальною хімічної речовиною, зразок якої наданий для порівняльного дослідження. Банкноти номіналом 500 гривень серійними номерами: ЗД 9873951, ВА 4991495, ВИ 5933027, ВГ 2281950, ФД 3175268, 200 гривень серійним номером КЕ 9174786, 50 гривень серійним номером ТБ 4249181 за своїми характеристиками відповідають аналогічним банкнотам, які випущені в офіційний обіг Національним Банком України.

За таких обставин та враховуючи викладене, оскільки в ході проведення особистого обшуку обвинуваченого ОСОБА_6 , а також обшуку транспортного засобу, який перебував у його користуванні було виявлено та вилучено грошові кошти, які використовувалися в рамках даного кримінального провадження для належного документування протиправної діяльності з боку обвинуваченого, суд приходить до переконання, що в рамках даного кримінального провадження в повній мірі доведено одержання обвинуваченим ОСОБА_6 неправомірної вигоди від громадянина ОСОБА_11 у розмірі, спочатку 7 500 (семи тисяч п`ятсот) гривень, а в подальшому у розмірі 2 750 (двох тисяч сімсот п`ятдесяти) гривень.

Власне, факт отримання неправомірної вигоди й не заперечувався в ході судового розгляду самим обвинуваченим ОСОБА_6 , яким, між тим, заперечувався факт вимагання ним у громадянина ОСОБА_11 неправомірної вигоди, а відтак, будь-які сумніви з даного приводу у суду відсутні.

Доводи сторони захисту про нібито підкидання до транспортного засобу «Honda CR-V», н/з НОМЕР_2 , яким користувався обвинувачений ОСОБА_6 купюри грошових коштів у вигляді 500 (п`ятиста) гривень (серія та номер УЗ 5767881) не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки будь-які докази, якими б такі обставини підтверджувалися стороною захисту суду надано не було, як і не було надано стороною захисту будь-яких підтверджень, за фактами відповідних реагувань на зазначені стороною захисту неправомірні дії з боку правоохоронних органів. При цьому, суд знову ж таки наголошує, що факт отримання неправомірної вигоди не заперечувався самим обвинуваченим ОСОБА_6 , й був належним чином у встановленому законом порядку зафіксований.

З огляду на викладене, у суду відсутні будь-які об`єктивні дані, з огляду на які, суд міг би прийти до переконання про достовірність повідомлених стороною захисту означених відомостей.

Вирішуючи питання, чи міг обвинувачений ОСОБА_6 виконати дію, обумовлену своїм службовим становищем та наданою йому владою, за виконання якої, власне, й надавалася неправомірна вигода за фактичними обставинами даного кримінального провадження, судом зроблені наступні висновки.

Так, судом встановлено, що неправомірна вигода за фактичними обставинами даного кримінального провадження громадянином ОСОБА_11 надавалася за не створення обвинуваченим ОСОБА_6 штучних перешкод під час оформлення та видачі довідок про відсутність заборгованості у підприємства, представником якого за довіреністю був ОСОБА_11 , не вжиття обвинуваченим ОСОБА_6 заходів щодо затягування строків видачі вказаних довідок, або ж не вжиття останнім заходів для відмови у їх видачі з формальних причин.

Зокрема, відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 26.04.2002 року, давання хабара полягає в передачі службовій особи майна, права на майно або вчиненні на її користь дії майнового характеру за виконання чи невиконання дії, яку та повинна була або могла виконати з використанням службового становища чи наданої їй влади. Склад цього злочину наявний не тільки тоді, коли хабар надається за вчинення певних дій в інтересах того, хто його дає, а й тоді, коли це робиться в інтересах інших фізичних чи юридичних осіб.

Згідно п. 4 Порядку надання довідки про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №733 від 03.09.2018 року вбачається, що Довідка або відмова у наданні Довідки готується уповноваженим органом протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання Заяви органом, до якого її було подано.

В свою чергу, відповідно до п. 6 означеного Порядку, строк дії Довідки становить десять календарних днів з дати її формування. У Довідці обов`язково зазначається термін її дії. У разі якщо платник не отримав Довідку, сформовану у паперовій формі, до закінчення строку її дії, така Довідка зберігається в уповноваженому органі.

Як вбачається з посадової інструкції головного державного інспектора відділу погашення боргу Південного управління у м. Одесі Головного управління ДФС в Одеській області, до функцій головного державного інспектора у сфері надання адміністративних послуг в межах компетенції належить: видача довідок про відсутність заборгованості з платежів до бюджету, що контролюються органами державної фіскальної служби (п. п. 2.2.42.1).

Як встановлено з показів свідка ОСОБА_11 , наданих безпосередньо в судовому засіданні, до моменту звернення до уповноваженого органу за фактичними обставинами даного кримінального провадження для отримання довідок про відсутність заборгованості у ТОВ «Швидка допомога студентам СПС», останній з аналогічними питаннями щодо видачі таких довідок для інших підприємств у встановленому законом порядку вже звертався. При цьому, як було повідомлено свідком в судовому засіданні, у його практиці траплялися випадки, коли з моменту подачі заяв на видачу означених довідок, відповідні довідки видавалися з пропущенням встановлених законом строків, в тому числі, коли такі довідки видавалися після завершення строку їх дії.

Крім того, згідно показів свідка ОСОБА_11 вбачається, що в ході його спілкування з обвинуваченим ОСОБА_6 останнім повідомлялося, що питання надання довідок про відсутність заборгованості підприємства потребує різного роду погоджень, що не все залежить виключно від нього, між тим, за визначену суму грошових коштів, останній може посприяти у вирішенні питання своєчасного отримання довідок про відсутність заборгованості підприємства.

Так, викладене, в повній мірі підтверджується протоколом про результати проведення аудіо та відео контролю за особою від 04.04.2019 року, з дослідженим безпосередньо судом додатком у вигляді носія інформації micro SD №332 від 27.03.2019 року, якими зафіксовано наступний зміст розмови (спілкування) між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , яка відбулася о 12 годині 22 хвилині 28.03.2019 року, а саме (мовою оригіналу російською):

ОСОБА_6 Ну, ну?

ОСОБА_11 Кароче, надо, но что бы завтра до обеда подать их, ну хотя бы до двух часов.

ОСОБА_6 Пять справок?

ОСОБА_11 Да.

ОСОБА_6 Мм… На когда они нужны?

ОСОБА_11 Ну, завтра надо их, завтра до трех часов надо, их нужно их подать уже. Уже надо что бы в два часа они были уже в руках, и в три часа, до трех часов развести, потому что места разные.

ОСОБА_6 Есть заявки уже?

ОСОБА_11 Ну они у меня с собой, нужно только написать их, ну то есть заполнить, и все, у меня все с собой.

ОСОБА_6 Это приморский, или Киевский район?

ОСОБА_11 Эээ.

ОСОБА_6 Приморский район, или

ОСОБА_22 Вы за тендера где?

ОСОБА_6 Нет, предприятия.

ОСОБА_11 Не, предприятия, предприятия ОСОБА_23 .

ОСОБА_6 Хорошо.

ОСОБА_11 Все? Успеем? Да?

ОСОБА_6 Да.

ОСОБА_11 Аа в… Ну все тогда я подаю. Тогда я сейчас напишу, перезвоню тебе, ты выйдешь, заберешь.

ОСОБА_6 Да.

В подальшому, а саме о 12 годині 39 хвилин 28.03.2019 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 зафіксовано наступний зміст розмови (спілкування), а саме (мовою оригіналу російською):

ОСОБА_11 Может подать сразу?

ОСОБА_6 Та я все сделаю что надо, сразу же чтоб не тянули.

ОСОБА_11 Тут пять штук.

В подальшому, а саме о 15 годині 39 хвилин 28.03.2019 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_6 зафіксовано наступний зміст розмови (спілкування), а саме (мовою оригіналу російською):

ОСОБА_11 Твоя улыбка настораживает.

ОСОБА_6 Сейчас оно десять минут втянется, и я их распечатаю, и подойду к шефу, подпишу.

ОСОБА_11 Сегодня это я смогу?

ОСОБА_6 Ну можете, чего нет, я сейчас узнаю или он на месте.

Суд враховує, що вказані висловлювання обвинуваченого ОСОБА_6 виражалися у активних діях останнього, які, що надзвичайно важливо в аспекті даного питання, завжди досягали обіцяного результату.

Зокрема, 28.03.2019 року заяви про видачу довідок про відсутність заборгованості ТОВ «Швидка допомога студентам СПС» громадянином ОСОБА_11 були подані до уповноваженого органу, а вже 29.03.2019 року такі довідки були наручно отримані останнім.

Аналогічним чином, подані 01.04.2019 року особисто обвинуваченим ОСОБА_6 (який будь-яких повноважень на такі дії не мав) довідки про відсутність заборгованості ТОВ «Швидка допомога студентам СПС» до центру обслуговування платників податків, вже 02.04.2019 року були отримані ОСОБА_11 .

За таких обставин та враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що обвинувачений ОСОБА_6 здійснював дії, обумовлені його службовим становищем та наданою йому владою, що свідчить про наявність в діях останнього об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

Вирішуючи питання наявності в діях обвинуваченого ОСОБА_6 суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, суд приходить до наступного переконання.

Так, суб`єктивна сторона вказаного складу злочину характеризується прямим умислом і корисливим мотивом, при цьому згідно вимог ч. 2 ст. 24 КК України, прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Згідно правового висновку Верховного Суду України №5-149кс16, за нормативними приписами щодо заборони на одержання незаконної винагороди, визначення яких міститься у статті 368 КК, службова особа не вправі одержувати будь-якої винагороди у зв`язку зі здійсненням своїх службових повноважень. Указане законодавче положення передбачає, що кримінальна відповідальність за порушення цієї заборони настає в тому разі, коли особа, яка дає хабар службовій особі, усвідомлює, що дає його саме такій особі й у зв`язку з можливостями її посади, а особа, яка одержує незаконну винагороду (хабар), розуміє (не може не розуміти) значущість займаної нею посади, її статусність та можливості; ураховується також вагомість цієї посади у прийнятті хабародавцем, мета, яку переслідує останній, та його переконаність у тому, що цієї мети буде досягнуто завдяки можливостям посади, яку обіймає хабароодержувач.

Судом встановлено, про що вже зазначалося вище, що за фактичними обставинами даного кримінального провадження неправомірна вигода обвинуваченим ОСОБА_6 одержувалася за не створення штучних перешкод під час оформлення та видачі довідок про відсутність заборгованості у ТОВ «Швидка допомога студентам СПС», а також за не затягування строків видачі вказаних довідок, або ж не прийняття рішення про формальну відмову у їх видачі.

Згідно показів свідка ОСОБА_11 , в практиці останнього траплялися випадки, коли довідки про відсутність заборгованості у підприємства видавалися з пропущенням встановлених законом строків, або ж вже після закінчення фактичного строку їх (довідок) дії. Крім того, згідно показів такої особи безпосередньо в судовому засіданні, в ході спілкування з обвинуваченим ОСОБА_6 , останній повідомляв, що питання видачі довідок потребує різного роду погоджень, що не все залежить виключно від нього, чим обвинувачений дав зрозуміти ОСОБА_11 , що може бути багато проблем, через які отримати довідки своєчасно не вдасться. При цьому, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_11 , що може допомогти з вирішенням вказаного питання, суд вважає, що у ОСОБА_11 об`єктивно могло сформуватися враження, що у випадку не надання обвинуваченому ОСОБА_6 неправомірної вигоди, отримати довідки про відсутність заборгованості у ТОВ «Швидка допомога студентам СПС», які в подальшому можливо буде використати, не вдасться, натомість у випадку надання неправомірної вигоди, з огляду на статус, посаду та повноваження ОСОБА_6 , вирішити вказане питання позитивно буде можливим.

Що ж стосується усвідомлення самим обвинуваченим ОСОБА_6 неправомірності своїх дій, то суд акцентує увагу на наступних, наявних в рамках даного кримінального провадження, матеріалах.

Так, протоколом про результати проведення аудіо та відео контролю за особою від 04.04.2019 року, а також долученим до нього додатком у вигляді носія інформації micro SD №332т від 27.03.2019 року, який було безпосередньо досліджено судом в ході судового розгляду, зафіксовано розмови (спілкування) між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , які відбулися о 12 годині 22 хвилині 28.03.2019 року, о 12 годині 39 хвилин 28.03.2019 року, о 12 годині 47 хвилин 28.03.2019 року, о 15 годині 26 хвилин 28.03.2019 року, о 15 годині 39 хвилин 28.03.2019 року.

Оскільки частково, зміст викладених розмов судом вже відображався у даному судовому рішенні, суд виділяє лише ключові для підтвердження наявності суб`єктивної сторони в діях обвинуваченого ОСОБА_6 репліки між вищевказаними особами, а саме (мовою оригіналу російською):

Розмова о 12 годині 22 хвилині 28.03.2019 року:

ОСОБА_6 Ну, ну?

ОСОБА_11 Кароче, надо, но что бы завтра до обеда подать их, ну хотя бы до двух часов.

ОСОБА_6 Пять справок?

ОСОБА_11 Да.

ОСОБА_6 Мм… На когда они нужны?

ОСОБА_11 Ну, завтра надо их, завтра до трех часов надо, их нужно их подать уже. Уже надо что бы в два часа они были уже в руках, и в три часа, до трех часов развести, потому что места разные.

ОСОБА_6 Есть заявки уже?

…

ОСОБА_11 Все? Успеем? Да?

ОСОБА_6 Да.

ОСОБА_11 Аа в… Ну все тогда я подаю. Тогда я сейчас напишу, перезвоню тебе, ты выйдешь, заберешь.

ОСОБА_6 Да.

Розмова о 12 годині 39 хвилин 28.03.2019 року:

ОСОБА_11 Может подать сразу?

ОСОБА_6 Та я все сделаю что надо, сразу же чтоб не тянули.

ОСОБА_11 Тут пять штук.

Розмова о 12 годині 47 хвилин 28.03.2019 року:

ОСОБА_11 Да, я тут.

ОСОБА_6 Вот новые.

ОСОБА_11 Да.

ОСОБА_6 Их нужно будет все переделать. Старые вообще не примут.

ОСОБА_11 Мне надо к шефу ехать.

ОСОБА_6 За печатью?

ОСОБА_11 Не печать у меня есть, за подписью. Та не, вот сейчас я позвоню ему.

ОСОБА_6 Ну хорошо. Потому что эти старые вообще, их даже не втянут в базу, там вообще другая форма.

ОСОБА_11 А, все, я понял. Все, я тебе перезвоню.

Розмова о 15 годині 26 хвилин 28.03.2019 року:

ОСОБА_6 Пять в разные?

ОСОБА_11 В смысле в разные.

ОСОБА_6 Ну в разные эти вот.

ОСОБА_11 Да, да, да. Конечно.

ОСОБА_6 Все, хорошо. Сейчас я зайду, наберу, выйду.

Розмова о 15 годині 39 хвилин 28.03.2019 року:

ОСОБА_11 Твоя улыбка настораживает.

ОСОБА_6 Сейчас оно десять минут втянется, и я их распечатаю, и подойду к шефу, подпишу.

ОСОБА_11 Сегодня это я смогу?

ОСОБА_6 Ну можете, чего нет, я сейчас узнаю или он на месте.

Крім того, протоколом про результати проведення контролю за вчиненням злочину від 04.04.2019 року, протоколом про результати проведення аудіо та відео контролю за особою від 04.04.2019 року, з долученими до них додатками у вигляді носії інформації micro SD №342т від 29.03.2019 року, micro SD №343т від 29.03.2019 року, які були безпосередньо досліджені судом, зафіксовано наступні розмови (спілкування) між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , які відбулися о 12 годині 30 хвилин 29.03.2019 року, о 12 годині 33 хвилин 29.03.2019 року, о 13 годині 05 хвилин 29.03.2019 року, зміст яких зводиться до наступного, а саме (мовами оригіналу російською, частково українською):

Розмова о 12 годині 30 хвилин 29.03.2019 року:

ОСОБА_6 Три четыре пять нужно переделать, здесь написать, не надо писать Київська, надо писать просто ДПИ прим...

ОСОБА_11 Просто написать Киевская эта самая, только не ДПИ. Все, все.

ОСОБА_6 Да, да. Это первое, все, вот справки.

ОСОБА_11 Хорошо, я когда должен это сделать?

ОСОБА_6 Сейчас, в двух экземплярах. Да, да потому что девочки здесь это все завели, это все ввели, и нужно без Киевской вот здесь.

ОСОБА_11 Та замазали б этим, корректором, и все.

…

ОСОБА_11 Давай так сделаем, я ж все равно тебе должен оставить.

ОСОБА_6 Сейчас надо оставить, конечно.

ОСОБА_11 Сегодня сейчас?

ОСОБА_6 Да, да.

ОСОБА_11 Я это ложу отдельно, это я забираю, расписываюсь, заношу тебе все, здесь с подписью…

ОСОБА_6 Да, да.

ОСОБА_11 Здесь переписывать, правильно?

ОСОБА_6 Да, да. Да, да, да, да, да.

ОСОБА_11 Что да?.. Так.

Розмова о 12 годині 33 хвилин 29.03.2019 року:

ОСОБА_11 Семь и пять.

ОСОБА_6 Семь и пять да.

Розмова о 13 годині 05 хвилин 29.03.2019 року:

ОСОБА_6 Так, ага.

ОСОБА_11 Десять штук, да.

ОСОБА_6 Нужно расписаться, да.

ОСОБА_11

ОСОБА_24 Здесь внизу.

ОСОБА_11 Просто подпись, и все?

ОСОБА_6 Да, подпись, отримано. Какое сегодня число?

ОСОБА_11 29.

ОСОБА_6 Двадцять девятое. Отримав 29.03.2019 року. На всех да?

Крім того, протоколом про результати проведення аудіо та відео контролю за особою від 16.07.2019 року зафіксовано наступні розмови (спілкування) між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , які відбулися о 16 годині 33 хвилин 01.04.2019 року та о 16 годині 34 хвилин 01.04.2019 року, зміст яких зводиться до наступного, а саме (мовою оригіналу російською):

Розмова о 16 годині 33 хвилин 01.04.2019 року:

ОСОБА_6 Это на когда нужно?

ОСОБА_11 На завтра.

Розмова о 16 годині 34 хвилин 01.04.2019 року:

ОСОБА_11 А, не ну все. Так Сережа все пока, завтра после обеда, ну к обеду ты позвонишь, да?

ОСОБА_6 Та я до обеда подпишу, если он будет. Я думал сегодня, но я сегодня просто уже не успею туда поехать подписать. Хотя может и успею. Но мне надо сейчас малую везти.

ОСОБА_11 Хорошо. Я тогда тебе в прошлый раз вопрос задал, сколько там…

ОСОБА_6 Ну все так же.

ОСОБА_11 Ну а если там допустим не три штуки, а сто баксов просто?

ОСОБА_6 Хорошо, хорошо, вопросов нет.

ОСОБА_11 Все, договорились.

ОСОБА_6 Все.

З огляду на викладені фактичні обставини, суд приходить до переконання, що обвинувачений ОСОБА_6 в повній мірі усвідомлював: 1) що за здійснені ним дії по сприянню у отриманні представником ТОВ «Швидка допомога студентам СПС» ОСОБА_11 довідок про відсутність заборгованості у вказаного товариства, ним буде отримано погоджену суму неправомірної вигоди; 2) які дії безпосередньо ним повинні бути виконані для отримання ОСОБА_11 бажаного результату (отримання довідок); 3) в які строки такі дії повинні бути реалізовані; 4) що здійснені ним дії являються протиправними.

Крім того, в аспекті даного питання (наявності суб`єктивної сторони в діях обвинуваченого ОСОБА_6 ), важливе значення мають також показання такої особи, надані суду безпосередньо в ході судового розгляду.

Зокрема, в ході свого допиту обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив, що він дійсно отримував неправомірну вигоду від ОСОБА_11 , яку за першим епізодом розцінив як вдячність, а за другим, як неправомірну вигоду. Факти отримання «вдячності» та неправомірної вигоди обвинуваченим не заперечувалися. Більше того, обвинувачений повідомив, що усвідомлює, що вказані його дії не відповідають вимогам Закону.

З огляду на викладене в сукупності, на думку суду, в рамках даного кримінального провадження в діях обвинуваченого ОСОБА_6 в повній мірі доведено наявність суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, а відтак, й в цілому, наявність в діях такої особи складу вказаного кримінального правопорушення (злочину).

Що стосується правової позиції сторони захисту, то суд, дотримуючись загальних засад кримінального провадження, в тому числі рівності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, диспозитивності, розцінює правову позицію сторони захисту як необґрунтовану та таку, яка не доводить відсутності в діях обвинуваченого ОСОБА_6 складу інкримінованого йому злочину, виходячи з наступного.

Так, вирішуючи питання наявності/відсутності провокації кримінального правопорушення за фактичними обставинами даного кримінального провадження, судом зроблені наступні висновки.

У разі виявлення за матеріалами кримінального провадження ознак, притаманних провокації злочину правоохоронними органами, суд у судовому засіданні має це перевірити шляхом дослідження відповідних обставин і лише після цього зробити висновок щодо наявності (відсутності) такого факту і, як наслідок, щодо належності, допустимості й достатності доказів у справі для прийняття відповідного процесуального рішення (постанова ВС від 08.04.2020 року, справа №164/104/18, провадження №51-10414км18).

Для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) виробив відповідні критерії, зокрема: a) змістовний критерій; b) процесуальний критерій.

Під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним - наявність у суду можливості перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням принципів змагальності та рівності сторін.

На думку ЄСПЛ, провокація злочину по суті має місце, коли співробітники правоохоронних органів не обмежуються переважно пасивним установленням обставин можливого вчинення особою злочину з метою збору відповідних доказів і, за наявності для того підстав, притягнення її до відповідальності, а підбурюють цю особу до вчинення злочину. При визначенні того, чи обмежилися співробітники правоохоронних органів переважно пасивним установленням обставин можливого вчинення злочину, ЄСПЛ розглядає два фактори: а) наявність підстав для проведення відповідних заходів - тобто конкретних і достатніх фактичних даних, що вказують на можливе вчинення особою злочину та б) роль співробітників правоохоронних органів у вчиненні злочину - тут ЄСПЛ розглядає момент початку здійснення ними відповідного заходу, щоб визначити, чи «приєдналися» вони до злочину, який особа вже почала вчиняти без будь-якої участі з їхнього боку (рішення у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998 року, «Барк Хун проти Туреччини» від 15 грудня 2009 року, «Худобін проти Росії» від 26 жовтня 2006 року).

Для визначення наявності провокації злочину слід встановити, зокрема: чи були дії правоохоронних органів активними, чи мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення злочину, наприклад, прояв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування, підвищення ціни вище середньої; чи був би скоєний злочин без втручання правоохоронних органів; вагомість причин проведення оперативної закупки, чи були у правоохоронних органів об`єктивні дані про те, що особа була втягнута у злочинну діяльність і ймовірність вчинення нею злочину була суттєвою (постанова ВС від 04.02.2020 року, справа №311/1110/18, провадження №51-4150км19).

За фактичними обставинами даного кримінального провадження, по суті, провокативні на думку сторони захисту дії з боку органу досудового розслідування, обумовлювалися неточностями, які були повідомлені свідком ОСОБА_11 в ході його допиту безпосередньо судом.

Зокрема, така особа в ході допиту повідомляла відомості, які в певній мірі, що стосується відповідних часових рамок, не відповідали матеріалам дійсного кримінального провадження. Так, свідком ОСОБА_11 в частині часових рамок звернення до уповноваженого органу з заявами про видачу довідок щодо відсутності заборгованості у ТОВ «Швидка допомога студентам СПС», в частині часових рамок його фактичного знайомства з обвинуваченим ОСОБА_6 , а також відповідних часових рамок за другим епізодом надання обвинуваченому неправомірної вигоди, були повідомлені відомості, які не в повній мірі відповідають встановленим в ході даного судового розгляду фактичним обставинам вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

При цьому, в ході свого допиту в якості свідка, ОСОБА_11 повідомлялося, що відносно названих в судовому засіданні дат він може помилятися, оскільки з моменту фактичних подій за обставинами даного кримінального провадження пройшов значний час.

Відтак, суд, в частині, що стосується неточностей в аспекті часових меж, повідомлених свідком ОСОБА_11 , виходить з досліджених в судовому засіданні матеріалів даного кримінального провадження в сукупності, й приходить до переконання про те, що відповідні неточності означеного свідка, були обумовлені часом, який минув з моменту вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінально-протиправних дій за фактичними обставинами даного кримінального провадження, до моменту проведення допиту особи ОСОБА_11 в якості свідка безпосередньо судом.

Оскільки з наявних матеріалів кримінального провадження можливо в повній мірі відтворити всі фактичні обставини, які є важливими для вирішення питання винуватості/невинуватості обвинуваченого ОСОБА_6 за фактом інкримінованих йому дій, суд не може вважати доводи сторони захисту в частині провокації кримінального правопорушення за обставинами такого кримінального провадження обґрунтованими.

Зокрема, що стосується повідомлення свідком ОСОБА_11 в судовому засіданні відомостей відносно того, що він вперше звертався до уповноваженого органу (податкового органу) 28.03.2019 року, коли й познайомився з обвинуваченим ОСОБА_6 , то такі доводи спростовуються дослідженими судом матеріалами, серед яких, зокрема, протокол про результати проведення аудіо та відео контролю за особою від 04.04.2019 року, з якого вбачається, що станом на 28.03.2019 року, особи ОСОБА_6 та ОСОБА_11 були відомі однин одному, й більше того, питання подачі/отримання довідок між ними вже обговорювалось. Так, вказаним протоколом зафіксовано наступний зміст розмов між ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , який відбувся о 12 годині 39 хвилин 28.03.2019 року, а саме (мовою оригіналу російською):

ОСОБА_6 А где вот эта вот заява (не разборчиво)?

ОСОБА_11

ОСОБА_25 Ну вообще вот эта вот…

ОСОБА_11 Ну я ж подаю уже сколько раз. Не первый раз подаю.

ОСОБА_6 Ну это старая вообще.

ОСОБА_11 Старая, да. Новые образцы я видел уже, да. Давно не подавал. Но последний раз я когда был, когда ты помогал, вот были точно такие же.

Крім того, відомості щодо часових рамок означених дій спростовуються й самою заявою про вчинення кримінального правопорушення, поданою ОСОБА_11 18.02.2019 року.

Оскільки дійсно, з моменту всіх вказаних дій минув значний проміжок часу, свідок ОСОБА_11 в ході свого допиту застерігав, що він може помилятися відносно названих дат, враховуючи, що для статистичного громадянина України участь у кримінальному провадженні викликає певні негативні емоції, в тому числі, створює можливу стресову ситуацію для таких осіб, суд вважає, що зазначені свідком неточні відомості відносно вищеназваних проміжків часу обумовлюються виключно неумисною помилкою, зумовленою періодом, який минув з моменту процесуальних дій, в яких свідок ОСОБА_11 приймав безпосередню участь, й до моменту його безпосереднього допиту судом.

Відтак, вказані неточності, які, між тим, були встановлені судом, не можуть свідчити про провокування дій обвинуваченого ОСОБА_6 , що обумовилося у вчиненні останнім кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

Аналогічним чином, сама процесуальна поведінка обвинуваченого ОСОБА_6 , а також процесуальна поведінка ОСОБА_11 , який будь-яким чином не вмовляв обвинуваченого, а останній в свою чергу не відмовлявся від можливого отримання неправомірної вигоди, відсутність будь-якого нагадування, наполегливого ініціювання з боку ОСОБА_11 зустрічей, розмов з обвинуваченим ОСОБА_6 , лише доводить та підтверджує вірність висновку суду, що в рамках даного кримінального провадження відсутнє провокування на вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінально-протиправних дій.

Посилання сторони захисту на обставини того, що до 09.01.2019 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_6 відбувалися відповідні телефонні розмови, про провокування свідчити не можуть, оскільки знову ж таки, точна дата знайомства між вказаними особами в ході дійсного судового розгляду встановлена не була.

Відсутність з`єднань між такими особами в проміжок часу з 09.01.2019 року по 28.03.2019 року, також про провокування з боку правоохоронних органів свідчити не може, оскільки вказані особи між собою могли зустрічатися особисто, тет-а-тет. Власне, факт такої зустрічі 28.03.2019 року зафіксований протоколом про результати проведення аудіо та відео контролю за особою від 04.04.2019 року.

Відомості щодо можливого спілкування засобами зв`язку ОСОБА_11 з оперуповноваженим УЗЕ в Одеській області ОСОБА_14 свого підтвердження в ході судового розгляду не знайшли, оскільки в матеріалах такого кримінального провадження відсутні будь-які відомості щодо унікального ідентифікування номеру мобільного телефону, зазначеного як: « НОМЕР_4 ».

Що стосується посилання сторони захисту на недопустимість наявних в рамках даного кримінального провадження доказів, наданих стороною обвинувачення, то суд прийшов до наступного переконання.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Як вбачається з наданим суду матеріалів дійсного кримінального провадження, у них наявні письмові пояснення ОСОБА_11 , датовані 18.02.2019 року. Враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 84 КПК України пояснення особи не є процесуальним джерелом доказів, враховуючи, що вказані пояснення безпосередньо не отримувалися судом, суд не може на такі пояснення посилатися при обґрунтуванні свого судового рішення.

Крім того, оскільки згідно Наказу МВС №650 від 27.07.2012 року «Про затвердження Інструкції з оформленням документів у системі МВС України», рапортом є письмове звернення працівника до вищої посадової особи з викладом питань службового чи особистого характеру і висловленням у зв`язку з чим відповідного прохання, суд також не посилається в обґрунтування свого судового рішення на наявний в матеріалах даного кримінального провадження рапорт о/у УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НПУ ОСОБА_14 , в якому, крім того, відсутня дата його складання.

Щодо посилання сторони захисту на відсутність у постанові про проведення освідування від 02.04.2019 року, а також складеному за результатами проведення освідування протоколі освідування ОСОБА_6 від 02.04.2019 року процесуального статусу ОСОБА_6 , що на думку сторони захисту не відповідає вимогам ст. 241 КПК України, суд вказує на наступне.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 241 КПК України, слідчий, прокурор здійснює освідування підозрюваного, свідка чи потерпілого для виявлення на їхньому тілі слідів кримінального правопорушення або особливих прикмет, якщо для цього не потрібно проводити судово-медичну експертизу. Освідування здійснюється на підставі постанови прокурора та, за необхідності, за участю судово-медичного експерта або лікаря. Про проведення освідування складається протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Особі, освідування якої проводилося примусово, надається копія протоколу освідування.

Як вбачається з наведених окремих положень ст. 241 КПК України, норми КПК України не вимагають, щоб в постанові/протоколі про освідування зазначався конкретний процесуальний статус особи, відносно якої така слідча (розшукова) дія буде проводитися/проведена. Натомість, норми КПК України містять положення відносно того, що освідування повинно проводитися відносно або ж підозрюваного, або свідка чи потерпілого. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, освідування ОСОБА_6 здійснювалося після його затримання. В силу вимог ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. З огляду на викладене, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 42 КПК України, беручи до уваги, що на момент проведення освідування, обвинувачений ОСОБА_6 був затриманий, суд приходить до переконання, що доводи сторони захисту не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, в свою чергу вказана процесуальна дія, а також складені за її результатами процесуальні документи, були проведені/отримані у порядку, передбаченому КПК України.

Викладена позиція суду в повній мірі узгоджується з Постановою Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17.12.2019 року у справі №682/1595/17.

Що стосується тверджень сторони захисту відносно того, що оперативний працівник, який проводив освідування не мав жодних доручень з даного приводу, що на думку сторони захисту прямо суперечить вимогам ст. ст. 40, 236 КПК України, то суд звертає увагу сторони захисту, що в самій постанові прокурора про освідування від 02.04.2019 року зазначено, що проведення вказаної слідчої (розшукової) дії прокурор доручає здійснювати оперативним працівникам УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НПУ або слідчому/слідчим слідчого відділу слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві. Більше того, вимоги ст. 236 КПК України регламентують порядок виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, однак вказані положення жодним чином не стосуються порядку проведення та фіксації результатів здійснення процесуальної (слідчої) дії у вигляді освідування.

В частині доводів сторони захисту щодо недопустимості протоколу обшуку від 02.04.2019 року, оскільки: 1) слідча (розшукова) дія у вигляді обшуку проведена оперативним працівником, що суперечить ч. 1 ст. 236 КПК України; 2) під час проведення обшуку транспортного засобу ОСОБА_6 в якості спеціаліста виступив о/у УЗЕ в Одеській області ОСОБА_14 , після чого останній був позбавлений процесуальної можливості користуватися в рамках кримінального провадження повноваженнями слідчого за дорученням і складати будь-які процесуальні документи; 3) матеріали кримінального провадження не містять доручення щодо участі будь-якого оперативного працівника при проведенні слідчої (розшукової) дії у вигляді обшуку; 4) о/у УЗЕ в Одеській області ОСОБА_14 мав можливість підкинути до автомобілю ОСОБА_6 грошові кошти, судом зроблені наступні висновки.

Так, як вбачається з означеного протоколу обшуку від 02.04.2019 року, слідча (розшукова) дія у вигляді обшуку транспортного засобу «Honda CR-V», н/з НОМЕР_2 , на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.04.2019 року була проведена слідчим Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного Бюро Розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_26 , в свою чергу о/у УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України при проведенні вказаної процесуальної (слідчої) дії брав участь в якості спеціаліста, що не суперечить вимогам ч. 1 ст. 236 КПК України, відповідно до яких, з метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку має право запросити спеціалістів.

В свою чергу, жодною нормою Кримінального процесуального закону не встановлено заборони особі, яка брала участь при проведенні слідчої (розшукової) дії в якості спеціаліста, в подальшому залучатися до кримінального провадження при проведенні будь-яких інших процесуальних дій, за результатами яких, в тому числі, такою особою будуть складатися відповідні процесуальні документи. Більше того, вказані обставини не є підставою для відводу/самовідводу такої особи, згідно вимог ст. 77 КПК України.

В частині відсутності доручення на залучення оперативних працівників до проведення слідчої (розшукової) дії у вигляді обшуку, слідчий суддя зазначає, згідно вищевказаного протоколу обшуку від 02.04.2019 року, у ньому відсутні будь-які відомості, щодо залучення до проведення вказаної процесуальної дії оперативних працівників, так як учасниками означеної слідчої (розшукової) дії були: підозрюваний ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_15 , спеціаліст ОСОБА_14 , поняті: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Посиланням ж сторони захисту щодо можливого підкидання о/у УЗЕ в Одеській області ОСОБА_14 грошових коштів до автомобілю ОСОБА_6 судом вже надавалися правова оцінка, необхідність у повторному цитуванні власних доводів у суду відсутня.

Аналогічним чином, як і в частині вирішення питання участі о/у УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України ОСОБА_14 , суд вважає необґрунтованими посилання сторони захисту щодо неможливості участі в рамках даного кримінального провадження о/у УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України ОСОБА_16 .

Щодо посилань сторони захисту на невідповідність доручення від 02.04.2019 року вих. №02/07-2685-19, супровідних листів від 02.04.2019 року №1587/39/ та інформації, що міститься у цих документах Інструкції з діловодства в системі МВС України, затвердженої Наказом МВС України від 23.08.2012 року №747, що на думку сторони захисту свідчить про недопустимість таких матеріалів, в силу вимог ст. 84, 86, 89 КПК України, то суд не може визнати обґрунтованими вказані посилання сторони захисту, оскільки вказані невідповідності не є настільки істотними, які б порушували права чи свободи обвинуваченого, й в цілому свідчили б про несправедливість, першочергово досудового розслідування, а в подальшому, й судового розгляду.

Посилання ж сторони захисту на відсутність на заявах ОСОБА_11 від 29.03.2019 року та 02.04.2019 року про добровільну згоду на залучення до кримінального провадження в рамках контролю за вчиненням злочину та надання коштів для викриття злочинної діяльності ОСОБА_6 будь-якої резолюції про їх долучення до матеріалів кримінального провадження, суд визнає такими, які не ґрунтуються на положенням Кримінального процесуального кодексу України, й такими, які не містять відповідної норми Закону, яка б в даному випадку не була дотримана стороною обвинувачення.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що постанова прокурора від 29.03.2019 року, протоколи огляду, ідентифікації (помітки) та вручення грошових коштів від 29.03.2019 року та 02.04.2019 року складені неуповноваженими суб`єктами, на підставі не долучених до матеріалів кримінального провадження постанов, з порушенням процесуального порядку складання протоколу в присутності осіб, які не мають допуску до державної таємниці, судом зроблені наступні висновки.

Так, щодо неуповноваженого суб`єкту складання протоколів огляду, ідентифікації (помітки) та вручення грошових коштів від 29.03.2019 року та 02.04.2019 року, суд керується наступними нормами Закону.

Зокрема, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам.

Згідно ч. 2 ст. 41 КПК України, під час виконання доручень слідчого, дізнавача, прокурора співробітник оперативного підрозділу користується повноваженнями слідчого.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 КПК України, протокол під час досудового розслідування складається слідчим або прокурором, які проводять відповідну процесуальну дію, під час її проведення або безпосередньо після її закінчення.

Як вбачається з постанови прокурора відділу прокуратури Одеської області від 29.03.2019 року про використання заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів №15-1551т, прокурором доручено проведення ідентифікації (помітки) засобів співробітникам УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України.

Згідно протоколу огляду, ідентифікації (помітки) та вручення грошових коштів від 29.03.2019 року вбачається, що вказаний протокол складений особою, яка проводила вказану процесуальну дію оперуповноваженим УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України ОСОБА_14 , який в силу наведених вимог ч. 2 ст. 41 КПК України під час виконання доручень прокурора користується повноваженнями слідчого.

З огляду на викладене, враховуючи вищевказані норми Кримінального процесуального закону, суд приходить до переконання, що означений протокол огляду, ідентифікації (помітки) та вручення грошових коштів від 29.03.2019 року був складений уповноваженим суб`єктом, а відтак, доводи сторони захисту являються необґрунтованими.

Аналогічним чином суд приходить до переконання й про необґрунтованість доводів сторони захисту щодо недопустимості протоколу огляду, ідентифікації (помітки) та вручення грошових коштів від 02.04.2019 року.

При цьому, суд зазначає, що посилання у вказаних протоколах огляду, ідентифікації (помітки) та вручення грошових коштів від 29.03.2019 року та від 02.04.2019 року на постанови прокурора №15-155т та №15-15т, являються описками осіб, які їх оформлювали та складали, які, між тим, не несуть собою недопустимість означених процесуальних документів, так як судом була досліджена дійсна постанова прокурора, яка будь-яких сумнівів у своїй достовірності, як і вищевказані протоколи, не містять.

Доводи ж сторони захисту щодо складання нетаємного протоколу на підставі таємних постанов прокурора, в частині відсутності допуску у осіб, які брали участь у його складанні до державної таємниці спростовуються обставинами того, що вказана процесуальна дія не відноситься до негласних слідчих (розшукових) дій, а являється слідчою (розшуковою) дією у вигляді огляду. При цьому, у відповідності до вимог ч. 7 ст. 223 КПК України, поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне.

В частині доводів сторони захисту про те, що протокол про результати проведення аудіо та відео контролю за особою від 04.04.2019 року №1682/1-04.04.19 складений неуповноваженою особою, а зазначені у ньому відомості не відповідають дійсності, якими крім того, не підтверджується факт отримання ОСОБА_6 неправомірної вигоди, суд акцентує увагу сторони захисту на наступному.

Відповідно до ч. 6 ст. 246 КПК України, проводити негласні слідчі (розшукові) дії має право слідчий, який здійснює досудове розслідування кримінального правопорушення, або за його дорученням - уповноважені оперативні підрозділи Національної поліції, органів безпеки, Національного антикорупційного бюро України, Державного бюро розслідувань, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового і митного законодавства, органів, установ виконання покарань та слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, органів Державної прикордонної служби України.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 40 КПК України, слідчий уповноважений: доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам.

При цьому, як вже наголошувалося, відповідно до ч. 2 ст. 41 КПК України, під час виконання доручень слідчого, дізнавача, прокурора співробітник оперативного підрозділу користується повноваженнями слідчого.

Згідно ч. 1 ст. 252 КПК України, фіксація ходу і результатів негласних слідчих (розшукових) дій повинна відповідати загальним правилам фіксації кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. За результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії складається протокол, до якого в разі необхідності долучаються додатки. Відомості про осіб, які проводили негласні слідчі (розшукові) дії або були залучені до їх проведення, у разі здійснення щодо них заходів безпеки можуть зазначатися із забезпеченням конфіденційності даних про таких осіб у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 КПК України, протокол під час досудового розслідування складається слідчим або прокурором, які проводять відповідну процесуальну дію, під час її проведення або безпосередньо після її закінчення.

Як вбачається з означеного протоколу про результати проведення аудіо та відео контролю за особою від 04.04.2019 року №1682/1-04.04.19, вказаний процесуальний документ складений та оформлений оперуповноваженим відділу протидії злочинам в бюджетній сфері УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України ОСОБА_14 , який фактично, й проводив таку негласну слідчу (розшукову) дію.

При цьому, з такого протоколу вбачається, що проводячи негласну слідчу (розшукову) дію у вигляді аудіо та відео контролю за особою, о/у УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України ОСОБА_14 діяв на підставі доручення, яке наявне в матеріалах дійсного кримінального провадження (доручення слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві від 25.03.2019 року №145т), й яке було безпосередньо досліджено судом.

Відтак, доводи сторони захисту про те, що вищевказаний протокол складений неуповноваженим суб`єктом не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, як і не знайшли свого підтвердження в ході дійсного розгляду доводи сторони захисту про невідповідність зазначених у такому протоколі даних дійсності, якими крім того, на думку сторони захисту, не підтверджується факт отримання ОСОБА_6 неправомірної вигоди.

Так, означений протокол з відповідними додатками у вигляді носіїв інформації micro SD №342т від 29.03.2019 року та micro SD №343т від 29.03.2019 року безпосередньо досліджувалися судом, при цьому будь-які сумніви в відповідності відтворених у такому протоколі відомостей дійсності, у суду не виникли.

При цьому, суд в черговий раз звертає увагу сторони захисту, що факт отримання неправомірної вигоди за фактичними обставинами даного кримінального провадження в повній мірі підтверджується дослідженими матеріалами в сукупності, й в цілому, такий факт не заперечувався самим обвинуваченим ОСОБА_6 , під час його безпосереднього допиту судом.

Аналогічним чином, з посиланням на вказані норми п. 3 ч. 2 ст. 40, ч. 2 ст. 41, ч. 1 ст. 106, ч. 6 ст. 246, ч. 1 ст. 252 КПК України, а також на наявність в рамках даного кримінального провадження вищевказаного доручення слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві від 25.03.2019 року №145т, суд не може визнати обґрунтованими доводи сторони захисту про складання протоколу про результати проведення аудіо та відео контролю за особою від 16.07.2019 року неуповноваженим суб`єктом.

При цьому, суд погоджується, що в ході судового розгляду, долучений до такого протоколу додаток у вигляді носія інформації micro SD №353т, з технічних причин, дійсно не був відтворений та досліджений безпосередньо судом, з огляду на що, суд не здійснює в обґрунтування свого судового рішення посилання на такий додаток, й не врахує його при прийнятті такого судового рішення.

Разом з тим, оскільки ні в ході судового розгляду, ні в ході виступу сторін в судових дебатах, жодним з учасників судового провадження не ставилися під сумнів зафіксовані у протоколі про результати проведення аудіо та відео контролю за особою від 16.07.2019 року відомості, жодним учасником судового провадження не заперечувався зміст відтворених у такому протоколі даних, суд не може прийти до переконання, що невідтворення в ході судового розгляду додатку у вигляді носія інформації micro SD №353т призводить до недопустимості самого вищевказаного протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії.

Вирішуючи питання допущених, на думку сторони захисту, порушень вимог ч. 4 ст. 271, ч. 3 ст. 252 КПК України, при оформленні та складанні протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 16.07.2019 року, суд приходить до наступного переконання.

Так, ч. 4 ст. 271 КПК України, про результати контролю за вчиненням злочину складається протокол, до якого додаються речі і документи, отримані під час проведення цієї негласної слідчої (розшукової) дії. Якщо контроль за вчиненням злочину закінчується відкритим фіксуванням, про це складається протокол у присутності такої особи.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину, безпосередньо після отримання обвинуваченим ОСОБА_6 неправомірної вигоди о 14 годині 30 хвилин 02.04.2019 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, о 14 годині 36 хвилин 02.04.2019 року, ОСОБА_6 було затримано за підозрою у вчиненні злочину. Відтак, фактично, завершення проведення контролю за вчиненням злочину закінчилося відкритим фіксуванням, а тому, в силу вимог ч. 4 ст. 271 КПК України, складання відповідного протоколу за результатами проведення контролю за вчиненням злочину, повинно було б здійснюватися в присутності на той момент ще підозрюваної особи ОСОБА_6 .

При цьому, суд враховує, що складання протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину вимагає значного часу, що обумовлюється обсягом інформації, яку необхідно опрацювати для його належного оформлення. Крім того, суд враховує, що у даному випадку, відносно ОСОБА_6 було проведено низку інших процесуальних дій у вигляді його затримання, особистого обшуку, освідування, обшуку його транспортного засобу та службового кабінету, проведення останньої з яких, було завершено о 19 годині 17 хвилин 02.04.2019 року.

Так, при проведенні означених процесуальних дій безпосередню участь приймала посадова особа, яка й проводила негласну слідчу (розшукову) дію у вигляді контролю за вчиненням злочину, а в подальшому, яка й складала протокол за результатами її проведення від 16.07.2019 року (о/у УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України ОСОБА_14 ).

Відтак, з огляду на вказані фактичні обставини, на думку суду, у уповноважених на те посадових осіб (о/у УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України ОСОБА_14 ) була відсутня процесуальна можливість скласти вищевказаний протокол про результати проведення контролю за вчиненням злочину від 16.07.2019 року у присутності ОСОБА_6 .

Та обставина, що такий протокол було складено за відсутності означеної особи, не може свідчити про те, що сама негласна слідча (розшукова) дія, а також отримані за результатами її проведення процесуальні документи, були проведені (оформлені) з відповідними процесуальними порушеннями, які б істотно порушували права обвинуваченого, й вплинули на повноту та правильність досудового розслідування в цілому.

Більше того, в аспекті даного питання, суд наголошує, що протоколи: затримання ОСОБА_6 від 02.04.2019 року, освідування ОСОБА_6 від 02.04.2019 року, обшуку його транспортного засобу та службового кабінету від 02.04.2019 року, складалися в присутності такої особи, яка мала процесуальну можливість всі свої заперечення та зауваження в письмовому та усному вигляді належним чином зазначити.

Крім того, на думку суду, вищевказані обставини у своїй сукупності свідчать також про неспроможність посилання сторони захисту на обставини того, що недотримання стороною обвинувачення вимог ч. 3 ст. 252 КПК України, може свідчити про недопустимість протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 16.07.2019 року, оскільки, знову ж таки, судом не встановлено істотних порушень, які б спричинили наслідки у вигляді недопустимості вказаного процесуального документу.

Окрему увагу суд акцентує на протоколі про результати проведення аудіо контролю за особою від 04.04.2019 року, згідно якого оперуповноваженим УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України, на підставі доручення по кримінальному провадженню № 0000082 від 18.02.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, на підставі ухвали Миколаївського апеляційного суду про дозвіл на проведення аудіо-, відеоконтролю № 1779т від 20.03.2019 року, з дотриманням вимог ст. ст. 104, 246, 247, 248, 249, 258, 260, 269 КПК України, складено вказаний протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході проведення якої отримано записи телефонних розмов, що мають оперативний інтерес, які зафіксовані на носіях інформації micro SD №337т від 27.03.2019 року, micro SD №333т від 27.03.2019 року. Вказані розмови відбуваються 28.03.2019 року о 16 годині 29 хвилин, 28.03.2019 року о 17 годині 39 хвилин, 29.03.2019 року 10 годині 13 хвилин між громадянином ОСОБА_11 та громадянином ОСОБА_6 . Деталізація повного тексту розмов мовою оригіналу (російською) між вказаними особами зафіксована у такому протоколі.

Так, оскільки з вищевказаних протоколу та долучених до нього додатків вбачаються виключно репліки ОСОБА_11 , при цьому, в графах реплік ОСОБА_6 зазначається фраза (мовою оригіналу російською) «не разборчиво», суд не може визнати протокол про результати проведення аудіо контролю за особою від 04.04.2019 року та долучені до нього носії інформації у вигляді micro SD №337т від 27.03.2019 року, micro SD №333т від 27.03.2019 року належними доказами на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, а відтак, й не може посилатися на вказані матеріали при ухваленні судового рішення.

VI. Висновки суду.
Вислухавши покази обвинуваченого та свідка, дослідивши надані сторонами провадження докази, взявши до уваги доводи сторін обвинувачення та захисту, повно та всесторонньо оцінивши всі обставини у сукупності, суд прийшов до переконання про необхідність постановлення в рамках даного кримінального провадження обвинувального вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки в рамках такого кримінального провадження в діях останнього наявний склад кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, за кваліфікуючими ознаками: одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за невчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого службового становища.

VII. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 в судовому засіданні не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 в судовому засіданні не встановлено.

VIII. Призначення покарання.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, з дотриманням вимог ст.ст. 50, 65-67 КК України, беручи до уваги положення Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7, враховуючи положення ч. 2 ст. 4 КК України, з огляду на характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а також з огляду на особу винного, характеризуючі його дані, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 368 КК України (в редакції статті, яка діяла на момент вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінально-протиправних дій за фактичними обставинами даного кримінального провадження) у вигляді штрафу (основне покарання), з призначенням додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати обвинуваченим посади в органах державної влади.

Так, при вирішенні вказаного питання, судом враховується, що кримінальне правопорушення (злочин), відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 368 КК України, згідно примітки ст. 45 КК України являється корупційним злочином, відносно якого передбачено заборону в застосуванні, зокрема положень ст. ст. 69, 75 КК України.

Згідно Засад державної антикорупційної політики в Україні (Антикорупційна стратегія) на 2014-2017 роки, затверджених Законом України №1699-VII від 14.10.2014, саме корупція є однією з причин, що призвела до масових протестів в Україні наприкінці 2013 року - на початку 2014 року. В свою чергу у п. 3.3. розділу 3 Стратегії національної безпеки України, схваленої рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 06.05.2015, та затвердженої Указом Президента України №287/2015 від 26.05.2015, корупція визнана однією з актуальних загроз національній безпеці України, що свідчить про високий інтерес українського суспільства до такого роду кримінальних проваджень.

Згідно наявної в матеріалах даного кримінального провадження досудової доповіді відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , датованої 21.10.2019 року, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Відповідно до наявної в матеріалах дійсного кримінального провадження характеристики за місцем роботи відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , останній у колективі користується повагою, підтримує сприятливу морально-психологічну обстановку. У спілкуванні з колегами доброзичливий, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

Згідно характеристики за місцем мешкання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , останній за місцем мешкання зарекомендував себе добре, заяв та скарг від сусідів відносно нього не надходило. Порушень публічного порядку останнім не виявлено. Спиртними напоями не зловживає, у відносинах з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя помічений не був, на обліку дільничного інспектора не перебуває.

Відповідно до довідки №26-01042019/48200, обвинувачений ОСОБА_6 являється особою, раніше не судимою.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_5 від 20.10.2007 року, обвинувачений ОСОБА_6 перебуває у шлюбі з ОСОБА_27 .

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_6 від 19.05.2011 року, обвинувачений ОСОБА_6 являється батьком ОСОБА_28 .

Відтак, з огляду на викладені обставини у своїй сукупності, попри існування значного суспільного інтересу до вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, суспільної негативності такого кримінального правопорушення, яке руйнує підвалини демократичного суспільства та несе загрозу національній безпеці, суд, між тим, враховуючи позитивну характеристику відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , а також вищезазначені його характеризуючі дані, складену досудову доповідь, приходить до переконання про можливість досягнення мети покарання, шляхом застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 вищевказаних покарань (основного та додаткового), не пов`язаних з фактичною ізоляцією останнього від суспільства.

ІХ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання процесуальних витрат підлягає вирішенню відповідно до положень ст. 124 КПК України.

Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України, накладений арешт майна підлягає скасуванню.

Спеціальна конфіскація, відповідно до ч. 5 ст. 96-2 КК України у даному кримінальному провадженні не застосовується.

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого, на підставі ст. ст. 177, 178 КПК України, до набрання вироком законної сили підлягає залишенню без зміни.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 366, 367, 368-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 1500 (однієї тисячі п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади строком на 2 (два) роки.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді застави залишити без змін.

Внесену заставодавцем заставу в сумі 38 420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень, відповідно до ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.04.2019 року повернути заставодавцю ОСОБА_10 , в 5 (п`ятиденний) термін з дня набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням комплексної судової експертизи спеціальних хімічних речовин та судової технічної експертизи документів №116-Ф / 160-П від 07.06.2019 року у сумі 3140, 20 (три тисячі сто сорок) гривень (двадцять) копійок стягнути на користь держави з ОСОБА_6 .

Накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.04.2019 року (справа №487/2508/19, провадження №1-кс/487/2782/19) арешт майна скасувати.

Речові докази по кримінальному провадженню, після набрання вироком законної сили, а саме:

- грошові кошти загальною сумою 2750 (дві тисячі сімсот п`ятдесят) гривень, вилучені 02.04.2019 року в ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 , а також грошові кошти у сумі 500 (п`ятсот) гривень, які були вилучені 02.04.2019 року в ході проведення обшуку автомобіля «Honda CR-V», 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути ОСОБА_11 ;

- копії довідок про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи від 28.03.2019 року, виданих ТОВ «Швидка допомога студентам СПС», вилучені 02.04.2019 року в ході обшуку службового кабінету №105 ГУ ДФС в Одеській області зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0000082 від 18.02.2019 року;

- мобільний телефон «Apple Iphone 6», вилучений 02.04.2019 року в ході обшуку затриманого ОСОБА_6 , вилучені відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.04.2019 року штани ОСОБА_6 повернути ОСОБА_6 ;

- відібраний відповідно до протоколу огляду, ідентифікації (помітки) та вручення грошових коштів від 02.04.2019 року контрольний зразок спеціальної хімічної речовини «Світлячок-М», який опечатаний в сейф-пакет експертної служби МВС України №3993844, відібрані відповідно до протоколу освідування особи від 02.04.2019 року контрольний зразок спиртової серветки, якою здійснювалися змиви з рук ОСОБА_6 , змиви з правої та лівої руки ОСОБА_6 , які опечатані в сейф-пакети експертної служби МВС України №3993941, №3993939 та №3993940 знищити.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1