Номер провадження: 11-кп/813/1529/21
Номер справи місцевого суду: 500/5161/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 30.04.2021 року відносно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого,
- про відмову у задоволенні подання Ізмаїльського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» Одеської області про звільнення ОСОБА_7 , засудженого вироком Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 04.02.2016 відпризначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеною ухвалою суду 1-ої інстанції відмовлено у задоволенні подання Ізмаїльського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» Одеської області про звільнення ОСОБА_7 , засудженого вироком Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 04.02.2016 за ч.2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, до покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Приморського райсуду м. Одеси від 23.07.2015 у вигляді 6 місяців позбавлення волі і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України відпризначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Мотивуючи своє рішення, суд 1-ої інстанції зазначив, що звільнення засудженого від призначеного покарання можливе лише за наявності сукупності таких обставин: закінчення іспитового строку, засуджений виконав покладені на нього обов`язки, засуджений не вчинив нового злочину. При цьому, під час іспитового строку відносно ОСОБА_7 зареєстроване кримінальне провадження №0002404 від 09.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Саме в межах розгляду вказаного кримінального провадження суд буде уповноважений робити висновки про вчинення чи невчинення засудженням нового злочину, у зв`язку з чим суд 1-ої інстанції при розгляді подання позбавлений можливості зробити висновок про невчинення засудженим нового злочину під час іспитового строку та застосувати положення ч. 1 ст. 78 КК України до завершення вищезазначеного кримінального провадження. Крім того, в силу ч. 3 ст. 78 КК України наявність у ОСОБА_7 іспитового строку має правове значення для розгляду вказаного кримінального провадження по суті, під час якого має бут вирішено питання про застосування правил, передбачених ст.ст. 71, 72 КК України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
Засуджений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі вказує на те, що:
- суд 1-ої інстанції при постановленні ухвали не застосував закон, який підлягає застосуванню, допустив неправильне тлумачення закону;
- посилання суду 1-ої інстанції на можливе притягнення засудженого до кримінальної відповідальності як на підставу для відмови у задоволенні подання не ґрунтується на законі, суперечить вимогам Конституції України, КК, КПК і КВК України, зауважує, що Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою;

- в силу положень ст. 165 КВК України іспитовий строк сплив 04.02.2019, випробування було успішно подолане, оскільки протягом встановленого трирічного іспитового строку засуджений не вчинив нового кримінального правопорушення, рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не скасоване;
За таких обставин, засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Ізмаїльського міськрайсуду Одеської обл. від 30.04.2021 тапостановити нову ухвалу, якою задовольнити подання Ізмаїльського міськрайвідділу філії ДУ «Центр пробації» Одеської області.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, який підтримав доводи апеляційної скарги, думку прокурора яка заперечувала проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Ізмаїльського міськрайсуду Одеської обл. за ч.2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, до покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Приморського райсуду м. Одеси від 23.07.2015 у вигляді 6 місяців позбавлення волі і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Згодом, 22.04.2021 провідний інспектор Ізмаїльського міськрайвідділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області звернулася до Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області з поданням про звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку (т.2 , а.с. 142-144).
Разом з тим, станом на час розгляду справи про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку встановлено, що у провадженні Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області перебуває кримінальне провадження №0002404, внесене до ЄРДР 08.09.2018 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, розгляд вказаного провадження ще триває.
Відповідно до ч. 2 ст. 165 КВК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
Частиною 1 ст. 78 КК України передбачено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Апеляційний суд звертає увагу на положення, які викладені в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, згідно з якими якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання, суд, який розглядає справу за новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому законом порядку.
Таким чином, ухвалення судом рішення про звільнення ОСОБА_7 від покарання за попереднім вироком позбавить суд можливості, у разі ухвалення обвинувального вироку, призначити остаточне покарання з дотриманням цих вимог закону. В той же час, якщо суд дійде висновку про невинуватість особи, питання про його звільнення від призначеного покарання за попереднім вироком, в подальшому може бути вирішене судом.
Апеляційний суд приймає до уваги посилання засудженого на положення ст. 17 КПК України відповідно до яких особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71, 72 цього Кодексу.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні подання органу пробації про звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, у зв`язку не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 .
Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 409, 419, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 30.04.2021 про відмову у задоволенні подання Ізмаїльського міськрайвідділу філії ДУ «Центр пробації» Одеської області про звільнення ОСОБА_7 , засудженого вироком Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 04.02.2016 відпризначеного покарання з випробуванням, після закінчення іспитового строку залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4