Справа № 354/524/21
Провадження № 1-кп/354/59/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2021 року м.Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015 від 16 січня 2021 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Печанівка, Дзержинського району Житомирської області, громадянина України, із загальною середньою освітою, непрацюючого, інваліда 2-ї групи, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, жителя АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна(крадіжку), поєднану із проникненням у інше приміщення. Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_3 17.12.2020 року перебуваючи на території господарства ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_2 вирішив вчинити крадіжку бензопили марки «STIHL MS 361», яка належить ОСОБА_5 та знаходилась у підсобному приміщенні ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_3 приблизно об 11 год. 17.12.2020 року умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, відчинив замок та проник у підсобне приміщення громадянина ОСОБА_7 , звідки таємно викрав бензопилу марки «STIHL MS 361», вартістю 7185,33 грн., з якою залишив місце вчинення злочину.

У результаті вказаних злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 7185,33 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті та суду пояснив, що 17.12.2020 року, близько 11 год., перебуваючи на території домогосподарства ОСОБА_7 , в якого він працював на підсобних роботах, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігав, вирішив зайти у підсобне приміщення, яке знаходиться на території даного господарства, щоб подивитись, що там знаходиться. Дане приміщення було закрите на засув, він відчинив його, зайшов всередину та вирішив взяти звідти бензопилу марки «STIHL MS 361», оскільки йому потрібно було порізати дрова. Про свій намір він нікому не повідомив, забрав бензопилу та заховав її за туалетом. Забрати вказану пилу з території господарства він не встиг, оскільки через деякий час того ж дня прийшов власник бензопили потерпілий ОСОБА_5 , який почав її шукати, і тоді він сказав, що знає, де знаходиться пила, приніс її із туалету та добровільно повернув. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що 17.12.2020 року після обіду він прийшов на територію домогосподарства ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_2 , щоб забрати належну йому бензопилу марки «STIHL MS 361», яку давав останньому у користування. Обвинувачений ОСОБА_3 працював у ОСОБА_7 та виконував різні роботи по господарству, на той час на території домоволодіння окрім нього нікого не було. Оскільки він не виявив у підсобному приміщенні належної йому бензопили, запитав про неї у ОСОБА_3 , обвинувачений сказав, що знає, де знаходиться бензопила, почав її шукати, близько години часу шукав на території господарства, а потім відкрив двері туалету та виніс звідти пилу. Про те, що ОСОБА_3 хотів порізати дрова, обвинувачений йому нічого не говорив, сказав, що хотів викрасти пилу та продати її. Підсобне приміщення, де зберігалась пила було закрите на засув і на колодку. Він відразу не викликав працівників поліції, але через те, що крадіжки продовжувались, у січні 2021 року звернувся із заявою у правоохоронні органи. Вказав, що бензопилу повернуто йому на відповідальне зберігання, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просить обрати йому міру покарання у відповідності до вимог закону.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що після різдвяних свят у січні 2021 року був запрошений працівниками поліції у якості понятого для участі у слідчому експерименті. Вказав, що він був присутній разом із іншим понятим під час проведення слідчого експерименту на території одного із домогосподарств в с. Микуличин, Надвірнянського району Івано-Франківської області. В ході даної слідчої дії обвинувачений ОСОБА_3 добровільно, без будь-якого примусу чи тиску з боку працівників поліції розказав та показав на місці обставини вчинення ним крадіжки бензопили, яка знаходилась у підсобному приміщенні на території вказаного господарства. Зауважень з приводу даної слідчої дії до працівників поліції у нього та інших учасників слідчого експерименту не було, він був ознайомлений та підписав протокол про проведення слідчого експерименту ОСОБА_3 свою вину у вчиненні крадіжки бензопили не заперечував.

Окрім власного визнання вини обвинуваченим, показань потерпілого та свідка, вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, повністю доведена іншими, дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення(або таке, що готується) від 16.01.2021 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 вказав. що 17.12.2020 року на протязі дня невідома особа вчинила крадіжку належної йому бензопили марки «STIHL MS 361», яка знаходилась у підсобному приміщенні на території господарства ОСОБА_7 , що розташоване в с. Микуличин Надвірнянського району Івано-Франківської області, чим завдала йому матеріальну шкоду

(а.с. 35);

-протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього від 19.01.2021 року, відповідно до якого оглядом місця події є службовий кабінет начальника СВ Яремчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, що знаходиться в адміністративному приміщенні Яремчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області за адресою вул. Руднєва,13 в м. Яремче Івано-Франківської області. В ході проведення огляду потерпілий ОСОБА_5 добровільно видав бензопилу марки «STIHL MS 361», яка має ознаки користування, а саме: забруднення, потертості, подряпини корпусу

(а.с.36-38);

-протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього від 20.01.2021 року, відповідно до якого оглядом місця події є територія господарства ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . Навпроти воріт у вказане господарство на відстані біля 45 м розташоване підсобне дерев`яне приміщення, вхід в яке здійснюється через одностворчаті дерев`яні двері, які зачиняються на металевий замок у вигляді засуву. На час проведення огляду двері у підсобне приміщення не пошкоджені, зачинені на металевий засув. При відкритті дверей встановлено, що у вказаному підсобному приміщенні знаходяться будівельні матеріали та інструменти

(а.с.39-43);

-протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею до нього від 25.01.2021 року, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_3 в ході проведення слідчого експерименту вказав на домогосподарство ОСОБА_7 , яке знаходиться у АДРЕСА_2 , де він 17.12.2020 року допомагав знімати кору з дерев. Також вказав, що близько 11 год. 17.12.2020 року, в той час, коли на території господарства ОСОБА_7 окрім нього нікого не було, він пройшов до підсобного господарства, що огороджене дерев`яним парканом. Обвинувачений на місці показав, як він відчинив двері у підсобне приміщення, що було зачинене на металевий засув, при вході в яке в кінці приміщення він побачив бензопилу марки «STIHL MS 361», яку вирішив викрасти, показав місце куди переніс зазначену пилу, щоб заховати, а саме- приміщення дерев`яного туалету. Також ОСОБА_9 в ході слідчого експерименту вказав. що близько 16 год. 17.12.2020 року на територію господарства ОСОБА_7 прийшов потерпілий ОСОБА_10 , який шукав бензопилу, після чого він сказав, що знає де знаходиться дана пила та показав місце де її заховав

(а.с. 44-48);

-висновком експерта за результатами проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/109-21/799-ТВ від 22.01.2021 року згідно з яким ринкова вартість наданої на експертизу бензопили марки «STIHL» моделі «MS 361» станом на 17.12.2020 року могла становити 7185,33 грн.

(а.с.76-82).

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 було кваліфіковано, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), поєднана із проникненням в інше приміщення, вчинена повторно.

Однак, суд вважає, що таку квафілікуючу ознаку як повторність слід виключити із обвинувачення ОСОБА_3 з наступних підстав.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 раніше судимий: вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 10.12.2014 року за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст..69 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1020 грн.; вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 09.10.2015 року за ч.3 ст.185, ч.1 ст.162, ст.70 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 2550 грн.; вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 23.11.2016 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді арешту строком на 1 місяць.

Як вбачається з вимоги про судимість інші судимості у ОСОБА_3 відсутні. Згідно повідомлення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 19.02.2021 року №338/1183/16-к штраф у розмірі 1020 грн. за вироком суду від 10.12.2014 року сплачено ОСОБА_3 11.02.2015 року, штраф у розмірі 2550 грн. за вироком суду від 09.10.2015 року сплачено 12.11.2015 року.

Відповідно до повідомлення ДУ «Коломийська виправна колонія(№41) від 26.04.2021 року №2/3/1-918 ОСОБА_3 відбував покарання в арештному домі при ДУ «Коломийська виправна колонія(№41) згідно вироку Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 23.11.2016 року та 27.01.2017 року звільнений по відбуттю строку покарання.

Відповідно до пункту 1 примітки до статті 185 КК України, у статтях 185, 186 та 189-191 КК України повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

Згідно з частиною 4 статті 32 КК України повторність відсутня, якщо за раніше вчинений злочин особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом, або якщо судимість за цей злочин було погашено або знято.

Зокрема, як встановлено у пункті 8 статті 89 КК України, такими, що не мають судимості визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

За правилами пункту 5 статті 89 КК України такими, що не мають судимості визнаються особи, які були засуджені до штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або арешту, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання не вчинять нового злочину.

Таким чином, у статті 89 КК України встановлено диференційовані строки погашення судимості залежно від виду і строку покарання, яке відбуте винним, а також від категорії злочинів, до якої відноситься злочин, вчинений особою. Передбачено погашення судимості перебігом певного строку з дня відбуття особою основного і додаткового покарання. Тривалість цих строків залежить від виду покарання або від категорії злочинів у їх класифікації за тяжкістю.

Судимість є правовим станом особи, який виникає у зв`язку з її засудженням до кримінального покарання і за зазначених у законі умов тягне настання для неї певних негативних наслідків. Правильне застосування правових норм про судимість, її погашення чи зняття має важливе значення для вирішення кримінальних справ у разі вчинення особою нового злочину.

Судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлює підстави її припинення. Такими підставами є погашення судимості та її зняття. Як погашення, так і зняття судимості пов`язані зі спливом певних термінів, протягом яких особа повинна перетерпіти негативні наслідки та своєю поведінкою довести остаточне виправлення.

Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у тому числі і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.

На думку суду, за наявності диференційованих строків погашення судимості строк погашення судимості обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно рахувати виключно з урахуванням вимог пункту 5 статті 89 КК України, що покращує становище засудженої особи, тобто з моменту реального відбуття покарання, а саме сплати штрафу та відбуття арешту.

На переконання суду, саме такий порядок обчислення перебігу строків погашення судимості забезпечить реалізацію принципів диференціації кримінальної відповідальності та індивідуалізації кримінального покарання.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якість закону». Якщо в національному законодавстві допущено неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, то національні органи мають застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід, тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20.08.2019 року у справі № 759/10001/18(провадження № 51-773км19).

Таким чином, суд приходить до висновку, що на момент вчинення ОСОБА_3 17.12.2020 року нового злочину його судимості за попередніми вироками суду були погашені і він вважається таким, що не має судимості.

У зв`язку із вищенаведеним, суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення ОСОБА_3 таку кваліфікуючу ознаку як повторність.

Окрім цього, згідно з обвинувальним актом органом досудового розслідування обставиною, що обтяжує покарання визнано рецидив злочину. Із урахуванням того, що ОСОБА_3 в силу вимог статті 89 КК України вважається таким, що не має судимості, суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення посилання на рецидив злочину, як обставину, яка обтяжує покарання.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), поєднана із проникненням в інше приміщення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог статей 50,65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, є особою молодого віку, виховувався у багатодітній сім`ї, його мати померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , неодружений, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікаря нарколога не перебуває, однак знаходиться на амбулаторному обліку в психоневрологічному кабінеті КНП «Богородчанська ЦРЛ» та з 06.01.2014 року перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації як особа з інвалідністю другої групи.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

З висновку судово-психіатричного експерта №54/2021 від 10.03.2021 року вбачається, що ОСОБА_3 страждає легкою розумовою відсталістю згідно МКХ-10, F70, на період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину перебував в стані і перебуває на даний час, при якому не здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними; застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Відповідно до вимог статті 20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину через наявний у неї психічний розлад не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні їй покарання за вчинений злочин і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне на підставі статті 20 КК України визнати ОСОБА_3 обмежено осудним, і врахувати цю обставину при призначенні йому покарання.

Відповідно до частини першої статті 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

За таких обставин, враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні умови, при яких вчинено злочинне діяння, особу обвинуваченого, визнання ним своєї вини, його сімейний стан та стан здоров`я, думку потерпілого, який претензій матеріального та морального характеру не має, а також враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, таких як щире каяття; активне сприяння розкриттю злочину; добровільне відшкодування завданого збитку, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст.69 КК України та призначення йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що дане покарання є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

У кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати які, у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався і підстав для його обрання до набрання цим вироком законної сили суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374, 381, 382, 394 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 1(одного) року 6(шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з часу звернення вироку суду до виконання.

Речові докази у кримінальному провадженні: бензопилу марки «STIHL MS 361», передану на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 -залишити у розпорядженні останнього після набрання вироком законної сили.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати: за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/109-21/799-ТВ від 22.01.2021 року у сумі 653(шістсот п`ятдесят три) гривні 80 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддя: ОСОБА_1