Кримінальне провадження №1-кп/760/91/21
Справа № 760/7012/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 21.02.2017 до ЄРДР за № 0001888, відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України. Обвинуваченим обрані запобіжні заходи у виді тримання під вартою.

Ухвалами суду строк тримання під вартою обвинувачених продовжено до 18.06.2021 року включно.

28.05.2021 року від адвоката ОСОБА_11 , який є захисником обвинуваченого ОСОБА_5 , до суду надійшло письмове клопотання про зміну, обраного останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на будь-який інший, не пов`язаний з перебуванням під вартою (домашній арешт).

Суд, розглядаючи вказане клопотання, а також питання щодо доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, виходить з такого.

Згідно вимог ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 зазначив, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, застосованих до обвинувачених, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема можливості ухилятися від суду, негативно впливати на учасників провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також просив врахувати дані про осіб обвинувачених, тяжкість та обставини скоєного ними злочину.

Захисники та обвинувачені в судовому засіданні вказали на необхідність зміни останнім запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі (домашній арешт), обґрунтовуючи яке вказали на відсутність ризиків, що можуть вплинути на хід судового розгляду, а також тривалість перебування під вартою без ухвалення рішення.

Вислухавши думку учасників, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовження відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Аналізуючи доводи, наведені прокурором у судовому засіданні, суд вважає доведеними обставини, які свідчать, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені при застосуванні до обвинувачених запобіжного заходу, не зменшились і продовжують існувати на даній стадії кримінального провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, що відноситься до категорії особливо тяжких.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи. При цьому, тримання особи під вартою може відбуватися лише на підставі відповідного рішення компетентного суду.

Суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обставини його вчинення, осіб обвинувачених, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави суду вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачені можуть переховуватись від суду; впливати на учасників процесу, вчинити інше кримінальне правопорушення, так як, після вчинення злочину певний час перебували в іншій області та переховувались, а також усвідомлюючи тяжкість покарання, що їм загрожує у разі визнання винуватим.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, крім необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, ступеня тяжкості інкримінованого злочину, колегія суду також приймає до уваги репутацію обвинувачених, відсутність міцних соціальних зв`язків, а також ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченим запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, докази винуватості в судовому засіданні не перевірені у повному обсязі.

Обраний відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжний захід відповідає особі обвинувачених, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду. Суд вважає, що на даній стадії судового розгляду кримінального провадження тримання під вартою виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених.

Безумовно, тривалість кримінального провадження є обставиною, яка враховується судом, але вона не виходить за межі допустимих строків, обумовлена як складністю провадження, необхідністю допиту потерпілої та свідків, дослідження інших доказів, так і зміною складу суду.

Враховуючи викладене, зважаючи на раніше наведені обставини кримінального провадження, запропонований запобіжний захід у виді домашнього арешту не забезпечать запобігання раніше вказаним ризикам. Захисниками та обвинуваченими не доведено, що вони перестали існувати, а тому клопотання захисника ОСОБА_11 також не підлягає задоволенню.

На підставі п.2 ч.4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оскільки злочин, передбачений п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, у вчиненні якого вони обвинувачуються, спричинив смерть людини.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 331 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
У задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_11 про зміну, обраного обвинуваченому ОСОБА_5 , запобіжного заходу відмовити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до15.08.2021 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, направити начальникові ДУ «Київський слідчий ізолятор ».

Строк дії ухвали до 15.08.2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом семи днів з моменту проголошення, а обвинуваченим, в цей же строк з моменту вручення копії даної ухвали.
Головуючий:

Судді: