Справа № 487/3542/17
Провадження № 1-кп/487/53/21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю

секретарів - ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві кримінальне провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001867 від 15.05.17 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, з неповною вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Воронцівка, Новоодеського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, з освітою 5 класів, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 16.02.15 Новоодеським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.185 КК України до 80 год. громадських робіт;

- 26.11.15 Новоодеським районним судом Миколаївської області за ч.2,3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 28.04.16 Новоодеським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185,70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст..75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 20.12.18 Новоодеським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, 70,71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили умисний злочин (кримінальне правопорушення) за наступних обставин.

15.05.17 близько 02-20 год., ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, знаходячись біля будинку №23 по вул. 8 Березня в м.Миколаєві, підійшли до автомобіля «Mitsubishi Galant» д.н. НОМЕР_1 , що належав потерпілому ОСОБА_14 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно та протиправно, ОСОБА_5 відчинив водійські двері вищевказаного автомобіля , після чого обидва сіли до салону автомобіля, ОСОБА_5 - на водійське сидіння, а ОСОБА_4 на переднє пасажирське сидіння, де близько години розпивали алкогольні напої.

Продовжуючи реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_5 зняв підрульову панель та намагався завести автомобіль без ключів. Не змігши завести автомобіль ОСОБА_5 з ОСОБА_4 покотили його по вул.8 Березня до вул.Нікольської в м.Миколаєві.

На перетині вулиць Нікольської та 8 Березня м.Миколаєва за порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були затримані працівниками патрульної поліції м.Миколаєва.

В результаті незаконного заволодіння транспортним засобом автомобілем «Mitsubishi Galant» д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заподіяли потерпілому ОСОБА_14 матеріальний збиток на суму 42961,00 грн.

Дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд кваліфікує та визнає їх винуватими за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб.

Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись Законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України винним себе визнав повністю та повідомив, що дійсно за викладених в обвинувальному акті обставин, він вчинив злочин, додавши, що у середині травня 2015 року він зустрівся із ОСОБА_15 та хлопцем на ім`я ОСОБА_16 біля будинку АДРЕСА_3 . Там вони відкрили автомобіль марки «Mitsubishi Galant» в якій стали вживати спиртні напої. ОСОБА_16 заснув на задньому сидінні, а вони з ОСОБА_15 вирішили покататися на машині. Він вирвав панель під кермом автомобіля та хотів завести авто, але в нього нічого не вийшло. Потім вони штовхнули автомобіль та покотились по вулиці 8 Березня вниз до вул. Нікольської. На вул. Нікольській автомобіль зупинився на рельсах і він з ОСОБА_15 вийшов з авто та почав його штовхати. В цей час до них під`їхала патрульна поліція і ОСОБА_17 почав тікати, але був затриманий працівниками поліції.

У вчиненому щиро кається просить суворо не карати.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України винним себе визнав повністю у вчиненному щиро розкаявся та просив суворо не карати. Підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, надавши покази аналогічні показам ОСОБА_5 .

Крім повного визнання винуватості у вчинені інкримінованого злочину винуватість обвинувачених, доведена в повному обсязі показами потерпілого, свідків та письмовими доказами, що містяться у кримінальному провадженні, якими підтверджується факт вчинення обвинуваченими злочину, а саме:

Показами потерпілого ОСОБА_14 , який пояснив, що 14.05.17 він приїхав додому близько 20-00 год та ліг спати. Вночі біля 03-00 год. 15.05.17 його розбудив батько та сказав, що його автомобіль викрали та на нього чекають працівники поліції. Разом з працівниками поліції вони поїхали на перетин вулиць Нікольська та 8 Березня, де на трамвайних рельсах стояв його автомобіль. Заглянувши в автомобіль він побачив, що під кермом вирвані провода. Також він бачив трьох осіб, які були в наручниках. Серед них був його знайомий на ім`я ОСОБА_16 , який був в сильному алкогольному сп`янінні. Претензій матеріального чи морального характеру до обвинувачених не має, просить винести вирок на розсуд суду.

Показами свідка ОСОБА_18 , який пояснив, що він працює в патрульній поліції. В травні 2017 року вони патрулювали і їхали з боку стадіона «Евіса» і побачили, що на перетині вулиць 8 Березня та ОСОБА_19 стоїть автомобіль а потім з нього вийшли двоє чоловіків і почали штовхати його. Вони зупинились та запитали чи не потрібна допомога і в цей час почули запах алкоголю від них. Після чого вони потребували у них документи на автомобіль і ОСОБА_20 став шукати документи, але не знайшов. В цей час ОСОБА_17 почав тікати, але його напарник ОСОБА_21 догнав його і привів до машини. Далі вони встановили власника автомобіля і привезли на місце події, де останній впізнав своє авто.

Аналогічні покази надав свідок ОСОБА_22

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.05.17;

(т.2 а.с.89)

- протоколом огляду місця події (ОМП) від 15.05.17, який розпочався о 04-10 год. та закінчився о 05-00 год., а саме: автомобіля «Mitsubishi Galant» д.н. НОМЕР_1 та таблицею ілюстрацій до нього. В ході огляду місця події виявлено та вилучено: змиви речовини бурого кольору, чехол від водійського сидіння і сліди рук на відрізках прозорої липкої стрічки;

(т.2 а.с.91-94);

-висновком автотоварознавчої експертизи №45 від 25.05.17 згідно якого вартість автомобіля «Mitsubishi Galant» 1980 р.в. складає 42961,00 грн.;

(т.2 а.с.97-103)

-висновком дактилоскопічної експертизи №602 від 01.06.17 згідно якого слід папілярного узору пальця руки залишений великим пальцем правої руки ОСОБА_5 ;

(т.2 а.с.174-184)

-висновком імунологічної експертизи №2042 від 26.05.17 згідно якого на фрагменті марлевої серветки (змиві), знайдена кров людини, при серологічному дослідженні якої, виявлені антигени А і Н системи АВО. Походження крові не виключається від ОСОБА_5 ;

(т.2 а.с.185-186)

Вказані докази, які стороною обвинувачення було зібрано в межах строку досудового розслідування в розумінні положень ст.ст. 219,283 КПК України, суд визнає належними, допустимими та достовірними, а їх взаємозв`язок достатнім та взаємоузгодженим, в розумінні критерію «поза розумним сумнівом» на підтвердження встановлених обставин, незаконного заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинувачених, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною що обтяжує покарання обвинувачених, згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 міри покарання, суд приймає до уваги, що відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже ці дані підлягають обов`язковому врахуванню.

У відповідності до ст.12 КК України злочин за яким обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відноситься до тяжких злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд приймає до уваги характер і ступень тяжкості злочину, конкретні обставини справи, вказані дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання, страждає тяжким захворюванням ПТСР, суіцидальні думки, наслідки ЧМТ (2004р.) у вигляді лівосторонньої пірамідної недостатності, порушення ліквородинаміки, наполегливого цефалічного, церабрастенічного синдрому, хр.-рецедивуючий перебіг, у лікаря нарколога на обліку не пребуває, пребуває на обліку у Миколаївській обласній психіатричній лікарні №1 в групі консультативного нагляду з 2013 року, з діагнозом: «Гострий поліморфний психотичний розлад без ассоциірованого стресу з симптомами шизофренії», згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 197 від 14.06.17 " ОСОБА_4 психічним захворюванням, розладом психічної діяльності не страждає в даний час і не страждав раніше. У період часу, якому відповідає правопорушення міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує", його відношення до скоєного, ступень тяжкості вчиненого злочину, спосіб вчинення злочину, його мотиви, послідуючу поведінку обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, обставин, що його обтяжують, сімейне становище, що у сукупності на думку суду дає підстави за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі, що відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчиненого ним злочину. Таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з цим, враховуючи вищевикладене суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому й можливим, на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. без застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, яке належить обвинуваченому.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд приймає до уваги характер і ступень тяжкості злочину, конкретні обставини справи, вказані дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, посередньо характеризується за місцем мешкання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, лікувався стаціонарно в психіатричній лікарні в 2006 році з діагнозом: «Помірна розумова відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю», згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 172 від 26.05.17 " ОСОБА_5 страждає в теперішній час і страждав в період часу до якого відноситься інкриміноване йому діяння стійким психічним розладом - легкою розумовою відсталістю. У період часу, якому відповідає правопорушення міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує", його відношення до скоєного, ступень тяжкості вчиненого злочину, спосіб вчинення злочину, його мотиви, послідуючу поведінку обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, обставин, що його обтяжують, сімейне становище,що у сукупності на думку суду дає підстави вважати, що виправлення ОСОБА_5 не можливе без ізоляції його від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання у межах санкції ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі, що передбачає відповідальність за вчинений ним злочин без застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, яке належить обвинуваченому.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин до постановлення вироку Новоодеського районного суду Миколаївської області від 20.12.2018 року, яким його засуджено за ч. 3 ст.185, ч.2 ст.289, 70,71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. А тому, йому необхідно призначити остаточне покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань.

При цьому у строк покарання, остаточно призначеного даним вироком суду, ОСОБА_5 необхідно зарахувати покарання, відбуте за попереднім вироком за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України і строк відбуття покарання рахувати з дня фактичного затримання, тобто з 15.05.17.

На даний час ОСОБА_5 перебуває під вартою і відбуває покарання згідно вироку Новоодеського районного суду Миколаївської області від 20.12.2018 року, який набрав законної сили. Таким чином, відсутні підстави обирати відносно нього запобіжний захід в межах данного кримінального провадження.

Відповідно до п.106 правового висновку Верховного Суду щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст.72 КК України (Постанова від 29.08.18, провадження №13-31кс/18), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII. В такому разі Закон №838-VIII має переживаючи (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст.5 КК України не допускається.

Згідно ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII,зарахування судом строку попереднього ув`язнення, у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У кримінальному провадженні стороною обвинувачення залучалися експерти спеціалізованих державних установ, для проведення експертиз, у зв`язку з чим понесені процесуальні витрати з Державного бюджету України на загальну суму 1816,98 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень дев`яносто вісім копійок) за проведення експертиз та залучення експертів, яка в силу ст.124 КПК України підлягає стягненню з обвинувачених на користь Держави в солідарному порядку.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368, 373, 374, 392-395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять ) років, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 в межах цього кримінального провадження в період з 15.05.17 по 16.05.17 у строк призначеного покарання за цим вироком з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України і призначити йому покаранняу виді позбавлення волі строком 6 (шість) років, без конфіскації належного засудженому на праві власності майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 20 грудня 2018 року і за даним вироком суду, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років без конфіскації майна.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання, остаточно призначеного даним вироком суду, відбуте покарання у вигляді позбавлення волі за попереднім вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 20 грудня 2018 року і початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його затримання 15 травня 2017 року.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.15) зарахувати у строк призначеного ОСОБА_5 покарання, строк його попереднього ув`язнення в період з 15.05.2017 року по дату набрання вироком законної сили з розрахунком один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Судові витрати за проведення судових експертиз в загальній сумі 1816,98 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень дев`яносто вісім копійок) стягнути солідарно з засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази, а саме: автомобіль «Mitsubishi Galant» д.н. НОМЕР_1 , вважати повернутим власнику ОСОБА_14 ; один змив речовини темно-бурого кольору та зразки крові ОСОБА_5 знищити.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1