Справа № 645/1287/16-к
Провадження № 1-кп/643/161/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2021 року колегія суддів Московського районного суду м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , захисників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника потерпілої ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_9 , перекладача ОСОБА_10 , обвинувачених - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 за ч. 3, 5 ст. 27, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 359 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 5 ст. 27, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, -

Встановила:

На розгляді Московського районного суду м.Харкова знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 за ч. 3, 5 ст. 27, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 359 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 5 ст. 27, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Від обвинуваченого ОСОБА_11 надійшло клопотання про закриття кримінального провадження, через відсутність повноважень суду , порушуються його конституційні права та строки розгляду кримінального провадження.

Адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_12 з тримання під вартою на домашній арешт , посилаючись на не , що обвинувачений ОСОБА_12 з 07.10.2015 року утримується під вартою , раніше не судимий , має постійне місце мешкання , вищу освіту , позитивно характеризується за місцем попереднього навчання та відсутні ризики, на які посилається прокурор під час обрання запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_7 , обвинувачені підтримали клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Прокурор, потерпіла, представник потерпілої у судовому засіданні заперечували проти клопотань захисника обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 з тримання під вартою на домашній арешт .

Дослідивши матеріали клопотання обвинуваченого ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження , заслухавши думку учасників ,судова колегія вважає, що відсутні будь-які об`єктивні підстави для задоволення поданого клопотання.

Вирішуючи клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, судова колегія , враховує , що останній обвинувачуються у вчиненні злочинів, які у відповідності до положень ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами та санкція ч. 3, 5 ст. 27, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України передбачає покарання у виді довічного позбавлення волі. та не зникли ризики переховування обвинувачених від суду.

При цьому, достатні відомості про усунення та відсутність на теперішній час тих обставин, які раніше стали підставою для обрання у відношенні обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відсутні, а отже, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Водночас, ст. 17 Закону України від 23.08.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості» (п.79 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 р. у справі «Харченко проти України»).

Колегія суддів також вважає, що обраний відносно ОСОБА_12 , ОСОБА_13 запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особам обвинувачених, характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, що їм інкримінуються, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Керуючись ст.ст. 331, 376 КПК України, судова колегія,
УХВАЛИЛА :

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження відмовити.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи и днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3