Справа №601/2527/20
Провадження № 1-кп/601/86/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2021 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець кримінальне провадження № 0000538, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 20 грудня 2019, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не депутата, не працюючого, на утриманні має трьох малолітніх дітей, не судимого,

- за частиною 2 статті 125 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

встановив:

19.12.2019 року приблизно о 23 год. 00 хв. ОСОБА_4 прийшов у житловий будинок, що по АДРЕСА_2 , у якому проживає його колишня дружина ОСОБА_6 .. В цей момент між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на ґрунті особистих неприязних відносин виникла суперечка, під час якої в ОСОБА_4 винник протиправний умисел спрямований на спричинення умисного тілесного ушкодження ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню; ст. 289 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що фізична особа має право на особисту недоторканність; фізична особа не може бути піддана катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, перебуваючи у спальній кімнаті житлового будинку, ОСОБА_6 , маючи умисел на заподіяння фізичних страждань своїй колишній дружині, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, умисно підійшов до потерпілої, яка в цей час перебувала на ліжку та годувала малолітню дочку груддю, та кулаками обох рук наніс шість ударів по обличчі ОСОБА_6 ..

В результаті своїх умисних дій, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді травми голови - закритої черепно-мозкової травми у виді струсу головного мозку із зовнішніми ушкодженнями - рани і синця верхньої повіки правового ока, синця із забиттям м`яких тканин нижньої повіки правого ока з поширенням на виличну ділянку, зламу коронкової частини першого верхнього лівого зуба та крововиливу і садна слизової оболонки нижньої губи, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 грубо порушено норми щодо запобігання та протидії домашньому насильству, зокрема суспільні відносини, які забезпечують дотримання правил поведінки, загальновизнані норми моральності та добропристойності у сфері сімейних правовідносин та заподіяно шкоду здоров`ю, особистим правам та інтересам ОСОБА_6 , наданих їй Конституцією України правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканість.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому протиправному діянні не визнав та пояснив, що з потерпілою вони перебували в шлюбі на протязі 20 років. У них народилось четверо дітей. Через постійні конфлікти та сварки його дружина з трьома малолітніми дітьми переїхала проживати в будинок свого дядька ОСОБА_10 в м. Почаїв. 19 грудня 2019 року він завіз свого молодшого сина ОСОБА_11 до садочка, де був з ним на дитячому святі. Після цього, потерпіла забрала трьох його малолітніх дітей та поїхала по місцю свого проживання по АДРЕСА_2 . Ввечорі він приїхав до дітей, погрався з ними, поговорив з потерпілою і через, приблизно, півтори години, поїхав додому. В стані алкогольного сп`яніння не перебував. Вранці обвинувачений зателефонував до потерпілої та запропонував їй відвезти дітей у школу та садочок, однак вона відмовилась і сказала, що погано себе почуває. Після цього вона пропала на 30 днів і йому не було відомо місце перебування потерпілої та дітей. Він, шукаючи їх, щодня телефонував в поліцію, до знайомих, родичів. І лише, коли зі школи забирали документи його старшого сина ОСОБА_12 , він дізнався, що діти проживають з мамою в Тернополі. Не заперечуючи події, обвинувачений категорично заперечує факт нанесення потерпілій тілесних ушкоджень та перебування у стані алкогольного сп`яніння. Пояснює, що у потерпілої випав зуб, оскільки той був хворий та болів ще до цього, а тілесні ушкодження вона нанесла собі сама, та його оговорила, оскільки між ними існує спір щодо місця проживання дітей, стягнення аліментів та поділ спільного майна. На даний час шлюб між ними розірвано.

Суд вважає безпідставними твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не вчиняв інкримінованого йому кримінального правопорушення, оцінює їх критично, як такі, що дані з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки, вони спростовуються іншими зібраними у справі доказами.

Не дивлячись на те, що обвинувачений вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, суд, об`єктивно дослідивши та оцінивши всі зібрані та перевірені у судовому засіданні докази, прийшов до переконання про доведеність обвинувачення ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Будучи допитаною в якості потерпілої ОСОБА_6 суду пояснила, що між нею та обвинуваченим постійно виникали конфлікти та сварки. ОСОБА_13 ображав її, обзивав та виражався нецензурними словами. Оскільки обвинувачений неодноразово бив потерпілу, то вона з дітьми переїхала проживати в будинок свого дядька в м. Почаїв. В цей час будинок пустував і родичі, знаючи її проблему, дозволили проживати їй із дітьми у вказаному будинковолодінні. 19 грудня 2019 року у дітей було свято, на якому вона була із обвинуваченим. Останній був нетверезий, тому діти поїхали із нею додому в м. Почаїв, а не з обвинуваченим в їх спільний будинок в с. Ст. Почаїв. Перед тим обвинувачений ввечорі приносив дітям подарунки, тому коли він 19.12.2019 року приблизно о 23 годині знову прийшов у ввечері, то хтось із дітей відчинив йому двері, думаючи що він знову приніс подарунки. Після того обвинувачений зайшов у спальну кімнату, де в цей час перебувала потерпіла і годувала груддю їх малолітню дочку ОСОБА_14 , також на іншому ліжку сидів ОСОБА_12 . ОСОБА_4 підійшов до потерпілої та в присутності дітей почав виражатись в сторону ОСОБА_6 нецензурними словами та кулаками обох рук наносити удари по голові потерпілої. Наніс до шести ударів. Вона декілька разів втрачала свідомість. Після того як у неї від нанесених ударів потекла кров з розсіченої брови на дитину, яку годувала, обвинувачений сів в крісло та попросив води. Вона, розуміючи, що не здатна самостійно захистити себе та дітей, не провокувала обвинуваченого, а обтерла дитячою пеленкою кров на собі та дитині, переодяглась, зачекала щоб обвинувачений вийшов із будинку та автомобілем поїхав, положила дітей спати і зателефонувала на гарячу лінію для жертв від домашнього насильства. Відразу не звернулась в поліцію, оскільки неодноразово до цього часу її звернення залишались без розгляду, а терміновий заборонний припис обвинуваченим не виконувався. Будучи обраним депутатом сільської ради декілька скликань поспіль, ОСОБА_13 користувався в жителів авторитетом, однак вдома він поводив себе агресивно, принижував при дітях потерпілу, бив, виражався нецензурною лайкою. Під ранок, розіславши фото свого обличчя із тілесними ушкодженнями на телефон рідним та кумі ОСОБА_15 , заручившись їх підтримкою та допомогою, потерпіла повідомила в поліцію та викликала швидку. Після огляду її лікарем швидкої вона з працівниками поліції поїхали до слідчого в м. Кременець. І, приблизно в 12 год., потерпіла їздила на експертизу у м. Тернопіль із документами які були у неї. ОСОБА_13 вранці зателефонував їй, як би нічого і не відбулось, і запропонував відвезти дітей у школу та в садочок. Вважає, що він це запропонував, щоб її не бачили із синцями на обличчі. Вона йому повідомила, що погано себе почуває. Обвинувачений неодноразово її бив, однак такого ще не було. В м. Тернопіль вона залишила дітей у ОСОБА_15 , яка зі своєю донькою є хресними її дітей, а сама перебувала на лікуванні в лікарні м. Тернопіль. Обвинуваченому вона не повідомляла про своє і дітей місце перебування, бо хвилювалась за їх і своє життя та здоров`я. Заявлений нею цивільний позов підтримує повністю. Просить стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду, яка полягає у витратах на лікування та моральну шкоду, яка полягає у спричиненні їй моральних страждань, приниженні, погіршенні стану здоров`я, нормальних життєвих зв`язків, через синці на обличчі та лікування вона не перебувала з дітьми на новорічні та Різдвяні свята. Просить стягнути з обвинуваченого 100000 грн..

Крім того, вина ОСОБА_4 доведена показами свідків та іншими доказами, які досліджені в судовому засіданні.

Так свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що потерпіла є його сестри дочкою. Станом на 19 грудня 2019 року проживала АДРЕСА_2 . у хаті їх брата ( свого дядька ОСОБА_10 ), який тимчасово там не проживає. ОСОБА_17 переїхала з їх спільного будинку із с. Ст. Почаїв, оскільки з чоловіком у неї був конфлікт, сварка та постійні бійки, очевидцем яких він не був, але про це йому відомо від ОСОБА_18 та знає, що саме це стало причиною розірвання шлюбу. 20.12.2019 р. вранці до нього зателефонувала потерпіла та пояснила, що її вночі побив чоловік, оскільки звинуватив у тому, що вона забрала дітей та пішла з дому. Також потерпіла прислала йому на телефон свої фото з синцем під оком, розбитою бровою та вибитим зубом. Просила про допомогу та сказала, що обвинуваченого не зупинило те, що вона в цей час годувала груддю їх маленьку доньку. Обвинувачений припинив наносити удари лише тоді коли побачив, що потерпіла, їх дитина та диван усе в крові. Вона не сперечалась з обвинуваченим та не чинила йому опір, оскільки втрачала свідомість, а лише принесла воду і чекала коли він заспокоїться та піде з будинку. Після цього вона зателефонувала на телефон гарячої лінії жертв домашнього насильства та повідомила їм усі події. Оператор та вказаний свідок порадив їй телефонувати в поліцію та на швидку. Однак потерпіла не вірила, що це принесе якийсь результат, оскільки до цієї події вона неодноразово зверталась за допомогою в правоохоронні органи, однак вони її не захистили.

Свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які є сусідами ОСОБА_10 , суду підтвердили той факт, що ОСОБА_10 протягом певного часу не проживає у своєму будинку по АДРЕСА_2 .. Потерпіла є його племінницею та проживала у його будинку в період його відсутності із зими 2019 року. Обвинуваченого з нею вони не бачили.

Свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що він є старостою с. Старий Почаїв Кременецького району. Сам очевидцем конфліктів, сварок, бійок обвинуваченого з потерпілою не був, однак знає, що це відбувається неодноразово. Потерпіла в період його каденції в сільську раду зі скаргою не зверталась. Обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово був депутатом ради і громада його поважає. Він є знаний громадянин, завжди приймає активну участь в суспільному житті села.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що вона та її донька хрестили дітей сім`ї ОСОБА_22 . Саме тому їх сім`ю добре знає. Потерпіла проживала з чоловіком- тираном. Вранці 20.12.2019 р. свідок побачила на своєму телефоні фото ОСОБА_18 : обличчя в гематомах, розсічена брова, вибитий зуб. Диван, дитячий одяг та одяг потерпілої був у крові. Вона відразу зателефонувала до потерпілої і почула, що це все зробив її бувший чоловік ОСОБА_23 . Свідок запропонувала свою допомогу в надані тимчасового житла за місцем свого проживання м. Тернопіль та переконала потерпілу повідомити поліцію та викликати швидку. Через декілька годин ( приблизно о 12 год) потерпіла приїхала з дітьми до свідка в м. Тернопіль, де залишила на свідка своїх дітей та звернулась у лікарню м. Тернопіль та до експерта. Старший син ОСОБА_12 ( 9 років) сам розповів свідку, що тато маму бив, а молодший син показував кулачками куди обвинувачений і як наносив удари мамі. Оскільки потерпіла з дітьми ховалась від обвинуваченого, то вони зі свідком не повідомляли нікому місця їх перебування. Дитину перевели у школу в м. Тернопіль.

Допитаний, з дотриманням правил, передбачених ст. 354 КПК України, в судовому засіданні поза залом судового засідання в іншому приміщенні Кременецького районного суду з використанням відеоконференції, малолітній свідок ОСОБА_24 суду пояснив, що він 19.12.2019 р. проживав з мамою та братом і сестрою окремо від тата, бо батьки посварились. Конфлікти у них виникають часто, а тому їм краще проживати окремо. З весни цього року він проживає лише з батьком у їх будинку в с. Ст. Почаїв. А мама з братиком та сестричкою в м. Почаїв. Його старша сестра проживає окремо, оскільки після закінчення школи навчається у ВУЗі. Він одинаково любить маму і тата але хоче проживати з батьком. Бажає щоб братик і сестричка приходили до нього гратися на декілька годин. Вранці 19.12.2019р. батько був у братика на святковому ранку, після чого діти з мамою без батька поїхали по місцю проживання мами. Ввечорі цього ж дня до них приїхав батько. Він відкрив йому двері, бо мама годувала груддю молодшу сестричку. Чи наносив батько мамі удари і чи сварився з мамою він не пам`ятає. Вночі тато поїхав додому, а вони лягли спати. Вранці вони поїхали в м. Тернопіль до хресної. Причини поїздки не пам`ятає. Чому вранці в будинку були лікарі та поліція не пам`ятає. Спочатку він відмовився розповідати це в суді, але тато сказав йому, що його (тата) посадять в тюрму і розповів, що відбувається в суді. Тому він погодився давати покази. Після дослідження судом відео слідчого експерименту з ОСОБА_24 , малолітній свідок не заперечив подій про які розповідав слідчому.

Так, під час проведення слідчого експерименту, який проводився на території господарства, що за адресою АДРЕСА_2 06 липня 2020 року за участю малолітнього свідка ОСОБА_24 , у присутності понятих ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , законного представника, психолога, малолітньому свідку ОСОБА_24 було запропоновано розповісти, про обставини, які відбулись 19.12.2019 року у вечірню пору доби в будинку за місцем їх з мамою проживання. Малолітній ОСОБА_24 повідомив, що 19.12.2019 року близько 20:00 год., коли він перебував за місцем проживання спільно із своєю матір`ю ОСОБА_6 , молодшим братом та сестрою, в цей час прийшов в будинок батько ОСОБА_4 , який перед тим як зайти в приміщення будинку світив ліхтариком у вікно, яке розташоване в житловому будинку ліворуч від входу. Після чого, ОСОБА_4 зайшов в будинок та пішов у спальну кімнату, де в цей час перебувала ОСОБА_6 і годувала груддю їх маленьку сестричку, якій кулаком правої руки з перстнем на пальці наніс два удари по голові, один з яких був нанесений в область правої брови. В подальшому ОСОБА_4 почав виражатися нецензурними словами до ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_24 було запропоновано на статисту показати механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 дружині ОСОБА_6 на що свідок погодився та повідомив, що ОСОБА_6 в цей час перебувала на ліжку, в цьому положенні розмістився статист, на якому свідок показав, як саме були нанесенні два удари по голові мами ОСОБА_17 батьком ОСОБА_4 ..

Покази вказаного малолітнього свідка суд оцінює з врахуванням того, що дитина не оцінює події в категоріях дорослих осіб, суд враховує при цьому обмежені можливості пам`яті дитини (минуло півтора року) та його реакцію на вказані травматичні події, очевидцем яких він був. Такий емоційний стан перешкоджає перебігу пізнавальних процесів дитини, а значить обмежує її здатність зосереджуватися, згадувати та обговорювати події й проблеми.

Свідок ОСОБА_27 суду пояснила, що вона працює лікарем швидкої допомоги м. Почаїв . 20.12.2019 року о 7.30 год вона виїжджала на виклик по місцю проживання ОСОБА_17 потерпілої, на АДРЕСА_2 . У ОСОБА_17 було виявлено ЗЧТ, струс головного мозку, розсічена брова, гематома ока, та скарги на зубну біль ( вибито зуб). З її слів тілесні ушкодження їй спричинив її чоловік ОСОБА_13 вночі, коли вона годувала дитину груддю. Від госпіталізації вона відмовилась. Повідомила, що самостійно звернеться до лікарів. Окрім потерпілої в будинку було троє дітей. Один хлопчик плакав. Потерпілій введено ін`єкції від тиску, обезболююче, заспокійливе. Поліцію вона не повідомляла, оскільки на цей час працівники поліції вже перебували в будинку.

Також вина обвинуваченого доводиться й іншими доказами, дослідженими в ході судового розгляду.

Згідно витягу з ЄРДР 20.12.2019 р. о 21:52:40 год внесено відомості в Єдиний реєстр досудового розслідування № 0000538, правова кваліфікація ч.1 ст.125 КК України, фабула: 20.12.2019 року надійшла заява ОСОБА_6 , 1981 року народження, жительки АДРЕСА_2 про те, що 19.12.2019 року близько 23:00 год. ОСОБА_4 , 1965 року народження, житель с.Старий Почаїв Кременецького району, за місцем проживання заявниці спричинив їй тілесні ушкодження.

20.12.2019 р. постановою заступника начальника СВ Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_28 призначено слідчо-оперативну групу у даному кримінальному провадженні в складі: старшого слідчого СВ Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_29 , призначивши його старшим групи; слідчого СВ Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_30 , слідчого СВ Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_31 , слідчого СВ Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_32 , слідчого СВ Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_33 , старшого слідчого СВ Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_34

20.12.2019 р. постановою першого заступника керівника Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_35 призначено групу прокурорів у кримінальному провадженні за №0000538 від 20.12.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України у складі: прокурора Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_5 , прокурора Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_36 , прокурора Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_37 , прокурора Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_38 , прокурора Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_39

17.07.2020 р. постановою першого заступника керівника Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_35 призначено групу прокурорів у кримінальному провадженні за №0000538 від 20.12.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України у складі: прокурора Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_5 , прокурора Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_40 , прокурора Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_36 , прокурора Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_38 , прокурора Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_39

23.07.2020 р. постановою тимчасово виконуючого начальника сектору дізнання Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_41 призначено групу дізнавачів у кримінальному провадженні за №№0000538 від 20.12.2019 р. у складі: старшого інспектора сектору дізнання органу досудового розслідування Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_42 , т.в.о. начальника сектору дізнання органу досудового розслідування Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_41 , інспектора сектору дізнання органу досудового розслідування Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_32 , інспектора сектору дізнання органу досудового розслідування Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_43 , інспектора сектору дізнання органу досудового розслідування Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_44

02.09.2020 р. постановою старшого інспектора сектору дізнання ОДР Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_42 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000538 від 20.12.2019 року, перекваліфіковано з ч.1 ст.125 КК України на ч.2 ст.125 КК України.

Згідно заяви поданої на ім`я начальника Кременецького ВП ГУНП в Тернопільської області від 20.12.2019, ОСОБА_6 просить притягнути до кримінальної відповідальності свого чоловіка ОСОБА_4 , який 19.12.2019 року близько 23:00 год. спричинив їй тілесні ушкодження.

Згідно заяви поданої на ім`я начальника Кременецького ВП ГУНП в Тернопільської області від 24.12.2019, ОСОБА_6 просить винести терміновий заборонний припис відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 .

26.12.2019 року винесено терміновий заборонний припис серії АА №076103 стосовно кривдника ОСОБА_4 строком на 10 діб з 26.12.2019 р. до 05.01.2020р. та його копію вручено ОСОБА_4 ..

Згідно протоколу проведення слідчого експеременту від 06.07.2020 року із застосуванням відеозапису в присутності понятих ОСОБА_45 , ОСОБА_26 , ОСОБА_6 повідомляє про вчинення даного кримінального правопорушення та розказує про обставини за якими їй 19.12.2019 року за місцем проживання ОСОБА_4 спричиненно тілесні ушкодження, показує механізм їх спричинення.

Згідно листа Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи від 04.03.2020 року №312, начальник бюро просить надати оригінал медичної карти стаціонарного хворого №20309 на ім`я ОСОБА_6 із нейрохірургічного відділу Тернопільської університетської лікарні, а також матеріали кримінального провадження №0000538.

Згідно вимоги від 11.03.2020 року на ім`я в.о. генерального директора (головного лікаря) комунального некомерційного підприємства «Тернопільська університетська лікарня» ТОР, старший слідчий СВ Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_29 просить надати медичну картку (історію хвороби) громадянки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , за №20309, яка проходила стаціонарне лікування в КНП «ТУЛ» ТОР.

Також вина обвинуваченого доводиться, дослідженими судом висновками судових експертиз.

Згідно висновку експертизи № 86 від 20.11.2020 р., згідно з даними попередніх судово-медичних експертиз (висновки експерта №1258 від 20.12.2019 та №23 від 29.05.2020) у ОСОБА_6 в ділянці голови були виявлені такі ушкодження: на правій половині обличчя рана і синець верхньої повіки, синець із забиттям м`яких тканин нижньої повіки з поширенням на виличну ділянку; на лівій половині злам коронкової частини першого верхнього лівого зуба, крововилив і садно слизової оболонки нижньої губи на цьому рівні. Вказані ушкодження спричинені неодноразовою (щонайменше - дворазовою) дією тупого (тупих) предмета (предметів) з обмеженою поверхнею, не виключено ударами рукою (кулаком). Виникнення виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень за обставин, наведених у протоколах проведення слідчого експерименту із потерпілою та зі свідком ОСОБА_24 внаслідок нанесених ударів рукою (кулаком) в ділянку обличчя ОСОБА_6 , не виключається. Заподіяна ОСОБА_6 травма голови закрита черепно-мозкова травма у виді струсу головного мозку разом із зовнішніми ушкодженнями рани і синці ділянки правої половини обличчя з ушкодженням зуба та нижньої губи, за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні. Із 31 грудня 2019 року по 20 січня 2020 року ОСОБА_6 знаходилась на лікуванні в КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР із діагнозом «Закрита черпно-мозкова травма 19.12.19 року струс головного мозку, відновний період з періодичними цефалгіями, астено-невротичним синдромом». Як вбачається із наведених в медичній карті № 12544 даних, будь-яких об`єктивних клініко-інструментальних ознак черепно-мозкової травми у неї не встановлено, натомість відображені лише суб`єктивні (скарги на головний біль - цефалгії) та вегетативні розлади як прояви «астено-невротичного синдрому». Прояви цих розладів («астено-невротичного синдрому») у відновному періоді перенесенного струсу головного мозку (як то зазначено у діагнозі вищеназваної медичної карти №12544), їх виразність і тривалість, обумовлені не власне видом і характером черепно-мозкової травми, а пов`язані із індивідуальними реактивними особливостями нервової системи (зміни нейрорегуляторних процесів в організмі у відповідь на стресс, травму, хвороби) чи наявністю супутніх хронічних соматичних захворювань або патологічних станів (зокрема у ОСОБА_6 , за даними проведенного 09.01.2020 р. МРТ, встановлені ознаки «давніх» патологічних змін в речовині і судинній системі головного мозку). Таким чином, виходячи із змісту п.4.7. вищевказаних «Правил», тривале перебування ОСОБА_6 на лікуванні після виписки її 24.12.2019 року із Тернопільської університетської лікарні, не може враховуватися при оцінці ступення тяжкості заподіяних їй 19.12.2019 року тілесних ушкоджень. Виявлена в ОСОБА_6 травма голови, зважаючи на розташування та характер зовнішніх ушкоджень, не властива для утворення при «падінні з висоти власного зросту на тверде покриття підлоги».

Висновки проведених у справі судових експертиз належно аргументовані з наукової точки зору, відповідають фактичним обставинам справи та іншим зібраним доказам, а тому суд немає підстав сумніватися в їх достовірності.

Показання потерпілої щодо конкретного місця події, механізму заподіяння тілесних ушкоджень, розташування обвинуваченого, повністю відповідають даним протоколам слідчих експериментів та узгоджуються з висновками судово-медичних експертиз та з показами свідків, а також спростовують доводи обвинуваченого щодо спричинення вказаних тілесних ушкоджень потерпілою самій собі.

Доводи захисника ОСОБА_9 про те, що висновки судових експертиз у кримінальному провадженні, є недопустимими доказами з тих підстав, що проведення судово-медичної експертизи потерпілої розпочато в день внесення відомостей в ЄРДР, однак раніше по часу ( о 14 год.05 хв. відомості внесено в ЄРДР в 20:52) суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Згідно зі ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав і свобод людини.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 25 лютого 1994 року № 4038-XII «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Так, у ході дослідження висновків судово-медичних експертиз встановлено, що оспорювані стороною захисту висновки судових експертиз складено атестованими судовими експертами, які мають вищу освіту, кваліфікацію судового експерта з проведення експертизи за експертною спеціальністю, зі стажем експертної роботи, які були попереджені про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України за надання завідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків, їх висновки узгоджуються з показаннями потерпілої та свідків, тому у суду відсутні підстави вважати вказані висновки необ`єктивними або зробленими усупереч вимогам статей 101, 102 КПК України.

При цьому судом встановлено, що було проведено три експертизи, кожна наступна з яких доповнює висновок попередньої експертизи, спростовуючи такі доводи захисника, а сам висновок експерта не є слідчою дією, проведення якої потребує дозволу слідчого судді, та не оформлюється жодними процесуальними документами (наприклад, протоколом огляду, обшуку тощо), а тому вказані висновки експертів не можуть бути визнані недопустимими доказами.

Твердження сторони захисту про порушення слідчим порядку отримання історії хвороби потерпілої ОСОБА_17 , сумнівність наданої експерту медичної документації і як наслідок - недопустимість доказу - висновку судово-медичної експертизи, суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.242 КПК України, призначення експертизи для встановлення ступеня тяжкості та характеру тілесних ушкоджень є обов`язковим.

Однією із засад кримінального провадження, закріпленої у п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК, є змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, шляхом витребування та одержання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

В залежності від конкретних обставин слідчий вирішує, чи самому витребувати певні документи, чи звертатись до слідчого судді з клопотанням про надання доступу до речей та документів.

З огляду на вказані положення закону, той факт, що медична карта потерпілої лікувальною установою була видана без ухвали слідчого судді про доступ до документів з правом їх вилучення, не може бути підставою вважати, що цей документ є недопустимим доказом.

Інформація, яка міститься в медичній карті потерпілої, стосується виключно її особи, при цьому від потерпілої не надходило ніяких заяв чи скарг про порушення її прав та свобод при отриманні слідчим вказаної документації та надання її експерту.

Крім того, відсутність у матеріалах кримінального провадження медичних документів, на підставі яких сформовано висновок експерта, не свідчить про сумнівність їх походження та не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки зазначені документи було отримано у визначеному законом порядку, а перша експертиза проведена за участю потерпілої ОСОБА_46 ..

Сумніви обвинуваченого щодо належності та допустимості такого доказу як висновки судово-медичних експертиз, які він пов`язує з тим, що експертиза не містить інформації щодо того чи саме ним заподіяні тілесні ушкодження потерпілій, є необґрунтованими, оскільки експерт не має права оцінювати доведеність вини обвинуваченого, а лише вказує на ступінь завданих потерпілій тілесних ушкоджень.

Всі ці докази узгоджені між собою, послідовні, логічні, зібрані з дотриманням вимог КПК України, всебічно досліджені під час судового розгляду, тобто є допустимими і належними та свідчать про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому проступку.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з обставинами, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, передбачені як процесуальні джерела доказів у КПК України та отримані в порядку, встановленому цим Кодексом. Зазначені докази є узгодженими між собою та сумніву у своїй достовірності не викликають.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 2 ст. 125 КК України за ознакою умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення проти здоров`я колишньої дружини. Так, 18.05.2000 у Почаївській міській раді Кременецького району Тернопільської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_47 .. Відповідно до рішення Кременецького районного суду від 24.09.2019 розірвано шлюб між вказаними особами.
Прокурором інкримінується обвинуваченому вчинення вказаного проступку в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 62 Конституції України та ч. 2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Оскільки стороною обвинувачення не доведено суду вчинення вказаного злочинного діяння ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння, то суд вважає, що вказану обставину, яка обтяжує покарання слід виключити.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до вимог статей 65, 66, 67 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його характеристику, відсутність пом`якшуючих вину обставин, думку потерпілої, яка просить призначити сувору міру покарання, наявність обтяжуючих вину обставин - вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_6 та вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді громадських робіт.

На думку суду, призначене покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі зобов`язана відшкодувати потерпілому витрати, викликані необхідністю придбання ліків.

Відповідно до ст. 1166, ст. 1167 ЦК України майнова та моральна шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи та фізичній особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала за наявності її вини.

Суд вважає, що неправомірними діями ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 спричинено майнову шкоду в розмірі 3 310 грн. 96 коп. витрат понесених нею на лікування від кримінального правопорушення, що стверджується чеками на купівлю медичних препаратів та актом надання послуг № 91 від 09.01.2020, та моральну (немайнову) шкоду, яка полягає у завдані суттєвих моральних страждань, у порушенні нормальних життєвих зв`язків та сну, у спричиненні сильного фізичного болю (обличчя потерпілої було в синцях, вибито зуб, часткова втрата зору), емоційного стресу ( в період перебування на лікуванні ОСОБА_6 не могла спілкуватись із своїми дітьми та рідними, усі новорічні та різдвяні свята вона провела у лікарні без дітей, не змогла відвідати своїх батьків та з`являтись на публіці і вирішувати свої побутові справи), тривоги і страху за своє життя, і підлягає стягненню в розмірі 50 000 грн. з обвинуваченого. За таких обставин позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 374, 394, 395 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за частиною 2 статті 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 240 (двісті сорок ) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 3 310 (три тисячі триста десять) гривень 96 (дев`яносто шість) копійок відшкодування майнової шкоди, спричиненої кримінальним правопорушення витрат на лікування, 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень моральної (немайнової) шкоди, спричиненої кримінальним правопорушення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляція на протязі тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: