Справа № 308/2999/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 розглянувши клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000006, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, про арешт майна, -

встановив:

11 березня 2021 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000006, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, про арешт майна.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.03.2021 слідчо-оперативною групою ГУ ДФС у Закарпатській області на підставі повідомлення оперативних працівників УПЕП ГУ ДФС у Закарпатській області, за адресою м. Іршава, вул. Заводська, 18, за добровільною письмовою згодою власника території ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та, на підставі добровільної згоди фактичного володільця транспортного засобу марки «DAF» ДНЗ НОМЕР_1 , причепацистерни ДНЗ НОМЕР_2 проведено огляд місця події, в результаті якого виявлено та вилучено транспортний засіб марки «DAF» д.н.з НОМЕР_1 , причеп-цистерну д.н.з НОМЕР_2 , яка була заповнена дизельним пальним близько п`яти тон. Згідно наявної ТТН на відпуск нафтопродуктів (нафти) №00019325 від 06.03.2021 встановлено, що пункт розвантаження палива - м. Вінниця; на запитання, що саме водій робить на території Закарпатської області пояснив, що приїхав на ремонт ТЗ, однак проведеним оглядом встановлено, що за вказаною адресою ремонт транспортних засобів не здійснюється, що і підтвердив ОСОБА_7 .. Інших документів, які передбачені прим транспортуванні пального у водія не було. Поряд з цим, причіп-цистерна НОМЕР_2 не зареєстрований як акцизний склад пересувний, та здійснювати транспортування пального -дизельного палива є неможливим. Відповідно до пояснення відібраного від гр. ОСОБА_6 , транспортним засобом марки «DAF» д.н.з НОМЕР_1 з причепом-цистерною д.н.з НОМЕР_2 , що знаходиться на території, власником якої він являється, йому призвели дизельне паливо у кількості 3000 літрів, яке він замовив через Інтернет - ресурс та, відповідно за який по факту отримання повинен був здійснити розрахунок готівкою через водія транспортного засобу.
У випадку скоєння злочину, передбаченого ст. 204 КК України безпосередньо знаряддям вчинення злочину являється причіп-цистерна НОМЕР_2 та тягач марки «DAF» д.н.з НОМЕР_1 , при використанні яких здійснювалось зберігання, транспортування та реалізація незаконно виготовленого дизельного палива кінцевим споживачам на території Закарпатської області.
Таким чином транспортний засіб марки «DAF» д.н.з НОМЕР_1 , причеп-цистерна д.н.з НОМЕР_2 , яка була заповнена дизельним пальним близько п`яти тон, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
На підставі вищевикладеного, 10 березня 2021 року вищевказаний транспортний засіб марки «DAF» д.н.з НОМЕР_1 , причеп-цистерну д.н.з НОМЕР_2 , яка була заповнена дизельним пальним близько п`яти тон були визнані речовими доказами по кримінальному провадженню. Та виникла необхідність в накладенні арешту на: транспортний засіб марки «DAF» д.н.з НОМЕР_1 , причеп-цистерну д.н.з В НОМЕР_3 , яка була заповнена дизельним пальним 'низько п`яти тон та знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 із забороною їх користування.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав повністю, посилаючись на мотиви викладені у ньому просив його задовольнити.
Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні позицію прокурора підтримав, просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно, з підстав збереження речових доказів та подальшого проведення відповідних експертизи.
Представник володільця майна - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання визнав частково, посилаючись на письмові заперечення долучені до матеріалів клопотання, додатково зазначив, що не заперечує відносно накладення арешту на паливно-мастильні матеріали, однак не вбачає необхідності накладення арешту на автомобіль та причеп-цистерну, оскільки не вбачає доцільності проведення експертиз із вказаним майном.
Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали заслухавши думку прокурора, слідчого, представника володільця майна, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим суддею з доданого витягу ЄРДР встановлено, що слідчим управлінням ГУ ДФС у Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000006, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.03.2021 щодо невстановлених осіб, які організували на території Закарпатської області незаконне транспортування з метою збуту, а також збут незаконно виготовлених підакцизних товарів, зокрема дизельного пального.
Попередня правова кваліфікація вказаного кримінального правопорушення визначена за ч. 1 ст. 204 КК України.
В ході огляду місця події за данним фактом, 09.03.2021 року, проведеного старшого слідчого з ОВС СУ ГУ ДФС у Закарпатській області ОСОБА_8 вилучено: транспортний засіб марки «DAF» д.н.з НОМЕР_1 з причепом-цистерною д.н.з НОМЕР_2 , яка заповнена дизельним пальним, близько п`яти тон, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу д.н.з. НОМЕР_1 від 23.05.2017 НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу д.н.з. НОМЕР_5 від 21.06.2019 НОМЕР_6 .
Відповідно до постанови від 10 березня 2021 року старшого слідчого з ОВС СУ ГУ ДФС у Закарпатській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000006, речовими доказами визнано: транспортний засіб марки «DAF» д.н.з НОМЕР_1 з причепом-цистерною д.н.з НОМЕР_2 , яка заповнена дизельним пальним, близько п`яти тон, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу д.н.з НОМЕР_1 від 23.05.2017 НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу д.н.з НОМЕР_5 від 21.06.2019 НОМЕР_6 .
Внесене прокурором в межах кримінального провадження № 0000006, клопотання про арешт майна відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України.
Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив збереження речових доказів у відповідності до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.
Також прокурором, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
В свою чергу статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Слідчий суддя наголошує, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див. наприклад пункт 53 рішення Європейського Суду у справі «Суханов та Ільченко проти України»).
Таким чином, право на володіння речами не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Важливим в даних правовідносинах є те, що в кримінальному проваджені арешт допускається в тому числі і з метою забезпечення збереження речових доказів.
Разом з тим відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
У зв`язку з наведеним, слідчий суддя приходить до висновку, що даних, що на теперішній час транспортний засіб «DAF» д.н.з НОМЕР_1 потрібен для проведення експертизи, виконання слідчих (розшукових), процесуальних дій прокурором не доведено.
Враховуючи наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення, слід накласти арешт на:
- транспортний засіб марки «DAF» д.н.з НОМЕР_1 із забороною розпорядження;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу д.н.з НОМЕР_1 від 23.05.2017 НОМЕР_4 із забороною розпорядження;
- причеп-цистерну д.н.з НОМЕР_2 , яка заповнена дизельним пальним із забороною розпорядження та користування;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу д.н.з НОМЕР_5 від 21.06.2019 НОМЕР_6 із забороною розпорядження та користування;
- близько п`яти тон пального, що знаходяться фактично в причепі-цистерні ДНЗ НОМЕР_2 ;
Транспортний засіб «DAF» д.н.з НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу д.н.з. НОМЕР_1 від 23.05.2017 НОМЕР_4 передати на відповідальне зберігання володільцю ОСОБА_9 з покладенням на нього обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку, а також обов`язку щодо представлення транспортного засобу «DAF» д.н.з НОМЕР_1 на вимогу слідчого, прокурора, з метою проведення слідчих, процесуальних дій, експертиз та попередити останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000006, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на:
- транспортний засіб марки «DAF» д.н.з НОМЕР_1 із забороною розпорядження;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу д.н.з НОМЕР_1 від 23.05.2017 НОМЕР_4 із забороною розпорядження;
- причеп-цистерну д.н.з НОМЕР_2 , яка заповнена дизельним пальним із забороною розпорядження та користування;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу д.н.з. НОМЕР_5 від 21.06.2019 НОМЕР_6 із забороною розпорядження та користування.
- близько п`яти тон пального, що знаходяться фактично в причепі-цистерні д.н.з НОМЕР_2 ;
Транспортний засіб «DAF» д.н.з НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу д.н.з. НОМЕР_1 від 23.05.2017 НОМЕР_4 передати на відповідальне зберігання володільцю ОСОБА_9 до розгляду даного кримінального провадження по суті.
Покласти на ОСОБА_9 обов`язок забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу «DAF» д.н.з НОМЕР_1 , та свідоцтва про його реєстрацію у переданому вигляді до скасування арешту майна у повному обсязі у встановленому КПК України порядку до розгляду кримінального провадження №0000006, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України, а також покласти обов`язок щодо представлення транспортного засобу «DAF» д.н.з НОМЕР_1 та свідоцтва про його реєстрацію на вимогу слідчого, прокурора, з метою проведення слідчих, процесуальних дій, експертизи .
Попередити ОСОБА_9 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження майна.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати власнику майна.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Копію ухвали вручити прокурору,слідчому, та іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1