Справа № 646/849/21
№ провадження 1-кп/646/506/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.04.21 року м.Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001622 від 21.10.2020 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, одруженого, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-23.06.2000р. Комінтернівським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.81 КК України (1960р.) до 3 років позбавлення волі, з відстрочкою на підставі ст.46-1 КК України (1960р.) виконання вироку на 1 рік та сплатою штрафу в дохід держави у розмірі 680 грн.,
-18.06.2001р. Червонозаводським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.141, ст.43 КК України (1960р.) до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 12.04.2005р. умовно-достроково звільнений від відбування покарання на підставі постанови того ж суду від 04.04.2005р. на невідбутий строк 10 місяців 22 дні;
-10.06.2008р. Червонозаводським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі; 14.08.2010р. звільнений по відбуттю строку покарання;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-
в с т а н о в и в:
01.10.2020 у вечірній час доби, приблизно о 20 годині, більш точного часу встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , разом з дружиною, під час розпиття алкогольних напоїв, між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , виник конфлікт на ґрунті непорозумінь побутового характеру, в ході якого у ОСОБА_5 , раптово виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень. Після чого реалізуючи свій умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, з метою завдання фізичного болю скопив до рук металеву сковорідку та наніс один удар в тім`яну частину голови ОСОБА_6 . В результаті протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_6 , згідно експертизи завдано тілесне ушкодження у виді забитої рани голови, що за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення - проступок, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, тобто - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину, не оспорював фактичних обставин та пояснив, що 01.10.2020р. у вечірній час, більш точно він не пам`ятає, він разом зі своєю дружиною, ОСОБА_6 розпивали спиртні напої вдома за адресою: АДРЕСА_2 . Дружині потрібно було знайти свідоцтво про народження дитини, вона почала шукати під умивальником. Він розлютився, бо знаходився в нетверезому стані, схопив сковорідку та вдарив нею свою дружину, ОСОБА_6 , по голові. Після цього він пішов з дому. Коли повернувся, то побачив лікарів швидкої медичної допомоги, а також, що у дружини перемотана голова.
Також в судовому засіданні обвинувачений заявив, що розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні.
За таких обставин, а також оскільки інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин справи, суд розглядає справу відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, тобто без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, у суду немає сумніву в добровільності позиції учасників судового розгляду. Судом роз`яснені правові наслідки розгляду даної кримінальної справи в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, а саме що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином суд дійшов до висновку, що під час судового розгляду винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю.
Згідно зі ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, є кримінальним проступком.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він одружений, має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий:
-23.06.2000р. Комінтернівським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.81 КК України (1960р.) до 3 років позбавлення волі, з відстрочкою на підставі ст.46-1 КК України (1960р.) виконання вироку на 1 рік та сплатою штрафу в дохід держави у розмірі 680 грн.,
-18.06.2001р. Червонозаводським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.141, ст.43 КК України (1960р.) до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 12.04.2005р. умовно-достроково звільнений від відбування покарання на підставі постанови того ж суду від 04.04.2005р. на невідбутий строк 10 місяців 22 дні;
-10.06.2008р. Червонозаводським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі; 14.08.2010р. звільнений по відбуттю строку покарання.
При цьому суд враховує, що строки погашення судимостей ОСОБА_5 за вищевказаними вироками суду, у тому числі, за вироком суду від 10.06.2008р., який набрав законної сили 16.10.2008р., перервалася 09.07.2012р.
Так, 09.07.2012р. набрав законної сили вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 22.06.2012р., яким ОСОБА_7 було засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки. Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 23.07.2015р. ОСОБА_8 звільнений від відбування покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку. Отже, за правилами ст.89 КК України ОСОБА_5 вважається таким, що немає судимості за вироком суду від 22.06.2012р.
Крім того, строк погашення вищевказаних судимостей обвинуваченого (окрім погашеної судимості за вироком від 22.06.2012р.) перервалися 11.10.2017р., коли набрав законної сили вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 28.08.2017р., яким ОСОБА_7 було засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 25.10.2019р. ОСОБА_8 звільнений від відбування покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку. Отже, за правилами ст.89 КК України ОСОБА_5 вважається таким, що немає судимості за вироком суду від 28.08.2017р.
Крім того, строк погашення вищевказаних судимостей обвинуваченого (окрім погашеної судимостей за вироками від 22.06.2012р. та від 28.08.2017р.) перервалися 22.02.2020р., коли набрав законної сили вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 21.04.2020р., яким ОСОБА_7 було засуджено за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. зазначений штраф був сплачений ОСОБА_5 21.05.2020р. Отже, за правилами ст.89 КК України ОСОБА_5 вважається таким, що немає судимості за вироком суду від 21.04.2020р.

Правовий висновок щодо відповідних правил обчислення строків погашення судимостей та їх переривання згідно зі ст.90 КК України міститься у постанові Верховного Суду від 26.08.2020р. у справі №431/2787/19.
Крім того, у досудовій доповіді Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Харківській області зазначено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі, для окремих осіб, оцінюються як високі. Беручи інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому випадку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для вправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробовуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язку, передбаченого ст.76 ч.3 п.2 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У обвинувальному акті містяться відомості про те, що обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Разом з тим, згідно з постановою Верховного Суду від 22.03.2018р. справі №759/7784/15-к розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.
Крім того, як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 10.02.2020р. у справі №643/13256/17, щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.
Проте, окрім визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні та надання ним правдивих показань, під час судового розгляду не встановлено інших обставин, які б свідчили про наявність інших вищевказаних критеріїв, що визначають щире каяття. Матеріали справи також не містять будь-яких доказі на підтвердження їх наявності у цьому кримінальному провадженні.
Отже, під час судового розгляду не було встановлено обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного ним кримінального правопорушення, обставини цього кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставину, що обтяжує покарання обвинуваченому, відсутність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а також висновки органу пробації, які викладені у досудовій доповіді стосовно обвинуваченого.
Таким чином, з урахуванням всіх вказаних обставин, суд вважає, що для досягнення цілей покарання, визначених ч.2 ст.50 КК України, з метою виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, слід призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах санкції частини 2 статті 125 КК України.
В рамкам вказаного кримінального провадження запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Речових доказів у кримінальному провадженні немає. Цивільний позов не заявлений. Судові витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В АЛ И В:
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом 30 діб після проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1