Пр-ня по справі № 1-кп/521/3169/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА:
Дата і місце постановлення вироку:
01 червня 2021 року, м. Одеса.
Назва та склад суду, секретар судового засідання:
Малиновський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 .
Найменування (номер) кримінального провадження:
Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0003298 від 22.09.2018 року.

Прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання, заняття, освіта, сімейний стан та інші відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Котовськ, Одеської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючий, не одружений.

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення:
Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 391 КК України.
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
Прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення:
ОСОБА_3 , відбуваючи покарання за вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06.07.2017 року, 26.12.2017 року, о 19 годині 15 хвилин, під час проведення обшуку дільниці карантину, зберігав в кишені штанів мобільний телефон марки «Нокіа», білого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 . Під час обшуку ОСОБА_3 почав виражатися нецензурною лайкою, підбурював інших засуджених до невиконання законних вимог представників адміністрації установи, погрожував фізичною розправою за межами установи, штовхав та перешкоджав обшуку заступнику чергового помічника начальника установи ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_3 було ізольовано до адміністративної будівлі установи. Після чого, відповідно до постанови в.о. установи ОСОБА_7 , 29.12.2017 року засуджений ОСОБА_3 був переведений до дисциплінарного ізолятору ОВК №14 строком на 14 діб.

Крім того, 08.06.2018 року, о 12 годині 10 хвилин, після проведення дисциплінарної комісії та супроводу засуджених до локальної дільниці, засуджений ОСОБА_3 , самовільно покинув стрій та намагався обманним шляхом потрапити до будівлі адміністрації «Штабу» та діючи з прямим умислом, з мотивів злісної непокори законним розпорядженням адміністрації виконання покарань та неповаги до адміністрації установи, на зауваження не реагував, відштовхнув співробітника установи, при цьому виражався нецензурними словами. За дане порушення, ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 03.08.2018 року засудженого ОСОБА_3 було переведено до приміщення камерного типу строком на 2 місяці.

Крім того, 05.07.2018 року, приблизно о 06 годині 36 хвилин, під час ранкової поіменної перевірки засуджених, було виявлено засудженого відділення СПС №6 ОСОБА_3 , який стояв в строю та палив цигарку, на зроблені зауваження відреагував агресивно, почав виражати невдоволення режимом тримання, погрожував фізичною розправою та підбурював засуджених до невиконання законних вимог адміністрації. За дане порушення, відповідно до постанови в.о. установи ОСОБА_8 , 06.07.2018 року засуджений ОСОБА_3 був переведений до дисциплінарного ізолятору ОВК №14 строком на 4 доби.

Крім того, 06.07.2018 року, приблизно о 14 годині 15 хвилин, під час виводу на дисциплінарну комісію засуджених, був виявлений ОСОБА_3 з ознаками алкогольного сп`яніння. За дане порушення, засудженому ОСОБА_3 23.07.2018 року було оголошено сувору догану.

Крім того, 22.08.2018 року, приблизно о 09 годині 10 хвилин, засуджений ОСОБА_3 , виражаючись нецензурними словами та підбурюючи засуджених до невиконання законних вимог, відмовився виходити з камери та відмовився надати можливість обшукати камеру. Після чого, взявши в руки тумбочку, кинув її на підлогу, від чого вона розломилася. За дане порушення, засудженому ОСОБА_3 08.09.2018 року було оголошено сувору догану.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений:
Стаття 391 КК України злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів:
Суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, шляхом дослідження документів, наданих сторонами, відповідно до яких:

- допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 провину визнав та показав, що він переміщувався до приміщення камерного типу. 26.12.2017 року в нього вилучили телефон, який він знайшов, 08.06.2018 року сварився з співробітниками установи, 05.08.2018 року в строю курив сигарети, 06.07.2018 року знайшли пляшку горілки та розпили її, був у стані алкогольного сп`яніння. Провину у скоєнні злочину визнав, розкаявся;

- відомості щодо скоєння злочину ОСОБА_3 були внесені у ЄРДР (витяг з ЄРДР за №0003298);

- обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий (вирок Котовського міськрайсуду Одеської області від 06.07.2017 року, вирок апеляційного суду Одеської області від 13.11.2017 року, вирок Одеського апеляційного суду від 26.03.2020 року); на обліку в КУ «ООМЦПЗ» не значиться (довідка); за час відбування покарання характеризувався негативно та мав 23 стягнення (характеристика, довідка); здоровий (виписка із медичної карти).

Інших доказів сторони не надавали. При цьому суд керується рішенням ВС (справа №521/11693/16-к провадження №51-380 км 17), в якому у мотивувальній частині вироку зазначено Висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме «Відповідно до ч 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Однак дана норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадження та визначені ст. 91 КПК України. Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК України лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин».

Вказаний висновок був зроблений в зв`язку з тим, що на думку ВС місцевий суд при формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним, допустив невиправдане спрощення, усупереч ст. 374 КПК України не зазначив чіткого місця вчинення злочину (м. Одеса), а також спосіб проникнення до житла та перелік викраденого майна, тобто, не зазначив обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та які, незважаючи на розгляд кримінального провадження у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, мають бути встановлені в рішенні суду.

В даному випадку у формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним суд на підставі наданих сторонами доказів встановив всі відомості відповідно до вимог ст. 374 КПК України та в такому випадку ані законодавець, ані позиція ВС, ані загальні засади кримінального провадження не зобов`язує суд вимагати від прокурора надання додаткових доказів на підтвердження правової позиції.

Принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.15 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України) та диспозитивності (п.19 ч.1 ст. 7 та ст. 26 КПК України), а також ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини забороняє вимагати від сторін подання доказів на підтвердження правової позиції та вимагає від суду прийняття рішення на підставі наданих доказів. Під час розгляду кримінального провадження це рішення про у разі визнання особи виправданою або визнання особи винуватою.

Суд, дослідивши обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що вони є достатніми для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_9 у скоєні злочину, передбаченого ст. 128 КК України.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання:
Відповідно до ст. 66 КК України, суд встановлює обставину, яка пом`якшує покарання щире розкаяння.

Відповідно до ст. 67 КК України, суд встановлю обставину, яка обтяжує покарання рецидив злочинів.

Мотиви призначення покарання:
Призначаючи покарання суд керується вимогами ч.2 ст. 65 КК, якою встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі N 298/95/16-к провадження N 51-2501км18).

Крім того, суд керується загальними засадами кримінального провадження: змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.15 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України) та диспозитивність (п.19 ч.1 ст. 7 та ст. 26 КПК України).

При визначені виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжкого злочину; особу винного, а саме те, що він раніше судимий; його вік 27 років та соціальне положення не одружений; характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, які встановлені в ході судового розгляду справи та викладені вище, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставин, що обтяжують покарання та вважає можливим призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ст. 391 КК України у вигляді позбавлення волі та вважає можливим звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд:
З урахуванням призначеного покарання та поведінки обвинуваченого (явка в судові засідання) суд вважає за необхідне запобіжний захід не обирати.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

Прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 391 КК України.

Покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом:
ОСОБА_3 призначити покарання за ст. 391 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробувальним строком на три роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, які передбачені п.1 та п.2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок строку відбування покарання:
Строк відбування покарання рахувати з дати ухвалення вироку, а саме з 01.06.2021 року.

Рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження:
Запобіжний захід не обирати.

Строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження:
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Порядок отримання копій вироку та інші відомості:
Копію вироку вручити обвинуваченим, прокурору, направити потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1