Справа № 738/797/20
№ провадження 1-кп/738/13/2021
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2021 року місто Мена Менський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мена матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000227 від 04 травня 2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лисичанськ Луганської області, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 26.12.1996 Сєверодонецьким міським судом Луганської області за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі; 31.10.1997 Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 1 ст. 81, ч. 2 ст. 140 КК України (справа припинена за ст. 7 КПК України), 30.03.2000 Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 140 КК України до 4 років позбавлення волі; 27.12.2004 Сєверодонецьким міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України до 6 років 7 місяців позбавлення волі; 10.09.2010 Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі; 27.02.2015 Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 357 КК України до 2 років позбавлення волі; 23.02.2016 Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік; 13.04.2016 Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 13.11.2017 Артемівським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі; 24 липня 2020 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі; 06.01.2021 Сосницьким районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року 1 місяці позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України (далі КК), -
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_6 ,
безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.
ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимий, в тому числі і за корисливі злочини, на шлях виправлення не став і в період непогашеної та не знятої судимості, умисно, повторно вчинив новий злочин.
Так, повторно, 04 травня 2020 року, близько 15 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , маючи умисел спрямований на заволодіння чужим майном, переслідуючи ціль незаконного збагачення, з корисливих мотивів, зателефонував на стаціонарний телефон номер НОМЕР_1 потерпілій ОСОБА_7 під заздалегідь надуманим приводом, що він є онуком потерпілої ОСОБА_7 та йому потрібні гроші, приїхав на АДРЕСА_2 до господарства № 47, ввівши таким чином ОСОБА_7 в оману, внаслідок чого остання не маючи сумнівів у необхідності передачі грошових коштів, віддала ОСОБА_3 кошти в сумі десять тисяч гривень. Після чого ОСОБА_3 сів в автомобіль таксі та поїхав в невідомому напрямку.
Таким чином, шахрайським шляхом, ОСОБА_3 заволодів грошима в сумі десять тисяч гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
ІІ. Позиція обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав в повному обсязі та дав суду показання в яких зазначив, що 04 травня 2020 року в місті Мена був проїздом. В місцевій газеті в рубриці оголошення він помітив номер телефону на який зателефонував. Слухавку взяла жінка і він представився онуком Дімою та попросив в борг кошти в сумі 10 000 гривень. Дана особа погодилася. Він сказав, що за коштами приїде знайомий ОСОБА_8 . Потім вже зателефонував від імені ОСОБА_9 і уточнив куди їхати. В центрі міста він найняв таксі і поїхав на вулицю Лермонтова. Там побачив жінку якій сказав, що він ОСОБА_10 від її онука Діми. Жінка дала кошти в пакеті. Він їх перерахував. Було рівно десять тисяч купюрами по 200 та 500 гривень. Гроші взяв собі а пакет повернув. Поки рахував кошти, по улиці проїхав чоловік на велосипеді. В центр міста повернувся та тому ж самому таксі. Потім поїхав в місто Чернігів. Гроші витратив на власні потреби. З потерпілою та її онуком не знайомий взагалі.
ІІІ. Позиція потерпілої сторони.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні дала показання в яких зазначила, що 04 травня 2020 року близько 15 години їй на стаціонарний телефон зателефонувала особа, яка сказала що це її онук. На її запитання «Який онук?» відповіла, що старший ОСОБА_11 . Дана особа, яка назвалася онуком, попросила позичити гроші в сумі 700 доларів. Сказав, що у нього проблеми. Терміново потрібні кошти. Вона запитала скільки це в гривнях. Сказав що 20 тисяч. Вона повідомила, що має лише 10 тисяч. Дана особа, сказала, що добре, решту знайде ще десь. Сказав, що за грошима приїде його знайомий ОСОБА_8 . Він зателефонує і ним можна передати гроші. Згодом, зателефонувала особа, яка назвалася ОСОБА_12 і запитала куди їхати, на Робочу, 18? Вона сказала, що живе по ОСОБА_13 . Це викликало підозру і вона зателефонувала онуку, проте останній не брав слухавки. Потім на стаціонарний телефон зателефонував «Сашко Шевченко» і сказав що він під`їхав. Вона вийшла з двору і побачила, що зі сторони Чугаївки за декілька хат стоїть автомобіль таксі і до неї іде невідома особа. Вона віддала йому гроші, він перерахував та комусь зателефонував. Після цього запитав, чи немає ще 5 тисяч, вона сказала що не має. Дана особа сіла в таксі і поїхала в бік центру Мени. Коли вона віддавала гроші то повз них на велосипеді проїздив сусід ОСОБА_14 і це все бачив. Також вона запам`ятала номер таксі, на якому приїздив невідомий та згодом повідомила працівникам поліції. Коли вона віддала гроші та повернулася додому і зателефонувала онучці, остання сказала їй що її ошукали і кошти вона віддала шахраю. Після цього вона зателефонувала до поліції. Згодом вона впізнала обвинуваченого під час слідчої дії за фотокарткою, а також впізнає його в суді. Саме цій особі вона передавала кошти 04 травня 2020 року.
ІV. Досліджені в судовому засіданні докази.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні дав показання, в яких зазначив, що він працює таксистом. 04 травня 2020 року він стояв у центрі Мени. До нього підійшов невідомий та попросив відвести на вулицю Лермонтова. Дана особа була в чорному одязі, високий. З барсеткою. Зовні схожий на обвинуваченого. Спілкувався російською мовою. Він погодився та повіз його за вказаною адресою. На вулиці ОСОБА_13 він попросив запинитися через дві хати. Вийшов та пішов до жінки, яка стояла біля одного із будинків. Поспілкувався десь 5 хвилин та повернувся. Коли їхали на місце і коли повертали до центру пасажир постійно з кимось розмовляв по мобільному телефону. Коли поверталися то питав, чи поїдемо на Сосницю, проте чомусь передумав та вийшов в центрі Мени. Згодом, десь через пів години, до нього приїхали працівники поліції та повідомили про те, що ошукали бабусю. Йому пред`являлися для впізнання фотокартки, на одній із них він впізнав обвинуваченого.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні дав показання в яких зазначив, що 04 травня 2020 року він велосипедом по вулиці Лермонтова в місті Мена їхав додому. Проїжджаючи повз господарство потерпілої він помітив ОСОБА_7 та невідомого чоловіка, які стояли на обочині. ОСОБА_7 в руках тримала маленький пакетик. Коли він заїхав в своє господарство то через паркан, він помітив, що невідомий чоловік вже йде та переходить дорогу на іншу сторону. Згодом він дізнався що його сусідку ошукали.
Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000227 від 04 травня 2020 року (а.с. 139), яким підтверджується внесення відповідних відомостей про кримінальне правопорушення і початок досудового розслідування відповідно до статті 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04 травня 2020 року (а.с. 140), з якого вбачається, що 04 травня 2020 року близько 15 години 45 хвилин невідома особа, шляхом обману та зловживання довірою, заволоділа грошовими коштами в сумі 10 000 гривень потерпілої ОСОБА_7 .

Протокол проведення слідчого експерименту від 11 червня 2020 року (а.с. 142-143), в ході проведення якого потерпіла ОСОБА_7 розповіла та показала на місці, що 04 травня 2020 року їй хтось зателефонував та представився онуком. Дана особа попросила позичити кошти в сумі 10 000 гривень. Вона погодилася. Дана особа сказала, що за грошима приїде його знайомий ОСОБА_8 . Згодом їй зателефонував « ОСОБА_8 » та запитав де вона проживає. Вона сказала. Через деякий час дана особа приїхала на таксі і їй вона віддала гроші. Той перерахував, сів і таксі і поїхав.
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 06 травня 2020 року (а.с. 144-145), в ході проведення якого потерпіла ОСОБА_5 вказала на особу на фотознімку під номером 4 як на особу, яка заволоділа її грошовими коштами.
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 18 травня 2020 року (а.с. 146-147), в ході проведення якого свідок ОСОБА_15 вказав на особу на фотознімку під номером 1 як на особу яку він підвозив до господарства АДРЕСА_3 04 травня 2020 року.
Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 12 червня 2020 року та Опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 12 червня 2020 року (а.с. 151-152) в ході проведення якого було вилучено інформацію, щодо вхідних дзвінків за номером 39 за період з 14 години 30 хвилин по 16 годину 00 хвилин 04 травня 2020 року.
Дані, які характеризують обвинуваченого відображені в паспорті серії НОМЕР_2 , інформації щодо судимості, інформації щодо перебування на медичному обліку, довідці з місця проживання, копіях вироків (а.с. 160-239).
V. Оцінка Суду.
Стороною обвинувачення в підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 190 КК Суду надано докази, які були дослідженні в судовому засіданні.
З іншої сторони, обвинувачений вину у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 190 КК визнав, дав суду відповідні викривальні показання.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в такій конкретній ситуації враховує наступне.
Так, Суд зазначає, що із показань обвинуваченого ОСОБА_3 він дійсно незаконно заволодів грошовими коштами, які належали потерпілій ОСОБА_5 .
Дані показання логічно узгоджуються із матеріалами провадження, а саме показаннями потерпілої ОСОБА_5 , протоколом проведення слідчого експерименту від 11 червня 2020 року, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06 травня 2020 року та 18 травня 2020 року.
В сукупності з даними доказами мають значення і показання свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_14 .
На думку Суду такі показання доповнюють попередні докази і в сукупності з ними Суд їх враховує на користь обвинувачення.
Таким чином аналіз доказів по справі дає підстави Суду зробити висновки про винуватість ОСОБА_3 .
Суд, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені Судом відповідно до статті 94 КПК, приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною другою статті 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно.
Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.
VІ. Призначення покарання.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК України Судом не встановлено.
Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК України Судом визнається рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення стосовно особи похилого віку.
Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_3 . Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК України враховує:
1. ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із статтею 12 КК України є не тяжким злочином;
2. наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності);
3. особу винного його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я;
4. відсутність постійного місця роботи, наявність місця проживання та формально посередню характеристику за місцем проживання;
5. наявність обставин, які обтяжують покарання;
6. те, що обвинувачений раніше неодноразово судимий;
7. відношення винного і його поведінку після вчинення злочину;
Тому, обираючи конкретний вид покарання, Суд приходить до висновку, що, за обставинами справи відсутні підстави для обрання іншого покарання ОСОБА_3 не пов`язаного з позбавленням волі, а обираючи таке, є всі підстави обрати його в межах санкції закону, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення. Саме покарання у вигляді позбавлення волі буде достатнім заходом, який буде відповідати меті виправлення особи, яка вчинила злочини та буде сприяти дотриманню справедливого балансу між інтересами окремої особи та суспільства в цілому.
Враховуючи, що вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 06 січня 2021 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, який набрав законної сили 08 лютого 2021 року (а.с. 235-236) остаточне покарання обвинуваченому слід призначити з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України застосовуючи принцип часткового складання призначених покарань.

VІІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.
З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину передбаченому частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за цим вироком та вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 06 січня 2021 року шляхом часткового складання призначених покарань, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 19 травня 2020 року.

Зарахувати в строк покарання відбуте покарання за вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 06 січня 2021 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок можуть бути подані апеляції до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: ОСОБА_1