Справа № 404/3946/20
Номер провадження 1-кс/404/819/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , адвоката скаржника - ОСОБА_4 , за участю ОСОБА_5 , розглянувши в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу Голови правління ГО «Кропивницький Дорожній Контроль» ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0008920 від 26.11.2019 року на постанову інспектора сектора дізнання Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

Голова правління ГО «Кропивницький Дорожній Контроль» ОСОБА_3 звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда зі скаргою, відповідно до якої просив:

-скасувати постанову інспектора сектору дізнання Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 про відмову у задоволенні клопотання про перекваліфікацію злочину на ст. 171 КК України, якою задовольнити порушене клопотання та вжити всіх заходів щодо негайного досудового розслідування №0008920, встановлення винних осіб з направленням справи до суду в загальному порядку;

-визнати незаконною бездіяльність інспектора сектору дізнання Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області.

На обґрунтування скарги зазначено, що 19.11.2020 року ОСОБА_3 звернувся до дізнавача ОСОБА_8 з клопотання про перекваліфікацію кримінального правопорушення, внесеного до ЄРДР за №0008920 з ст. 125 КК України на ст. 171 КК України, за наслідками якого 23.11.2020 року в рамках кримінального провадження №0008920, дізнавач сектору дізнання Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області лейтенант поліції ОСОБА_9 винесла постанову про відмову у задоволенні його клопотання. Вважає вказану постанову не законною, не обґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Скаржник та його адвокат вимоги скарги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини в ній викладені.

Також, вказували, що матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що ОСОБА_3 є журналістом та під час виниклого конфлікту з нападом на нього він виконував редакційне завдання.

Крім того, акцентували увагу на тому, що в матеріалах кримінального провадження наявний відеозапис, на якому зафіксовані події, які мали місце 25.11.2019 року, з аналізу якого чітко вбачається, що відбулось саме перешкоджання здійсненню журналістом законної професійної діяльності та вказані дії повинні бути кваліфіковані за ст. 171 КК України.

Дізнавач заперечуючи проти задоволення скарги, вказувала на обґрунтованість та вмотивованість її постанови. Дізнавач надала для огляду слідчому судді матеріали кримінального провадження №0008920. Вказала, що є незалежною у своїй діяльності та слідчий суддя не має права давати вказівки або будь-яким чином впливати на перекваліфікацію кримінального правопорушення. Підстави для перекваліфікації злочинів чітко визначені чинним КПК України.

Крім того, дізнавач з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа № 288/1158/16-к) вказала, що Закон не покладає на потерпілого обов`язку встановлення обставин кримінального правопорушення та його кваліфікації. Зазначене є винятковою компетенцією органів досудового розслідування, державного обвинувачення і суду.

Спростовуючи доводи скаржника та його захисника, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази, що ОСОБА_3 є журналістом, вказала що вказані документи містяться в матеріалах кримінального провадження, проте конфлікт між ОСОБА_10 та ОСОБА_3 відбувся при зовсім інших обставинах, не пов`язаних з виконанням потерпілим редакційного завдання та не був направлений на перешкоджання здійснення ним професійної діяльності журналіста.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0008920, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У провадженні СД Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008920 від 26.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

У фабулі витягу з ЄРДР кримінального провадження №0008920 зазначено, що 25.11.2019 року до Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області надійшло повідомлення від ОСОБА_3 про те, що 25.11.2019 року близько 11-00 год., за адресою: м. Кропивницький, вул. Шевченка, 16 б, в приміщенні страхової компанії «Універсальна», чоловік на ім`я ОСОБА_11 наніс тому легкі тілесні ушкодження.

19.11.2020 року Голова правління ГО «Кропивницький Дорожній Контроль» ОСОБА_3 звернувся до дізнавача ОСОБА_6 з клопотанням, в якому просив перекваліфікувати кримінальне провадження №0008920, де він є потерпілим, з ч. 1 ст. 125 КК України на ст.171 КК України, так як на нього було здійснено напад під час виконання обов`язків журналіста, під час виконання редакційного завдання, на ньому був бейдж з прес картою журналіста та він неодноразово повідомляв, що є журналістом.

23.11.2020 року в рамках кримінального провадження №0008920, дізнавач сектору дізнання Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області лейтенант поліції ОСОБА_9 , за наслідками розгляду клопотання винесла постанову про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про перекваліфікацію кримінального правопорушення.

На обґрунтування постанови дізнавач з посиланням на коментар до ст. 171 КК України, зазначила, що на підтвердження того, що ОСОБА_3 є журналістом, потерпілий посилається на посвідчення журналіста № НОМЕР_1 , яке видане та підписано головним редактором ГО «Кропивницький дорожній контроль» ОСОБА_12 01.08.2018 зі строком дії до 01.08.2021 року та те, що ОСОБА_3 є журналістом інформаційно-правової газети Кропивницький дорожній контроль; редакційне завдання доручення виданого головним редактором ГО «Кропивницький дорожній контроль» ОСОБА_12 та свідоцтво про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації серія КГ №918/494 від 30.08.2018 року.

Також дізнавач в постанові зазначила, що оглянувши диск з відеозаписами долучений до матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0008920 від 26.11.2019 року за клопотанням потерпілого ОСОБА_3 за №9669 від 19.11.2020 року, на якому зафіксовані події, що відбувались 25.11.2019 року в приміщення страхової компанії «Універсальна» за адресою: м. Кропивницький вул. Шевченка, 16 «б» встановлено, що особа чоловічої статі, міцної тіло будови, одягнений у картуз чорного кольору, сині джинси, кофту темного кольору, пальто чорного кольору на ім`я ОСОБА_11 перед нанесенням тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_3 спершу запитав: «Хто мою жену за руку бросал?», після чого наніс удар лівою рукою у праву сторону ОСОБА_3 (локалізацію удару по відеозапису неможливо визначити). Також у поясненні від 04.04.2020 року ОСОБА_10 вказав, що приїхав захистити дружину ОСОБА_13 від невідомих осіб, які ображали останню та вдарили по руці, тобто протиправні дії ОСОБА_10 не були спрямовані на перешкоджання законній діяльності журналіста ОСОБА_3 , а раптово виникли на ґрунті виниклого конфлікту через неправомірні дії ОСОБА_14 відносно дружини останнього ОСОБА_13 .

Як висновок, дізнавач зазначила, що в рамках даного кримінального провадження, нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 . ОСОБА_10 не може бути перекваліфіковане з ст. 125 КПК України на ст. 171 КПК України, так як дії ОСОБА_10 відносяться до правопорушення проти здоров`я особи.

В нарадчій кімнаті слідчим суддею було переглянуто відеозапис долучений до матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0008920 від 26.11.2019 року на якому зафіксовані події, що відбулись 25.11.2019 року та встановлено, що на ньому відображений конфлікт між ОСОБА_10 та ОСОБА_3 , який виник через дії ОСОБА_3 відносно дружини ОСОБА_10 - ОСОБА_13 . Так, незважаючи на небажання ОСОБА_13 спілкуватись з ОСОБА_3 , останній переслідував її, в тому числі, по коридору приміщення, задаючи риторичні питання, провокував конфліктну ситуацію, за наслідком якої відбувся тілесний контакт, у виді штовханини та ОСОБА_3 підвищував голос до крику. ОСОБА_10 прибувши на місце виниклого конфлікту повідомив, що отримав інформацію від дружини про напад на неї та з`ясувавши хто кривдник, діяв до особи ОСОБА_3 з урахуванням цього. Таким чином, під час перегляду даного відеозапису знайшли своє підтвердження доводи дізнавача, що ОСОБА_10 діяв не як особа, яка перешкоджала журналістській діяльності, а як захисник своєї дружини після отримання інформації, що їй загрожує небезпека.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження №0008920 наявне посвідчення журналіста на ім`я ОСОБА_3 № НОМЕР_1 , редакційне завдання - доручення виданого головним редактором ГО «Кропивницький дорожній контроль» ОСОБА_12 та свідоцтво про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації серія КГ № 918/494 від 30.08.2018 року (а.к.п.104, 105, 106). Тобто, доводи ОСОБА_3 не відповідають дійсності, що матеріали кримінального провадження не містять вказаної інформації.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою, та слідчий суддя вважає, що строки подачі скарги не пропущені.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Відповідно до частин 1 та 3 ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Прийнята постанова винесена уповноваженою особою, на підставі та в порядку, визначеному процесуальним законом.

При цьому, слідчим суддею були перевірені всі зазначені у скарзі твердження стосовно безпідставності та необґрунтованості постанови, проте дізнавачем доведено, що таке рішення прийнято у відповідності до вимог КПК України.

Наведена скаржником мотивація звернення з даною скаргою, свідчить про те, що особа, яка подала скаргу, у виниклій спірній ситуації вбачає незгоду з кваліфікацією правопорушення внесеного до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ст. 125 КК України, а не за ст. 171 КК України.

Подана до суду скарга не свідчить про наявність неповноти при перевірці обставин викладених у клопотанні скаржника, а прийняте рішення дізнавачем відповідає вимогам норм кримінального судочинства, що підтверджує й оскаржувана постанова.

Виходячи із приписів ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України, яка визначає завдання кримінального провадження, держава не наділяє заявників правом припису для правоохоронних органів щодо конкретних норм матеріального або процесуального законів, саме в межах яких, повинно здійснюватись таке провадження.

Слідчий суддя вважає достатніми за обсягом і повнотою дії дізнавача щодо перевірки доводів скаржника викладених в клопотанні про перекваліфікацію кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що рішення про відмову у задоволенні клопотання Голови правління ГО «Кропивницький Дорожній Контроль» ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0008920 прийнято дізнавачем на підставі дослідження усіх фактичних обставин кримінального провадження та норм права, тому постанова є законною та обґрунтованою.

Згідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Орган досудового розслідування, відповідно до п.5 ч.5 ст.214 КПК України, наділений правом визначення попередньої кваліфікації, відтак правом визначення правової кваліфікації кримінального правопорушення, вказаного у повідомленні про кримінальне правопорушення, наділені органи досудового слідства, а не особисто заявник.
Враховуючи вищевикладене, при прийнятті рішення по даній скарзі слідчий суддя приймає до уваги, що при внесенні повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР саме слідчий (дізнавач), або службова особа, яка уповноважена вносити відомості до ЄРДР, приймає рішення щодо попередньої кваліфікації кримінального правопорушення із зазначенням статті Кримінального кодексу.
Відповідно до норм КПК України дізнавач в кримінальному провадженні є процесуальною незалежною особою в прийнятті ним процесуальних рішень, в тому числі і що до кваліфікації дій особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а тому слідчий суддя не вправі спонукати його до перекваліфікації злочину.

Таким чином, скарга Голови правління ГО «Кропивницький Дорожній Контроль» ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0008920 від 26.11.2019 року на постанову інспектора сектора дізнання Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Оскільки другий пункт прохальної частини є похідним від першого, у його задоволенні необхідно також відмовити.

Таким чином, у задоволенні вимоги скаржника про визнання незаконною бездіяльність інспектора сектору дізнання Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області слідчий суддя також відмовляє.

Відтак, скарга Голови правління ГО «Кропивницький Дорожній Контроль» ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0008920 від 26.11.2019 року на постанову інспектора сектора дізнання Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, окрім іншого, уповноважений: починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом (п. 1); повідомляти особі про підозру (п. 11); затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта, самостійно складати обвинувальний акт (п. 13); звертатися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності (п. 14); підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому цим Кодексом (п. 15).

Тобто, законодавець поклав саме на прокурора право та обов`язок повідомляти особі про підозру, затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, звертатися до суду з обвинувальним актом, підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення, що апріорі включає у себе й питання відповідної кваліфікації дій конкретної особи.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя відмовляє у задоволенні скарги в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 40, 40-1, 110, 303, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги Голови правління ГО «Кропивницький Дорожній Контроль» ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0008920 від 26.11.2019 року на постанову інспектора сектора дізнання Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1