Справа № 584/579/21
Провадження 1-кп/574/94/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2021 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін та учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області клопотання прокурора Путивльського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні №20000041 від 24.03.2021 року відносно ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Буринського районного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , яке мотивовано наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме переховування обвинуваченої від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу нею на свідків злочину, продовження вчинення нових кримінальних правопорушень, які до теперішнього часу залишились актуальними. На підставі викладеного просив продовжити відносно ОСОБА_4 строк тримання під вартою на шістдесят днів.

Заслухавши доводи прокурора, який підтримав дане клопотання з викладених у ньому підстав, заперечення обвинуваченої та її захисника ОСОБА_5 , які просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, покликаючись на наявність в обвинуваченої двох неповнолітніх дітей, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 25.03.2021 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, а саме до 22 год. 20 хв. 22.05.2021 року. Вказана ухвала мотивована тим, що є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрювана ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків злочину, продовжити злочинну діяльність шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Частино 3 ст. 331 КПК України встановлено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі серед іншого: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово звертав увагу, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» Суд зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому є достатні підстави вважати, що остання може переховуватись від суду.

Крім того, ОСОБА_4 проживає в одному будинку із свідком у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , яка є її матір`ю, а тому обвинувачена може на неї незаконно впливати.

Також, на думку суду характер вчинення злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 свідчить про її суспільну небезпеку та можливе вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

За наведеного, суд вважає, що на даний час ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу під час досудового розслідування, не зменшились та не перестали існувати, а тому можливості застосування стосовно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Покликання захисника та обвинуваченої на наявність у неї двох неповнолітніх дітей не можуть бути достатньою підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту.

Крім того, як пояснила ОСОБА_4 в судовому засіданні діти на даний час проживають з її матір`ю.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, суд з врахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України не вбачає підстав для визначення застави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.176-178, 183, 194, 197, 314-317, 331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Путивльського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на шістдесят днів, тобто до 20.07.2021 року включно.

Підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2021 року за №20000041, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, відкласти на 28.05.2021 року о 11 год. 00 хв.

В судове засідання викликати прокурора, потерпілого, обвинувачену та її захисника.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 7 днів з дня проголошення, а обвинуваченою в той же самий строк з моменту вручення її копії.

Суддя ОСОБА_1