Справа № 466/7519/20
У Х В А Л А

09 квітня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

ОСОБА_19

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні об`єднані обвинувальні акти у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000340 від 04 червня 2019 року та №0000412 від 20.05.2020 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч.2 ст. 317 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,-

в с т а н о в и л а :

29 вересня 2020 року до Шевченківського районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000340 від 04 червня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч.2 ст. 317 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України.

Крім того, 23 жовтня 2020 року на розгляд до Шевченківського районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000412 від 20.05.2020 про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Ухвалою колегії суддів Шевченківського районного суду м. Львова від 11 листопада 2020 року дані кримінальні провадження об`єднані в одне кримінальне провадження.

В підготовчому судовому засіданні від захисників ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору в зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_19 в обґрунтування клопотання зазначає, що сформоване обвинувачення в обвинувальному акті не відповідає повідомленій ОСОБА_8 підозрі від 17.09.2020, зокрема містяться протиріччя.

В судовому засіданні захисники ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 просили повернути обвинувальний акт прокурору з підстав невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, зазначених у клопотаннях.

Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 у судовому засіданні підтримали своїх захисників.

У судовому засіданні захисники ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_10 заперечували щодо задоволення клопотання захисників ОСОБА_8 - ОСОБА_20 та ОСОБА_18 про повернення обвинувального акту прокурору.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисників ОСОБА_8 - ОСОБА_20 та ОСОБА_18 , посилаючись на безпідставність та необґрунтованість вказаного клопотання у зв`язку із відповідністю обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.

Заслухавши думку учасників процесу з приводу заявленого клопотання суд приходить до висновку, що такі підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України - у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Вимоги до обвинувального акту визначені у ст. 291 КПК України. Обвинувальний акт зокрема має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В судових рішень Європейського Суду з прав людини, які стосуються формулювання обвинувачення зазначено: обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. "b" ч. 3 ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення" ( справа "Маттоціа проти Італії") .

Дослідженням обвинувального акту, встановлено, що в обвинувальному акті всупереч вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України не зазначені конкретні об`єктивні ознаки спрямованості умислу і мотиву дій конкретно щодо кожного з обвинувачених, що характеризують об`єктивну та суб`єктивну сторони правопорушень, обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 є незрозумілими.

Щодо кожного з обвинувачених відсутній виклад фактичних обставин вчинених ними кримінальних правопорушень за даними кваліфікаціями, які прокурор вважає встановленими. В цій частині обвинувачення обмежується загальними фразами без уточнення часу, місця та обставин скоєння вказаними особами кримінальних правопорушень. Зокрема, на 2-ій сторінці обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_7 , а подальше формулювання його обвинувачення стосується « ОСОБА_8 в групі з ОСОБА_7 », на 23 сторінці обвинувального акту зазначено: «продовжуючи діяльність ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 », на 29 ст. обвинувального акту весь текст обвинувачення ОСОБА_6 аналогічний формулюванню обвинувачення ОСОБА_7 , на 43 ст. обвинувального акту весь текст обвинувачення ОСОБА_8 аналогічний формулюванню обвинувачення ОСОБА_7 , на 61 ст. обвинувального акту - весь текст обвинувачення ОСОБА_10 аналогічний формулюванню обвинувачення ОСОБА_7 .

Під час доведення особам дій щодо вчинених ними злочинів саме в складі організованої групи, одним з головних обов`язків сторони обвинувачення є визначення та доведення того, в кого з фігурантів були які функції та ролі, адже це одна з найголовніших ознак організованої групи і вона потребує належного доказування. Однак вбачається, що функції та ролі, які слідчий визнав доведеними та встановленими під час досудового розслідування, і які були інкриміновані в повідомленні про підозру, суттєво різняться з тими функціями та ролями, які вказані в сформованому обвинуваченні в обвинувальному акті.

Вказане не тільки свідчить про невідповідність того, що викладене в обвинувальному акті, фактичним встановленим обставинах в кримінальному провадженні, а і про відсутність доказів, щодо встановлення всіх ознак організованої групи в даному кримінальному провадженні.

Невідповідність маси психотропної речовини - амфетаміну, в конкретно взятому злочинному епізоді, що інкримінувався на стадії досудового розслідування, і тим, що визначене як об`ємом доказування в сформованому обвинуваченні, є суттєвим порушенням кримінально-процесуального закону.

Неповнота висвітлення всіх обставин вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення в обвинувальному акті є грубим порушенням права на захист обвинувачених, адже обвинувальний акт є основним нормативним документом в кримінальному провадженні, який узагальнює всю доказову базу, зібрану слідчим під час проведення досудового розслідування, де враховуються всі правові обставини вчинення злочину, всі фактичні дані, що дають змогу в повній мірі, об`єктивно визначити правову кваліфікацію злочину, кваліфікуючі ознаки і підстави їх визначення, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини злочину. Невідповідність даних, що містяться в обвинувальному акті, фактичним даним, що були встановлені під час досудового розслідування, не роз`яснення в акті підстав визначення саме такої правової кваліфікації злочину, не дають можливість в повній мірі розуміти всі обставини, докази, правові визначення та кваліфікації, що були зроблені стороною обвинувачення, в свою чергу є порушення принципів змагальності та рівності сторін процесу.

Даний обвинувальний акт не деталізований, в ньому не належним чином викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, зокрема, підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення з відображення часу, місця, способу та інших обставин вчиненого правопорушення. Неконкретність обвинувачення порушує права обвинуваченого на захист вже з моменту надання йому копії обвинувального акта, так як захищатися від неконкретного обвинувачення неможливо, з урахуванням ст. 42 КПК України, яка передбачає, що обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.

Обвинувальний акт є основним нормативним документом в кримінальному провадженні, який узагальнює всю доказову базу, зібрану слідчим під час проведення досудового розслідування, де враховуються всі правові обставини вчинення злочину, всі фактичні дані, що дають змогу в повній мірі, об`єктивно визначити правову кваліфікацію злочину, кваліфікуючи ознаки і підстави їх визначення, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини злочину. Невідповідність даних, що містяться в обвинувальному акті, фактичним даним, що були встановлені під час досудового розслідування, не дають можливість стороні захисту в повній мірі розуміти всі обставини, докази, правові визначення та кваліфікації, що були зроблені стороною обвинувачення, що ставить сторону захисту під час судового розгляду справи не в рівні умови зі стороною обвинувачення, а це в свою чергу є порушення принципів змагальності та рівності сторін процесу.

Невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, на думку суду, позбавляє обвинувачених права на належний правовий захист.

Враховуючи наведене, вимоги ст. 314 КПК України, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт слід повернути прокурору.

Керуючись ст. ст. 291, 314, КПК України , колегія суддів,-

постановила:

клопотання захисників ОСОБА_19 та ОСОБА_18 задовольнити.

Об`єднані обвинувальні акти у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000340 від 04 червня 2019 року та №0000412 від 20.05.2020 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч.2 ст. 317 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України повернути прокурору - для приведення обвинувального акта у відповідність з вимогами ст.291 КПК України.

На ухвалу учасниками судового процесу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3