Єдиний унікальний номер 185/2230/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2021 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000110 від 10.02.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина

України, з повною середньою освітою, непрацюючого,

неодруженого, який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 та проживає за адресою:

АДРЕСА_2 ,

раніше судимого:

- 01.07.2009 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ч.2, ст. 186, ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі.

Звільнений умовно достроково 01.02.2011 року з Криворізької ВК

Дніпропетровської області;

- 29.03.2012 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.

75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2

роки;

- 30.05.2012 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ч. 2, ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 28.09.2012 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ч.2, ст.186, ч.2, ч.3 ст. 185, ч.2, ст. 263, ч.1, ст. 70 КК України до 4

років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України вказаним

покаранням поглинуто покарання за вироком від 30.05.2012 року. На підставі

ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 місяць за вироком

від 29.03.2012 року та засуджено до відбування покарання строком на 4 роки

та 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 11.03.2016 року із Синельниківської

ВК Дніпропетровської області № 94 по відбуттю строку покарання;

- 08.06.2017 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ч. 2, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений

16.01.2020 року із Софіївської ВК Запорізької області № 55 по відбуттю строку

покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

06.02.2021 року, о 03.30 год. ОСОБА_3 , зайшов до приміщення АЗК «WOG» по вул. Лінійній, 2-а, села Богуслав, Павлоградського району, Дніпропетровської області де, перебуваючи деякий час, побачив на прилавку набір інструментів марки LEMANSO LTL10015 в пластиковому кейсі, в цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, о 03.42 год. скориставшись тим, що контроль зі сторони власника майна відсутній, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і він діє ніким не поміченим, таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав набір інструментів марки LEMANSO LTL10015 в пластиковому кейсі, що належить ТОВ «Вест Петрол Маркет». В послі дуючому ОСОБА_3 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив ТОВ «Вест Петрол Маркет» матеріальний збиток на суму 244, 16 грн.

Крім того, ОСОБА_3 05.02.2021 року, знаходячись у приміщенні кафе «У баби Каті» по вул. Дніпровській 409, м. Павлоград, Дніпропетровської області, побачив сумку та припустив, що у ній можуть знаходитися матеріальні цінності, саме тоді у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що контроль зі сторони власника майна відсутній, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і він діє ніким не поміченим, переконавшись в тому, що в ній перебуває музичне обладнання, діючи таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав вказану сумку, в якій знаходилася лазерна установка «Big Dipper» F090RG та генератор диму «Big Design» ВК012В, що належали ОСОБА_5 . В послідуючому ОСОБА_3 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд. ОСОБА_3 спричинив ТОВ «Вест Петрол Маркет» матеріальний збиток на загальну суму 2190,22 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та на запитання суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден. Додав, що дійсно 06.02.2021 року по вул. Лінійній м. Павлограда в приміщенні АЗК «WOG» він викрав кейс з інструментами, а також 05.02.2021 року в кафе «У баби Каті» м. Павлограда він викрав сумку з музичним обладнанням. У скожному він щиро кається та шкоду відшкодував частково.

Допитавши обвинуваченого, суд вважає, що він винний у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Його дії кваліфікуються за ч.2 ст. 185 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, раніше судимий, не працює, не одружений, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характерезується негативно, вину визнав у повному обсязі, шкоду відшкодував частково.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженним, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , ступінь тяжкості вчиненого злочину, відношення останнього до того, що сталося, а також те, що шкоду відшкодовано частково, суд вважає, що його виправлення можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим принципом верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1253 (одна тисяча двісті п`ятдесят три) грн. 80 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не заявлений.
Речові докази у кримінльному провадженні: генератор диму «Big Design» ВК012В сірого кольору та лазерну установку «Big Dipper» F090RG, які передані ОСОБА_5 залишити останньому за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 1253 (одна тисяча двісті п`ятдесят три) грн. 80 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді цілодобового домашнього арешту не продовжувався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1