Справа № 308/9006/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі: слідчого ОСОБА_3 , третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому удовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000174 від 18.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий Слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000174 від 18.05.2021 за яким просить: накласти арешт у вигляді заборони розпорядження та користування, у тому числі шляхом заборони на проведення будь-яких будівельних та земляних робіт, на земельну ділянку, яка є речовим доказом у кримінальному провадженні з кадастровим номером :24:001:0592, площею 0,5179 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, яка перебуває у власності ОСОБА_4 , та розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив наступне.
В ході досудового розслідування встановлено, що 30.12.2020 Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради виданий Наказ за №309-М, яким затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку із вбудованими приміщеннями комерційного призначення» по АДРЕСА_2 . Вказана адреса містобудівних умов та обмежень є фактично адресою земельної ділянки в місті Ужгороді Закарпатської області за кадастровим номером :24:001:0592, площею 0,5179 га по Слов`янській набережній, 31.

Органом досудового розслідування вбачається те, що в діях посадових осіб Ужгородської міської ради, якими незаконно видано дозвільні документи щодо забудови земельної ділянки за кадастровим номером :24:001:0592, а також незаконно змінено її цільове призначення, вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а тому вказана земельна ділянка являється предметом кримінального правопорушення та у відповідності до ст. 98 КПК України, має значення речового доказу.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка за кадастровим номером :24:001:0592 площею 0,5179 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, перебуває у власності ОСОБА_4 .

На підставі вищевикладеного, та з метою запобігання вчинення будь-яких дій спрямованих на приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, а саме земельної ділянки за кадастровим номером :24:001:0592, площею 0,5179 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та являється предметом кримінального правопорушення та у відповідності до ст. 98 КПК України, має значення речового доказу, а також з метою вжиття заходів щодо недопущення незаконного проведення будівництва на даній земельній ділянці шляхом проведення земляних, будівельних, ремонтних чи інших робіт, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на дане майно, що й зумовило звернення до слідчого судді із зазначеним клопотанням.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив слідчого суддю його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 просили відмовити у задоволенні зазначеного клопотання з підстав, зазначених у письмових поясненнях.

Заслухавши слідчого, третю особу, щодо майна якої вирішується питання про арешт та її представника, дослідивши докази, подані сторонами, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000174 від 18.05.2021 року, Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні із попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 364 КК України із наступним коротким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 18.05.2021 до Закарпатської обласної прокуратури надійшов рапорт старшого оперуповноваженого ВКБОЗ УСБУ в Закарпатській області про те, що посадові особи Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради за отримання неправомірної винагороди, в порушення встановленої Генеральним планом зональної території міста Ужгорода, в межах вулиці Воз`єднання, Миколи Бобяка, Володимирської, Михайла Драгоманова видали та погодили містобудівні умови будівництва багатоквартирного житлового будинку із вбудованими приміщеннями комерційного призначення висотою 40 метрів забудови від найнижчої планувальної відмітки землі до верхньої конструктивної відмітки даху будівлі та 53% забудови території земельної ділянки за кадастровим номером :24:001:0592.
Слідчий в обґрунтування клопотання зазначив, що в ході досудового розслідування встановлено, що 30.12.2020 Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради виданий Наказ за №309-М, яким затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку із вбудованими приміщеннями комерційного призначення» по вул. Возз`єднання 19. Вказана адреса містобудівних умов та обмежень є фактично адресою земельної ділянки в місті Ужгороді Закарпатської області за кадастровим номером :24:001:0592, площею 0,5179 га по Слов`янській набережній, 31.

Згідно ст. 114 Земельного кодексу України санітарно-захисні зони створюються навколо об`єктів, які є джерелами виділення шкідливих речовин, запахів, підвищених рівнів шуму, вібрації, ультразвукових і електромагнітних хвиль, електронних полів, іонізуючих випромінювань тощо, з метою відокремлення таких об`єктів від територій житлової забудови. У межах санітарно-захисних зон забороняється будівництво житлових об`єктів, об`єктів соціальної інфраструктури та інших об`єктів, пов`язаних з постійним перебуванням людей.

Генеральним планом міста Ужгород, який затверджено 04.06.2004 ХІХ сесією ІV скликання рішенням № 313, що діяв на момент вчинення злочину, встановлено на територію земельної ділянки за кадастровим номером :24:001:0592, зону підприємства 5-го класу шкідливості (ТОВ «ГРОКЛІН-КАРПАТИ»), що передбачає санітарно-захисну зону, яка відокремлює промислове підприємство від житлової забудови до 50 метрів.

Водночас, будівництво здійснюється впритул до вищевказаного підприємства, без дотримання санітарно-захисної зони, що було проігноровано працівниками Ужгородської міської ради.

Окрім цього, відповідно до детального плану території, обмеженої вулицями Возз`єднання, Миколи Бобяка, Володимирською, Михайла Драгоманова, затвердженого рішенням L сесії Ужгородської міської ради VII скликання №2064 від 23.07.2020, який є чинним на момент вчинення злочину, висота забудови на даній території не може перевищувати 9 поверхів, що також проігноровано посадовим особами Ужгородської міської ради та незаконно видано обмеження по висоті на 12 поверхів.

При цьому, вимоги до забудови встановлено таблицею 6.2 пункту 6.1.14 Державних будівельних норм Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» передбачені показники граничних намірів забудови земельної ділянки згідно яких максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки при розміщенні житлового будинку (понад 11 поверхів) становить не більше 30%, що також проігноровано посадовими особами Ужгородської міської ради та незаконно видано обмеження в 53% забудови земельної ділянки з кадастровим номером :24:001:0592. Вказаний відсоток забудови не дозволяє дотриматись санітарно - захисної зони.

Також встановлено, що згідно містобудівного розрахунку із техніко-економічними показниками «Будівництва багатоквартирного будинку із вбудованими приміщеннями комерційного призначення по Слов`янській набережній, 31 в м. Ужгород» під`їзд до земельної ділянки з кадастровим номером :24:001:0592, площею 0,5179 га здійснюється з Слов`янської набережної, однак між даною земельною ділянкою та дорогою по Слов`янській набережній, розташована земельна ділянка з кадастровим номером :24:002:0232 площею 0,2124 га, що перебуває в комунальній власності. Таким чином встановлено, що проїзд до земельної ділянки з кадастровим номером :24:001:0592, площею 0,5179 га, взагалі відсутній, що свідчить про незаконність зімни її цільового призначення з 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості на 02.10 Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури.

Видачі містобудівних умов передувало незаконне відчуження земельної ділянки за кадастровим номером :24:001:0592, площею 0,5179, що може свідчити про наявність попередньої змови між службовими особами Ужгородської міської ради, забудовником (TSM Group) та колишнім виконавчим директором ТОВ «ГРОКЛІН-КАРПАТИ» громадянином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Так, після зупинення основної господарської діяльності ТОВ «ГРОКЛІН-КАРПАТИ», вказаному іноземцю було видано довіреність, на розпорядження майном вказаного товариства. Користуючись службовим становищем вказаний вище керівник, виконуючи при цьому свої посадові обов`язки, уклав договір купівлі - продажу зазначеної вище земельної ділянки зі своєю дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за яким вона набула право власності. Підтвердженням вказаного є набуття за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 27.03.2020, що посвідчений нотаріусом ОСОБА_8 та зареєстрований за №1394, його дружиною ОСОБА_7 . Водночас, ОСОБА_9 вказану земельну ділянку отримано у спільну сумісну власність з огляду на ч.3 ст. 61 СК України та ч.3 ст. 368 ЦК України, які вказують про автоматичність набуття спільної сумісної власності на майно іншим з подружжя, при укладенні правочину членом подружжя. Таким чином, фактично ОСОБА_9 продав земельну ділянку за кадастровим номером :24:001:0592, площею 0,5179 га, сам собі. ОСОБА_7 відчужила земельну ділянку з кадастровим номером :24:001:0592, площею 0,5179 га по Слов`янській набережній, 31, на користь ОСОБА_4 згідно договору купівлі-продажу від 14.04.2021 року за №512, що посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_10 . Передувало цьому укладення договору від 20.05.2020 року між ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стосовно намірів та оренди земельної ділянки промислового призначення в місті Ужгороді, Закарпатській області, за кадастровим номером :24:001:0592, площею 0,5179 га по Слов`янській набережній, 31.

Окрім цього встановлено, що на вказаній земельній ділянці з кадастровим номером :24:001:0592, площею 0,5179 га, вищевказаними особами, здійснюється будівництво житлового комплексу «Uzh Towers», в якому на даний час активно проводиться продаж житлової та комерційної нерухомості.

Згідно ст. 17 Закону країни «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про основи містобудування» містобудівна документація - затверджені текстові і графічні матеріали, якими регулюється планування, забудова та інше використання територій. Містобудівна документація є основою для вирішення питань щодо розташування та проектування нового будівництва, здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів містобудування та упорядкування територій.

Статтею 2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що планування і забудова територій - діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає зокрема, обґрунтування розподілу земель за цільовим призначенням та встановлення режиму забудови територій, на яких передбачено провадження містобудівної діяльності.

За статтею 5 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що вимоги містобудівної документації є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами містобудування.

Статтею 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

При цьому право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації (ст. 26 Закону країни «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Враховуючи вищенаведене, органом досудового розслідування вбачається те, що в діях посадових осіб Ужгородської міської ради, якими незаконно видано дозвільні документи щодо забудови земельної ділянки за кадастровим номером :24:001:0592, а також незаконно змінено її цільове призначення, вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а тому вказана земельна ділянка являється предметом кримінального правопорушення та у відповідності до ст. 98 КПК України, має значення речового доказу.

Частина 2 статті 364 КК України встановлює кримінальну відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.
При цьому службове зловживання відноситься до злочинів із матеріальним складом і за ч. 2 ст. 364 КК України визнається закінченим із моменту спричинення тяжких наслідків.
За загальноприйнятим визначенням предметом злочину вважаються будь-які речі та тіла матеріального світу, а також інтелектуальні і матеріальні цінності, впливаючи на які, винна особа завдає шкоди охоронюваним законом суспільним відносинам.
Якщо в конкретній кримінально-правовій нормі відсутня вказівка на предмет, то такі злочини називаються безпредметними. Наприклад, предмет злочину відсутній у таких злочинах, як умисне тяжке тілесне ушкодження (ст. 121 КК), зловживання владою або службовим становищем (ст. 364 КК), порушення законів та звичаїв війни (ст. 438 КК) і т.д.
Тому слідчий суддя не погоджується із слідчим, що земельна ділянка є предметом злочину за ч. 2 ст. 364 КК України, проте погоджується із доводами, що зазначена земельна ділянка містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з огляду на наступне.
Слідчий просить слідчого суддю накласти арешт на земельну ділянку з метою збереження речових доказів.
За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ч. 3 5 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку арешту майна з метою забезпечення: збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
За постановою від 15.07.2021 року було визнано у матеріалах досудового розслідування № 0000174 від 18.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, в якості речового доказу об`єкт нерухомого майна, земельну ділянку з кадастровим номером :24:001:0592, оскільки органом досудового розслідуванні встановлено, що в діях посадових осіб Ужгородської міської ради, якими незаконно видано дозвільні документи щодо забудови земельної ділянки з: кадастровим номером :24:001:0592, а також незаконно змінено її цільове призначення, вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а тому вказана земельна ділянка являється предметом кримінального правопорушення та у відповідності до ст. 98 КПК України, має значення речового доказу. Земельну ділянку з кадастровим номером :24:001:0592, площею 0,5179 га, визнати речовим доказом у кримінальному провадженні, яка по своїй суті є матеріальним об`єктом, який буде використано як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також являється предметом, який був об`єктом кримінально протиправних дій.

В обґрунтування підозри щодо вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 364 КК України слідчим надані слідчому судді наступні докази: містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, затверджені Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради за наказом від 30.12.2020 року № 309-М, видані на ім`я ОСОБА_12 та ОСОБА_11 на земельну ділянку із кадастровим номером :24:001:0592; наказ Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 30.12.2020 року № 309-М «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва»; викопіювання з топографічної карти; витяг з детального плану території, обмеженої АДРЕСА_2 , Миколи Бобяка, Володимирською, Михайла Драгоманова, затвердженого рішенням L сесії Ужгородської міської ради VІІ скликання № 2064 від 23.07.2020; витяг з Державного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :24:001:0592; кадастровий план земельної ділянки з кадастровим номером :24:001:0592; опис меж земельної ділянки; договір оренди землі від 20.05.2020 року; містобудівний розрахунок із техніко економічними показниками «Будівництво багатоквартирного будинку із вбудованими приміщеннями комерційного призначення по набережній Слов`янській, 31 в м. Ужгород»; заява ОСОБА_12 без дати; викопіювання з детального плану території і районі АДРЕСА_3 , із змінами затвердженого 23.07.2020 року L сесією VІІ скликання рішенням № 2064; викопіювання із генплана міста Ужгорода затвердженого 04.06.2004 року XIX сесією IV скликання рішенням № 313; викопіювання із генплана міста Ужгорода затвердженого 04.06.2004 року XIX сесією IV скликання рішенням № 313; лист від 30.06.2021 року № 58/14/1945; план зонування території м. Ужгород.

Аналогічні докази були подані суду і власником майна в обґрунтування своїх заперечень.

Слідчий також в ході розгляду клопотання повідомив, що на цей час призначені ряд експертиз за вищевказаними доказами, які дозволять прийняти остаточні рішення та повідомити про підозру конкретним особам, або закрити кримінальне провадження.

Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважає їх достатніми для визначення поняття існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 364 КК України, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування.
Слід також зазначити, що задля вирішення питання щодо арешт майна саме з метою збереження речових доказів не вимагається повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення конкретній особі.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.06.2021 року № 260757030 земельна ділянка з кадастровим номером :24:001:0592 належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , була передана в іпотеку згідно договору від 14.04.2021 року та перебуває під забороною через іпотеку на строк до 20.05.2023.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З огляду на викладене слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість зазначеного клопотання, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що земельна ділянка з кадастровим номером :24:001:0592 є доказом кримінального правопорушення, має ознаки речового доказу у цьому кримінальному провадженні, оскільки містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; за постановою слідчого від 15.07.2021 року була визнана речовим доказом у цьому кримінальному провадженні; такий арешт відповідає меті запобігання можливості її відчуження та за його допомогою може бути виконане завдання із проведення експертиз та документування цього кримінального правопорушення.
Проте слідчий суддя не погоджується із доводами слідчого про необхідність накласти арешт у вигляді заборони користування, у тому числі шляхом заборони на проведення будь-яких будівельних та земляних робіт, на цю земельну ділянку, оскільки слідчим не доведено належними та допустимими доказами той факт, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна - ОСОБА_4 , який придбав цю земельну ділянку після винесення всіх вищезазначених рішень Ужгородською міською радою та згідно законодавства є добросовісним набувачем.

Слід також зазначити що, власник майна будучі обізнаним про наявність цього кримінального провадження самостійне несе ризики продовження проведення будь-яких будівельних та земляних робіт на цій земельній ділянці, оскільки при пред`явленні цивільного позову до нього у подальшому, його може бути зобов`язано судом знести самочинне будівництво та відновити попередній стан земельної ділянки. Такі ризики є частиною його підприємницької діяльності, з огляду також на той факт, що жоден із наданим ним дозволів не видавався на його ім`я, а як він повідомив слідчому судді під час розгляду цього клопотання, на цей час не існує жодного договору суперфіцію між ним та забудовниками на ім`я яких видані ці дозволи.
З огляду на викладене слід частково задовольнити клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст. 131-132, 170, 171-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт у вигляді заборони розпорядження земельною ділянкою, яка є речовим доказом у кримінальному провадженні з кадастровим номером :24:001:0592, площею 0,5179 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури, яка перебуває у власності ОСОБА_4 , та розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
В задоволенні решти клопотання відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1