Провадження № 11-кп/4820/493/21
Категорія: ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 187 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2021 року Колегія суддів Хмельницького апеляційного суду в складі:
судді - доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Хмельницькому, апеляційну скаргу обвинуваченого - за ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 187 КК України ОСОБА_8 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2020 року,-

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого як фізична особа - підприємець, раніше судимого:
- 24.04.2013 р. Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст. 187 ч. 1, 187 ч. 4, 70 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого з місць позбавлення волі 21.04.2017 р. на підставі ст. 81 КК України, умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 8 днів,
визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 129, ч. 2 ст. 187 КК України і призначено покарання:
-за ч. 1 ст. 129 КК України 2 (два) роки обмеження волі;
-за ч. 2 ст. 187 КК України 8 (вісім) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
В силу ч.ч. 1, 3 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого основного покарання більш суворим, визначено ОСОБА_8 покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
Згідно зі ст. 71 КК України до визначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24.04.2013 р. і призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.
Зараховано ОСОБА_8 в строк відбуття основного покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 03.09.2018 р. до дня вступу вироку в законну силу включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 2860 грн. процесуальних витрат.
Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду від 25 травня 2020 року вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2020 року щодо ОСОБА_8 залишено без змін, а апеляційна скарга останнього без задоволення.
Постановою колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 26 травня 2021 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_10 задоволено частково. Ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 25 травня 2020 року стосовно ОСОБА_8 скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 24 липня 2021 року включно.
За вироком суду, ОСОБА_11 03 вересня 2018 року близько 01 год. 30 хв., перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , погрожував вбивством ОСОБА_12 за наступних обставин.
Так, у вищевказаних місці та час ОСОБА_8 , тримаючи в руці предмет за зовнішніми ознаками схожий на пістолет із глушником, помітив незнайомого йому ОСОБА_12 та вирішив викликати в останнього реальне побоювання за своє життя.
З цією метою ОСОБА_8 , наблизившись до ОСОБА_12 , на відстань витягнутої руки, направив у верхню частину тулуба, останнього, предмет за зовнішніми ознаками схожий на пістолет із глушником, та, діючи умисно, усвідомлюючи, що погрожує вбивством і ця погроза здатна викликати у потерпілого побоювання за своє життя, оскільки у ОСОБА_12 були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, а також бажаючи цього, ОСОБА_8 висловив на адресу потерпілого ОСОБА_12 погрозу фізичної розправи (вбивства), а саме вистрелити в нього, якщо той не виконає його вказівки сісти на землю, на що ОСОБА_12 , в обстановці, в якій він знаходився, сприйнявши як реальну погрозу щодо позбавлення його життя, почав втікати, в напрямку зупинки громадського транспорту «Районна лікарня», де в подальшому викликав працівників поліції.
За погрозу вбивством, при якій у потерпілого були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, ОСОБА_11 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 1 ст. 129 КК України.
Окрім цього ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, на шлях виправлення не став та вчинив аналогічне кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, 03 вересня 2018 року близько 01 год. 45 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_3 , маючи при собі предмет, за зовнішніми ознаками схожий на пістолет із глушником, помітив незнайомого йому ОСОБА_13 та вирішив заволодіти його майном.
Тоді ж, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 наздогнав ОСОБА_13 та, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, погрожуючи предметом за зовнішніми ознаками схожим на пістолет із глушником, напав на останнього, а саме різко, впритул, наблизився до ОСОБА_13 , направив на нього предмет за зовнішніми ознаками схожим на пістолет із глушником та, наказавши стати на коліна, висловив погрозу позбавити життя, якщо він не віддасть особисте майно, на що ОСОБА_13 передав ОСОБА_8 належний йому гаманець марки «Р.Т.К. - 1», який матеріальної цінності для нього не становить, з грошовими коштами в сумі 351 грн., а також ОСОБА_8 вихопив з руки ОСОБА_13 належний, останньому, мобільний телефон марки «Honor» моделі «6Х» вартістю 2722 грн. 70 коп., у пластиковому чохлі вартістю 200 грн. та з двома SIM-картками операторів мобільного зв`язку, які матеріальної цінності для потерпілого не становлять. Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_8 , після сутички з ОСОБА_13 , якому наніс один удар ногою в обличчя, пішов з місця події.
Таким чином ОСОБА_8 , діючи з метою заволодіння чужим майном, шляхом нападу, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, незаконно заволодів належним ОСОБА_13 майном та грошовими коштами на загальну суму 3273 грн. 70 коп., чим заподіяв, останньому, майнової шкоди на вказану суму.
За напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого особою, яка раніше вчинила розбій, ОСОБА_11 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 2 ст. 187 КК України.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок місцевого суду скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку з недоведеністю його вини, на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України.
Вважає, що висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази його вини, у вчиненні інкримінованих йому злочинів.
Вказує, що суд не дав належної правової оцінки показанням потерпілих і свідків, адже потерпілий ОСОБА_12 не вказував на те, що невідомий погрожував йому вбивством, а потерпілий ОСОБА_13 показав, що рухаючись за обвинуваченим, щоб повернути собі телефон, сумка весь час була у нього, побачивши автомобіль, кинув сумку в його сторону.
Крім того, наголошує на тому, що суд визнав недопустимим доказ доказ протокол пред`явлення потерпілому ОСОБА_12 осіб для впізнання за фотознімками від 13.09.2018 року.
Також зазначає, що протокол пред`явлення потерпілому ОСОБА_13 осіб для впізнання від 03.09.2018 року є недопустимим доказом, оскільки він не містись опису зовнішнього вигляду та прикмет, за якими потерпілий мав впізнати особу.
Вказує, що стороною обвинувачення йому не були відкритті матеріали досудового розслідування, а в протоколі про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 26.09.2018 року не його підписи.
В доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_8 просить повторно дослідити протокол огляду місця події від 03.09.2018 року, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03.09.2018 року, протокол пред`явлення особи для впізнання від 03.09.2018 року, висновок експерта від 25.06.2019 року №1754/19-26 за результатами проведення комплексної судово-почеркознавчої та технічної експертизи документів по матеріалах кримінального провадження №686/23029/18 по обвинуваченню ОСОБА_8 , оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам, та неправильно застосувано Закон України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, та кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 187 КК України, при наведених у вироку обставинах, підтверджуються зібраними в справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази його винуватості у вчиненні інкримінованих злочинів, є необгрунтованими.

Ці заперечення проти звинувачення детально розглядались апеляційним судом та спростовані наступними доказами.

Так, обвинувачений ОСОБА_11 вину в інкримінованих злочинах не визнав та пояснив, що 03 вересня 2018 року він перебував в м. Хмельницькому, куди приїхав до своєї дівчини.
Із показань свідка ОСОБА_14 , в судовому засіданні першої інстанції, яка є дівчиною обвинуваченого, слідує, що 02 вересня 2018 року вона зустрічалась із ОСОБА_11 , якого залишила близько 22 год. у центральній частині міста. ОСОБА_11 був одягнутий у чорний спортивний костюм, кепку та мав наплічну сумку.
Проте, такі показання обвинуваченого в суді першої інстанції заперечили потерпілі від злочинів.

Так потерпілий ОСОБА_12 підтвердив, що 03 вересня 2018 року близько 01 год. 30 хв. він повертався додому, проходячи неподалік будинку АДРЕСА_2 , відчув поштовх, обернувся, побачив невідомого чоловіка високого зросту, худорлявого, з бородою, в чорному одязі, з сумкою, який тримав в руці пістолет із глушником, направив його у його сторону та погрожував вистрелити, якщо він не виконає його вказівки сісти на землю. Сприйнявши це як реальну загрозу його життю та здоров`ю, він почав втікати в напрямку районної лікарні, де, в подальшому, викликав працівників поліції, яким повідомив про подію та прикмети невідомого йому на той час чоловіка. При цьому, в суді першої інстанції він вказав на обвинуваченого ОСОБА_8 , як на особу, яка погрожувала його життю та здоров`ю предметом за зовнішніми ознаками схожим на пістолет при зазначених обставинах.
За показаннями потерпілого ОСОБА_13 03 вересня 2018 року близько 02 год. він проходив по вул. Депутатській, в м. Хмельницькому, де його випередив обвинувачений ОСОБА_8 , направив на нього пістолет із глушником та, погрожуючи ним, наказав стати на коліна, висловлюючи погрозу позбавлення життя, а саме вистрелити в голову, якщо він не віддасть особисте майно. Він віддав ОСОБА_8 свій гаманець з грошовими коштами в сумі 351 грн., але останній забрав у нього з руки мобільний телефон марки «Honor» моделі «6Х» у пластиковому чохлі, який поклав собі у кишеню кофти. Після чого, ОСОБА_8 , заволодівши вказаними речами та грошовими коштами, наніс йому удар ногою в голову. Він у відповідь наніс удар рукою ОСОБА_8 , який випустив з рук пістолет та гаманець, але через деякий час пістолет підняв та продовжив ним погрожувати, вимагаючи не наближатись. Гаманець пізніше він підняв та повернув собі. Під час сутички він вихопив у обвинуваченого його сумку. ОСОБА_8 пішов у напрямку «пожежної частини», він його переслідував, побачив автомобіль патрульної поліції, кинув в напрямку обвинуваченого його сумку та пішов до автомобіля поліцейських, яким повідомив про скоєний відносно нього злочин і поліцейські наздогнали та затримали ОСОБА_8 .
Такі обставини розбійного нападу потерпілий ОСОБА_13 підтвердив під час проведення слідчого експерименту, що зафіксовано у протоколі проведення цієї слідчої дії та додатку до нього відеозаписі (т. 1 а.с. 142-144).
Показання потерпілих узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які є поліцейськими Управління патрульної поліції в Хмельницькій області і, у встановлений день, час та місці, знаходились неподалік місця події.

Об`єктивно вина обвинуваченого ОСОБА_8 , у вчиненні цих злочинів даними підтверджується :
- протоколу прийняття заяви потерпілого ОСОБА_12 про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до якого, останній просив прийняти міри до невідомої особи, яка 03 вересня 2018року близько 01год.30 хв., неподалік будинку АДРЕСА_2 , предметом, схожим на пістолет із глушником, погрожувала йому вбивством, вказану особу впізнати зможе (т. 1 а.с. 165);
- даними протоколу прийняття заяви потерпілого ОСОБА_13 про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до якого, останній просив прийняти міри до невідомої особи, яка 03 вересня 2018 року близько 01 год. 54 хв., неподалік будинку АДРЕСА_3 , вчинила на нього збройний напад, а саме, погрожуючи предметом, ззовні схожим на пістолет, заволоділа належними йому мобільним телефоном «Honor 6Х» з чохлом, цю особу впізнати зможе (т. 1 а.с. 92).;
- даними протоколу огляду місця події та додатку до нього (відеозапису), з якого слідує, що неподалік домогосподарства, по АДРЕСА_4 , у ОСОБА_8 , який був одягнутий в чорний спортивний костюм, темну кепку та мав бороду, було виявлено і вилучено зокрема: наплічну сумку, предмет за зовнішніми ознаками схожий на пістолет із глушником, патроном в патроннику та зведеним курком, а також з кишені кофти мобільний телефон марки «Honor» (т. 1 а.с. 94-95);
- даними відеозаписів із нагрудних відео реєстраторів працівників патрульної поліції, відповідно на яких зафіксований факт повідомлення потерпілого ОСОБА_12 про вищевказану подію поліцейським та затримання ОСОБА_8 , на яких також видно як до місця полії підійшов потерпілий ОСОБА_13 та повідомив про вчинення на нього нападу затриманою особою. (т. 1 а.с. 113).

Потерпілий ОСОБА_13 , під час пред`явлення осіб для впізнання, впізнав та вказав на обвинуваченого ОСОБА_8 який за зростом та виглядом є повністю схожою особою, яка вчинила на нього розбійний напад, у зазначеному місці та часі, що зафіксовано протоколом проведення слідчої дії (т. 1 а.с. 138-141).

Відповідно до даних висновку експерта № 3.1-0138:18 від 13.09.2018 року, вилучений у ОСОБА_8 , після його затримання, предмет із приєднаним елементом циліндричної форми - є самозарядним пістолетом калібру 9мм.Р.А.К., виготовленим шляхом переробки саморобним способом (видалення заглушки) сигнального (стартового) пістолета «EKOL Р29 Rev.II», № НОМЕР_1 , калібру 9ммР.А.К., виробництва Туреччини, придатний до проведення неодноразових пострілів, способом роздільного заряджання, з використанням шумових пістолетних патронів калібру 9 ммР.А. та снарядів у вигляді свинцевих кульок, діаметром 7,8 мм та масою 2,6 г, однак стріляні кулі не володіють достатньою вражаючою здатністю для того, щоб заподіяти людині чи тварині небезпечні для життя або смертельні ушкодження, в зв`язку з чим, до вогнепальної зброї не відноситься, придатний до проведення пострілів. Патрон до боєприпасів не відноситься, є шумовим, пістолетним патроном, калібру 9мм.Р.А. (т. 1 а.с. 127-133).
Даними письмової заяви потерпілого ОСОБА_13 підтверджується добровільна видача працівникам поліції гаманця з грошовими коштами в сумі 351 грн.
Крім того, винуватість обвинуваченого підтверджується даними протоколу огляду та постанови про визнання речовими доказами (т. 1 а.с. 114-120), даними висновку товарознавчої експертизи № 12.1-0635:18 від 11.09.2018 року щодо вартості мобільного телефону марки «Honor» моделі «6Х» 2722 грн. 70 коп. (т. 1 а.с. 105-109), даними довідки ТОВ «Мобіжук» про вартість пластикового чохла до вказаного мобільного телефону 200 грн. (т. 1 а.с. 110), речовими доказами мобільним телефоном марки «Honor» моделі «6Х», предметом за зовнішніми ознаками схожим на пістолет з глушником та патроном, наплічною сумкою, які були вилучені, під час затримання обвинуваченого ОСОБА_8 , та зафіксовані даними протоколу огляду (т. 1 а.с. 96-97).
Вказані докази підтверджують, в сукупності, винуватість ОСОБА_8 , узгоджуються між собою та підтверджують фактичні обставини обвинувачення, є послідовними, оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України на предмет належності, допустимості та достовірності.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що інкримінованих кримінальних правопорушень він не вчиняв, зокрема потерпілому ОСОБА_12 вбивством не погрожував, розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_13 не вчиняв, перевірені апеляційною інстанцією і не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються доказами по справі, зокрема показаннями потерпілих, які прямо вказали на обвинуваченого як на особу, що вчинила погрозу вбивством та розбійний напад, показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які затримали обвинуваченого ОСОБА_8 , фактично, одразу після вчинення ним розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_13 , у якого було вилучено знаряддя вчинення злочину предмет за зовнішніми ознаками схожий на пістолет із глушником та мобільним телефоном, який належить потерпілому ОСОБА_13 .
Крім того, показання потерпілих та свідків є послідовними, узгоджуються між собою, та, зокрема, з даними протоколу огляду місця події та відеозаписів із нагрудних відеореєстраторів поліцейських, відповідно до яких, у ОСОБА_8 , після його затримання, вилучено знаряддя вчинення злочинів предмет за зовнішніми ознаками схожий на пістолет із глушником та мобільний телефон, який належить потерпілому ОСОБА_13 , а тому у колегія суддів не має підстав не довіряти таким доказам та ставити їх під сумнів.
Доводи обвинувачення про те, що кримінальне провадження фабрикувано щодо нього, він непричетний до вчинення цих злочинів, суд апеляційної інстанції відхиляє і розцінює як спосіб уникнути від відповідальності за фактично вчинене та покарання за скоєне.
Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого на те, що стороною обвинувачення йому не відкриті матеріали досудового розслідування відповідно до положень ст. 290 КПК України, на думку колегієї суддів є безпідставними, оскільки спростовується дослідженими матеріалами кримінального провадження, зокрема даним протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 26 вересня 2018 року.
Твердження обвинуваченого про те, що він не підписував зазначений протокол, спростовуються показаннями слідчого СВ ПЗВП Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_18 , який в судовому засіданні першої інстанції показав, що відомостями з журналу обліку ув`язнених, виведених у слідчі кабінети та повідомленням ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» про відвідування слідчим ОСОБА_18 , підтверджується, що ув`язненого ОСОБА_8 , 26.09.2018 року, в період часу з 10 год. 45 хв. по 12 год. 30 хв., виводили з метою ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (т. 1 а.с. 187-193, 214-216), даними висновку експерта № 1754/19-26 (№ 1858-1860/19-26) від 25.06.2019 року, результатами проведення комплексної судово-почеркознавчої та технічної експертизи документів, та особистим підписом у відповідних графах ним засвідчено, Крім того, копію всіх матеріалів кримінального провадження він отримав та зі змістом трьох оптичних носіїв ознайомлений. З матеріалами кримінального провадження убачається, що часу на ознайомлення у ОСОБА_8 було достатньо, в графі «З протоколом ознайомлений», у вищевказаному протоколі про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 26.09.2018 року, підписи виконані самим ОСОБА_8 , але з навмисною зміною ознак свого почерку, що підтверджено даними висновку експерта, який проводив комплексну судово-почеркознавчу експертизу і підстав не довіряти у суду немає.
Доводи обвинуваченого щодо недопустимості - протоколу пред`явлення потерпілому ОСОБА_13 осіб для впізнання від 03.09.2020 року, оскільки не містить опису зовнішнього вигляду та прикмет, за якими потерпілий мав впізнати особу, є надуманими, так як потерпілий вказав ознаки, за якими він впізнав особу, яка вчинила розбійний напад (зріст, комплекцію тіла, риси обличчя), а в суді першої інстанції пояснив, що попередньо йому не показували особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, вказана слідча дія відповідно до ч. 7 ст. 223 КПК України проведена в присутності двох понятих, а також з участю захисника, тому такі доводи є безпідставними.
В судовому засіданні апеляційної інстанції були повторно дослідженні докази, які зазначені в доповненнях до апеляційної скарги обвинуваченого, протокол огляду місця події від 03.09.2018 року, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03.09.2018 року, протокол пред`явлення особи для впізнання від 03.09.2018 року, висновок експерта від 25.06.2019 року №1754/19-26 за результатами проведення комплексної судово-почеркознавчої та технічної експертизи документів по матеріалах кримінальної справи №686/23029/18 по обвинуваченню ОСОБА_8 , які на думку останнього не відповідають фактичним обставинам. Відомості, викладені в цих процесуальних документах та висновку експертизи не спростовують висновок суду про вчинення цього злочину саме ОСОБА_8 .
Колегія суддів приходить до висновку, що повторно дослідженні вищезазначені протоколи та висновки експертизи, в цілому, є належними, допустимими доказами, які в сукупності узгоджуються між собою та вірно оцінені судом першої інстанції відповідно до ст. 94 КПК України, підстав не довіряти їм у колегії суддів не має, тому доводи апелянта стосовно цих доказів є безпідставними.
Таким чином, викладені у апеляційній скарзі доводи обвинуваченого не знайшли свого підтвердження. Обставини, які ним наведенні не узгоджуються із матеріалами кримінального провадження. Всі докази судом, досліджені у повному обсязі, їм надано вірну оцінку, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи.

Суд обґрунтовано кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.1ст.129КК України, як погроза вбивством, при якій у потерпілого були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози (за епізодом потерпілого ОСОБА_12 ), та ч.2ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого особою, яка раніше вчинила розбій (за епізодом потерпілого ОСОБА_13 ).
Призначене ОСОБА_8 покарання відповідає зальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України.

Також, судом враховано, що ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується задовільно, раніше судимий за вчинення умисних, в тому числі особливо тяжкого, корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та через невеликий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі за попереднім вироком суду вчинив нові умисні злочини, а також тяжкість злочинів та особу винного.
З врахуванням того, що ОСОБА_8 вчинив злочини, не відбувши покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24.04.2013 р., суд обґрунтовано призначив йому остаточне покарання у відповідності до вимог ст. 71 КК України за сукупністю вироків.
З урахуванням наведеного, підстав для зміни чи скасування вироку, у межах апеляційної скарги, немає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2020 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4