Справа № 461/2638/21
Провадження № 1-кп/461/380/21
УХВАЛА

14.05.2021 року Галицький районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду в м.Львові кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Галицького районного суду м.Львова перебуває вказане об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту в період часу з 20.00 год до 07.00 год. щоденно, заборонивши йому залишати житло в зазначений час, за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Вважає, що на даний час продовжують існувати обгрунтовані ризики, передбачені ст.177 КПК України та неможливість запобігання їм шляхом застосування більш м`якого запобіжного запобіжного заходу. Зокрема, обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Обвинувачений та його захисник проти клопотання прокурора не заперечили, однак, просили змінити адресу перебування під домашнім арештом.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши надане прокурором клопотання про продовження строку домашнього арешту, встановив, що обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 25.03.2021 року під час досудового розслідування був обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту в період часу з 20.00. год до 07.00 год щоденно, із забороною залишати житло в зазначений час, на 2 місяці, тобто до 25.05.2021 року з покладенням обов`язків.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України мета застосування запобіжного заходу визначена як забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також як запобігання спробам, вчинити інші незаконні дії, в т.ч. переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчим суддею під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу вже було вирішено питання щодо обґрунтованості підозри обвинуваченого, з яким суд погоджується у повному обсязі.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів та за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 10 років. Дії ОСОБА_6 представляють значну суспільну небезпеку в цілому.

Також, прокурором у кримінальному провадженні у повному обсязі доведене продовження існування ризиків, а саме: можливість ОСОБА_4 переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Наведені обставини разом із суворістю можливого покарання можуть також схилити обвинуваченого до втечі. Про існування цього ризику свідчать також дані про особу обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язків та законних джерел заробітку.

Суд зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій обвинуваченого, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Відтак, інші запобіжні заходи забезпечення провадження, крім домашнього арешту, не забезпечать з об`єктивних причин, законослухняну поведінку обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під домашнім арештом слід продовжити на два місці.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для зміни адреси перебування під домашнім арештом обвинуваченому ОСОБА_4 , оскільки жодних доказів існування права на перебування останнього за іншою адресою, стороною захисту не представлено.

Керуючись ст.ст. 369-372, 375-376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задоволити.
Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 14 липня 2021 року включно, з 20.00 год. до 07.00 год. наступної доби за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1)прибувати за до суду за першим викликом;

2)не відлучатись за межі м.Львова без дозволу суду;

3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

4)утримуватись від спілкування із свідками у данному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і вїзд в Україну (у разі наявності таких).

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що на підставі ч.5 ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1