Справа №403/358/20
провадження №1-кп/403/16/21
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 квітня 2021 року смт.Устинівка
Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
с.Братерське Компаніївського району
Кіровоградської області, адреса місця
проживання, зареєстрована у встановленому
законом порядку та фактичного місця
проживання:
АДРЕСА_1 , не працюючого,
маючого професійну освіту, не одруженого,
громадянина України, перебуває на
військовому обліку запасу
військовозобовязаних, на підставі ст.89 КК
України раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,-
Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.289 КК України, а саме: незаконне заволодіння транспортним засобом.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, визнав повністю. Суду показав, що восени 2020 року, точної дати та часу не памятає, він разом із чоловіком потерпілої ОСОБА_6 та сусідкою на імя « ОСОБА_7 » розпивали спиртні напої за місцем проживання останньої по АДРЕСА_1 . Після того, як чоловік потерпілої заснув, він вирішив поїхати по горілку. Вийшовши з цією метою на вулицю, не маючи дозволу на використання автомобіля, який знаходився біля воріт, він підійшов до нього, відкрив передні дверцята зі сторони водія, які не були зачинені, сів до салону автомобіля та завівши двигун за допомогою ключа запалювання, який знаходився в салоні, поїхав по спиртне. Проїхавши 9 км та зрозумівши, що починає засинати, він зупинив автомобіль, вийшов з нього та ліг поряд з ним спати. Розумів, що автомобіль йому не належить і дозволу на його використання він не отримував. В скоєному щиро розкаявся. Прохав суд не призначати йому суворого покарання.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання по розгляду кримінального провадження не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду кримінального провадження повідомлялась у встановленому законом порядку. Згідно поданої до суду письмової заяви прохала розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, без її участі. Цивільний позов пред`являти не буде, оскільки претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Права потерпілого, передбачені ст.56 КПК України, їй зрозумілі. Вид та розмір покарання залишає на розсуд суду (а.п.35).
З огляду на викладене, відповідно до положень ст.325 КПК України судом, після заслуховування думки учасників судового провадження щодо можливості за відсутності потерпілої з`ясувати всі обставини, передбачені ч.1 ст.91 КПК України, та, враховуючи, що згідно п.2 ч.3 ст.56 КПК України брати участь у судовому провадженні є правом потерпілого, судовий розгляд кримінального провадження проведено без участі потерпілої ОСОБА_5 ..
При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, з урахуванням думки учасників судового провадження: прокурора та обвинуваченого, які не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ними визнаються та не оспорюються, зокрема, події кримінального правопорушення (часу, місця, способу вчинення), винуватості обвинуваченого у його вчиненні, виду та розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; переконавшись, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позицій; роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, характеризуючих особу обвинуваченого, та необхідних для вирішення судом відповідно до п.2 ч.4 ст.374 КПК України питань щодо речових доказів та судових витрат.
На підставі викладеного, враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо обставин вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, які є послідовними, логічними та не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння змісту цих обставин обвинуваченим, суд приходить до висновку, щомало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 ; це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом; його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, є встановленою та доведеною і він підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.4 ст.12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 суспільно-небезпечне діяння містить склад злочину, який класифікується як нетяжкий злочин.
За змістом п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (далі - Постанови від 24.10.2003 року №7), досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
З урахуванням викладеного, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, відповідно до положень ст.89 КК України являвся особою раніше не судимою. Останній раз засуджувався 24.05.2016 року за вироком Устинівського районного суду Кіровоградської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 100 годин, яке ним відбуте (а.п.99-100, 101).
Обвинувачений ОСОБА_4 не працюючий, займається тимчасовими заробітками, які є єдиним джерелом його доходу.
Обвинувачений ОСОБА_4 не одружений, проживає одиноко, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має. По місцю проживання характеризується задовільно (а.п.103, 104).
Згідно відповіді КНП «Устинівська центральна районна лікарня» Устинівської районної ради Кіровоградської області обвинувачений ОСОБА_4 на «Д» обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п.105).
За змістом досудової доповіді, складеної стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ризик вчинення останнім повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі, окремих осіб, оцінюється як низький. Виправлення обвинуваченого без обмеження або позбавлення волі не можливе та може становити небезпеку для суспільства. Виконання покарання у громаді можливе у крайньому випадку за умови здійснення органом пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів: офіційного працевлаштування та профілактичних бесід. У разі звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, доцільним є покладення обовязків згідно ст.76 КК України (а.п.39).
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що помякшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття з огляду на критичну оцінку обвинуваченим вчиненого ним протиправного діяння, його осуді та визнанні ним своєї вини у незаконному заволодінні належним потерпілій ОСОБА_5 автомобілем.
Відповідно до ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує також вимоги ст.65 КК України щодо призначення судом покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням того, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
На підставі викладеного, суд, відповідно до положень ст.65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 вважає, що йому слід призначити покарання у виді обмеження волі, призначене в межах санкції ч.1 ст.289 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за вчинений ним злочин, що, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації юридичної відповідальності буде відповідним характеру вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, його небезпечності, даним про особу обвинуваченого, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Разом з тим,відповідно до положень ст.75 КК України, суд з урахуванням: особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який згідно положень ст.89 КК України являється особою раніше не судимою, має низький ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб; на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання і по місцю проживання характеризується задовільно;його щирого каяття у вчиненому злочині та відсутності тяжких наслідків вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення; позиції потерпілої ОСОБА_5 , яка не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним покарання та приймає рішення про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України. Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні, а саме: витрати, пов`язані із залученням експерта (за проведення судової дактилоскопічної експертизи №586 від 22.09.2020 рокув сумі 1307 грн. 60 коп. та судової автотоварознавчої експертизи №3796/20-27 від 25.09.2020 року в сумі 1961 грн. 28 коп.) підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 ..
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 371, 373-376, 392, 394, 395, 532 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, та призначити йому покарання за ч.1 ст.289 КК України у виді обмеження волі строком на 4 (чотири) роки.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Після набрання вироком законної сили речовий доказ у кримінальному провадженні -автомобіль марки «ВАЗ-2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , який під час досудового розслідування був переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), повернути останній як власнику, анулювавши розписку про зберігання.
Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Братерське Компаніївського району Кіровоградської області (паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 12.02.2018 року органом 3522, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у даному кримінальному провадженні за проведення:
1) судової експертизи за спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження» №586 від 22.09.2020 року в сумі 1307 грн.60 коп. (одна тисяча триста сім гривень шістдесят копійок);
2) судової автотоварознавчої експертизи №3796/20-27 від 25.09.2020 року в сумі 1961 грн. 28 коп. (одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна гривня двадцять вісім копійок).
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1