ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/610/21 Номер провадження 11-сс/814/363/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем судового засідання ОСОБА_5

з участю:скаржника ОСОБА_6

представника власника майна адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського апеляційного суду м. Полтаві кримінальне провадження № 0000169 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 31 березня 2021 року,-

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 31 березня 2021 року, клопотання слідчого СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 про арешт тимчасово вилученого майна задоволено. Накладено арешт з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000169, на тимчасово вилучене майно, а саме пластикові пляшки ємністю 10 літрів, з рідиною ззовні та запахом схожою на бензин в кількості 150 штук (1.5 тон), пластикові пляшки ємністю 10 літрів, з рідиною ззовні та запахом схожою на дизельне паливо в кількості 28 штук (280 літрів), грошові кошти купюрами 1 гривня в кількості 16 купюр, 2 гривні в кількості 8 купюр. 5 гривень в кількості 67 купюр. 10 гривень в кількості 62 купюри та 20 гривень в кількості 3 купюри з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання, та проведення будь яких робіт, що можуть змінити зовнішній вигляд вилучених речей. Дані речові докази, металеві речі зберігати на території
СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул.Симоненка, 1 м.Карлівка, Полтавської області.
В обгрунтування даного рішення слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення майна, врахував можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , ставиться питання про скасування ухвали суду, постановлення нової ухвали, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити в повному обсязі, майно повернути.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що заява на огляд гаражного приміщення була ним підписана, але він не є його законним власником або користувачем. Апелянт зазначає, що у витязі з ЄРДР від 26.03.2021 року вказано прізвища слідчих , які здійснювали досудове розслідування це ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Заяву про проведення розгляду клопотання без участі слідчого від 31.03.2021 підписав ОСОБА_10 . Прізвища цього слідчого не вказано у витягу ЄРДР, документ щодо його повноважень при розгляді даного клопотання у матеріалах відсутній.

Також, апелянтом ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали, оскільки її копія ним була отримана 02.04.2021 року в приміщенні канцелярії суду.

На адресу суду від прокурора надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши скаржника ОСОБА_6 та його представника на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

У частині 2 ст. 395 КПК України визначений строк подачі апеляційної скарги на ухвали слідчого судді, який складає 5 днів з дня її оголошення, а у випадку розгляду справи без участі особи- 5 днів з моменту отримання копії рішення.
ОСОБА_6 не був належним чином повідомлений про дату розгляду клопотання, участі в судовому засіданні не приймав, копію ухвали слідчого судді отримав в суді 2 квітня, а апеляційну скаргу направив поштою 6 квітня 2021 року, у зв`зку з чим строк на апеляційне оскарження не пропущений, атому клопотання про поновлення є зайвим і не розглядається колегією суддів.
Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність постановленого судом рішення, то колегія суддів, дослідивши надані їй матеріали приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України0, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Частиною 4 ст.170 КПК України передбачено, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З матеріалів провадження вбачається, що СВ ВП № 3 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000164 від 26.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 сг. 204 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що 26.03.2021 року о 12:42 год. до чергової частини ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області (Карлівка) надійшло анонімне повідомлення про те. що в гаражному приміщенні гаражних кооперативів за адресою АДРЕСА_1 на даний час здійснюється торгівля палива (бензина) в кількості більше тонни.
Виїздом на місце події було встановлено, що дійсно в гаражному приміщенні за вищевказаною адресою знаходиться паливо, а саме бензин в кількості 1.5 тонни, який зберігається в пластикових пляшках по 10 літрів кожна, та дизельне паливо в кількості 280 літрів, яке знаходилося в пластикових пляшках по 10 літрів кожна.
В ході огляду було опитано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив, що дійсно він здійснює торгівлю пального та бензин належить саме йому, про походження пального гр. ОСОБА_11 пояснення давати відмовився. Під час огляду у гр. ОСОБА_6 було вилучено, вищевказане, пальне та грошові кошти, в сумі 1027 гри.
В ході проведення огляду місця події було виявлено та вилучено:
-Пластикові пляшки ємністю 10 літрів, з рідиною ззовні та запахом схожою на бензин в кількості 150 штук (1.5 тон);
-Пластикові пляшки ємністю 10 літрів, з рідиною ззовні та запахом схожою на дизельне паливо в кількості 28 штук (280 літрів);
-Грошові кошти купюрами 1 гривня в кількості 16 купюр. 2 гривні в кількості 8 купюр. 5 гривень в кількості 67 купюр. 10 гривень в кількості 62 купюри та 20 гривень в кількості 3 купюри.
26.03.2021 року була винесена постанова про визнання речовими доказами: пластикові пляшки ємністю 10 літрів, з рідиною ззовні та запахом схожою на бензин в кількості 150 штук (1.5 тон), пластикові пляшки ємністю 10 літрів, з рідиною ззовні та запахом схожою на дизельне паливо в кількості 28 штук (280 літрів), грошові кошті: купюрами 1 гривня в кількості 16 купюр, 2 гривні в кількості 8 купюр. 5 гривень в кількості 67 купюр. 10 гривень в кількості 62 купюри та 20 гривень в кількості 3 купюри, які передано до кімнати речових доказів ВП №3 Полтавського РУП ГУНГІ в Полтавській області.
Як вбачається з клопотання слідчого ним ставиться питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно 26.03.2021 року за адресою вул. Комарова, м. Карлівка Полтавської області, саме з підстав того, що воно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, визнане речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Завданням вище вказаних речей є запобігання можливості їх відчуження та забезпечення їх збереження до завершення досудового розслідування в якості речових доказів і прийняття відповідного процесуального рішення.
Підставою для арешту вилучених речей є те, що вони являються речовими доказами, а їх відчуження може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення або перетворення, що в подальшому може негативно вплинути на хід досудового розслідування.
Метю накладення арешту, слідчий зазначив, запобігання їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення або перетворення.
Зважаючи на викладене колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про накладення арешту на тимчасово вилучене майно 26.03.2021 року за адресою вул.Комарова, м.Карлівка Полтавської області в рамках кримінального провадження № 0000169.
На переконання колегії, саме такий спосіб обмеження є розумним і співрозмірним обмеженням права власності та не перешкодить кримінальному провадженню.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання слідчого щодо арешту майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.

При постановленні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні органу досудового розслідування правові підстави для арешту майна, у зв`язку з чим слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для арешту майна, не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається з наданих матеріалів, арештоване майно у повному обсязі відповідає ознакам речового доказу, а відтак, відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, вказане майно підлягає арешту.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді прийнято у відповідності до вимог закону, при розгляді клопотання з`ясовані всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_12 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 31 березня 2021 року про арешт майна без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 . ОСОБА_3 . Л.В. Нізельковська.