Провадження 1-кп/557/20/2021
Справа 557/1598/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року смт Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

номер кримінального провадження 0000305 від 12 листопада 2020 року,

про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іллін Гощанського району Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, з базовою середньою освітою, несудимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2020 року приблизно о 12 годин 00 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та прагнучи обернути його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, зайшов на території огородженого господарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом розбиття вікна проник у середину будинку.

Перебуваючи в середині вищевказаного будинку, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що всередині будинку нікого немає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальної шкоди потерпілому, та бажаючи її настання, шляхом демонтажу пічного опалення намагався викрасти металеву решітку та подвійні дверцята до пічки, загальною вартістю 695 гривень, однак з причин, що не залежали від волі останнього, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки злочинні дії ОСОБА_4 були виявлені та припинені ОСОБА_8 безпосередньо під час демонтажу пічного опалення.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

29 березня 2021 року між прокурором Гощанського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000305, і обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника обвинуваченого - ОСОБА_7 , за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_6 , наданою останніми прокурору на укладення ним угоди, укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України.

Згідно змісту вказаної угоди, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та сторони погодилися на призначення останньому покарання за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, зі звільненням останнього від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

Також в угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди сторонами кримінального провадження, а саме для прокурора і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку, для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, з яким сторони погодилися, а також наслідки її невиконання.

У судовому засіданні прокурор підтримала угоду про визнання винуватості від 29 березня 2021 року, просила її затвердити.

Обвинувачений, його захисник та потерпілий у судовому засіданні також підтримали угоду про визнання винуватості від 29 березня 2021 року та просили її затвердити. Обвинувачений беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, із запропонованим видом та мірою покарання погодився.

Потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що добровільно надав прокурору письмову згоду на укладення угоди, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Перевіривши угоду про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника та потерпілого, суд приходить висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з огляду на таке.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

На підставі пояснень обвинуваченого, суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, наявна у матеріалах справи письмова згода потерпілого прокуроку на укладення ним угоди від 29 березня 2021 року належним чином складена та містить всі відомості, що дозволяють суду переконатися у позиції потерпілого щодо укладення угоди, яку останній ствердив також і у судовому засіданні.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, і вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, обставин, що таке покарання обтяжують, не встановлено.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

При цьому суд враховує положення Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2015 року №13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», в п. 12 якої зазначено, що тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК України визначаються виключно судом.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення ОСОБА_4 , узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, процесуальні витрати відсутні.

Водночас, суд дійшов висновку про відсутність необхідності обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили, оскільки учасники судового процесу не заявляли клопотання про його обрання та не надали суду доказів, що на час розгляду справи в суді існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 березня 2021 року, укладену між прокурором Гощанського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000305 від 12 листопада 2020 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене в угоді покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку обраховувати з 22 квітня 2021 року.

Речовий доказ прут арматури (металев шпилька), який знаходиться у камері зберігання речових доказів Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області (відділення поліції №5 Рівненського районного управління поліції ГУНП у Рівненській області) знищити.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя ОСОБА_1