Справа № 760/5839/21
Провадження № 1-кс/760/1923/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , З. участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА СТОУН» про скасування арешту на майно накладеного в межах кримінального провадження № 0000085 від 24.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ОМЕГА СТОУН» звернулося до Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11 серпня 2020 року на річкові танкери закритого типу: річковий танкер закритого типу «POSITIVE-1» (LA NOVETTE-37), 1973 року виготовлення; річковий танкер закритого типу «POSITIVE-2» (LA NOVETTE-38), 1980 року виготовлення; річковий танкер закритого типу «POSITIVE -3» (LA NOVETTE-39), 1973 року виготовлення; річковий танкер закритого типу «POSITIVE-4», 1987 року виготовлення.
В обґрунтування клопотання зазначив, що слідчими СУ ГУ ДФС в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000085 від 24.07.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
11 серпня 2020 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва (справа № 760/17325/20, провадження № 1-кс/760/5803/20) задоволено клопотання прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державної фіскальної служби України, управління нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонними службами прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна та накладено арешт у вигляді заборони відчуження, на річкові танкери закритого типу, які перебувають у власності компанії нерезидента SUCCESS ULTRA HOLDINGS LTD (Hong Kong) та якими згідно укладених договорів бербоут-чартера (оренди) кодова назва «BARECON 2001» користується ТОВ «Омега Стоун» (), а саме: річковий танкер закритого типу «POSITIVE-1» (LA NOVETTE-37), 1973 року виготовлення; річковий танкер закритого типу «POSITIVE-2» (LA NOVETTE-38), 1980 року виготовлення; річковий танкер закритого типу «POSITIVE -3» (LA NOVETTE-39), 1973 року виготовлення; річковий танкер закритого типу «POSITIVE-4», 1987 року виготовлення, з метою збереження речових доказів.
На думку володільця майна ТОВ «ОМЕГА СТОУН» арешт на вказане майно був накладений необґрунтовано, оскільки твердження органу досудового розслідування з приводу того, що вказані річкові танкери закритого типу використовуються ТОВ «Трансшипойл» та ТОВ «Позитив-Шиппінг» для перевезення олії соняшникової внутрішніми водними шляхами з олійних терміналів, розташованих на території Київської області не відповідають дійсності. Так, володілець майна зазначив, що 2018р. вказані річкові танкери не піднімалися вище за течією по річці Дніпро, аніж м. Дніпро, та ніколи не перебували за межами чи на території Київської області.
Крім того, володілець майна зазначив, що ТОВ «ОМЕГА СТОУН» не укладало договорів оренди вказаних річкових танкерів закритого типу, та не передавало на них права третім особам, та має всі докази та документальні підтвердження.
Також володілець майна вважає, що рішення слідчого судді про арешт річкових танкерів закритого типу є необґрунтованим, оскільки в ньому не зазначено конкретні дані щодо можливості використання вказаних річкових танкерів як доказу у кримінальному провадженні.
Уповноважений представник володільця майна ТОВ «ОМЕГА СТОУН» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду клопотання.
Прокурор відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду клопотання.
Відповідно до вимог ст.174 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд клопотання у відсутності володільця майна ТОВ «ОМЕГА СТОУН» та прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 .
Згідно ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.
Дослідивши матеріали клопотання та матеріали клопотання про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000085 від 24.07.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України (справа № 760/17325/20, провадження № 1-кс/760/5803/20), слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В ході судового розгляду клопотання встановлено, що слідчими СУ ГУ ДФС в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000085 від 24.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.212 КК України.
11 серпня 2020 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва (справа № 760/17325/20, провадження № 1-кс/760/5803/20) задоволено клопотання прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державної фіскальної служби України, управління нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонними службами прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна та накладено арешт у вигляді заборони відчуження, на річкові танкери закритого типу, які перебувають у власності компанії нерезидента SUCCESS ULTRA HOLDINGS LTD (Hong Kong) та якими згідно укладених договорів бербоут-чартера (оренди) кодова назва «BARECON 2001» користується ТОВ «Омега Стоун» (), а саме: річковий танкер закритого типу «POSITIVE-1» (LA NOVETTE-37), 1973 року виготовлення; річковий танкер закритого типу «POSITIVE-2» (LA NOVETTE-38), 1980 року виготовлення; річковий танкер закритого типу «POSITIVE -3» (LA NOVETTE-39), 1973 року виготовлення; річковий танкер закритого типу «POSITIVE-4», 1987 року виготовлення, з метою збереження речових доказів.
Слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно прийшов до висновку, що прокурором було доведено в клопотанні, що вказані річкові танкери закритого типу «POSITIVE-1» (LA NOVETTE-37), «POSITIVE-2» (LA NOVETTE-38), «POSITIVE -3» (LA NOVETTE-39), «POSITIVE-4», були використанні як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з умисним ухиленням від сплати податків, а також набуті службовими особами ТОВ «Омега Стоун» () кримінально протиправним шляхом.
Тому, слідчий суддя вважав, що вказане в клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України та може бути використане як доказ в кримінальному провадження, тому вбачав наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Приймаючи рішення за результатами розгляду клопотання органу досудового розслідування про арешт майна, слідчий суддя, дотримався вказаних вище вимог законодавства, встановивши належні правові підстави, передбачені ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно, що відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Наведене свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси ТОВ «ОМЕГА СТОУН», оскільки невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна призведе до його втрати, перетворення або іншої передачі майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Враховуючи вказані обставини та проаналізувавши зазначені в ухвалі слідчого судді від 11.08.2020 правові підстави для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що арешт на вказане вище майно був накладений обґрунтовано та в жодному разі не призвів до надмірного обмеження прав власника, а також в повній мірі відповідав принципам пропорційності, «справедливої рівноваги» між інтересами суспільства і основними правами людини, відповідно до практики ЄСПЛ.
Крім того, в ході судового розгляду встановлено, що вказана ухвала слідчого судді від 11.08.2020 була предметом перегляду в апеляційній інстанції та ухвалою Київського апеляційного суду від 18.01.2021 була залишена без змін.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання володільця майна ТОВ «ОМЕГА СТОУН» не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131-132, 170, 171, 173, 174, 309, 369, 371-372, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання володільця майна Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА СТОУН» про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000085 від 24.07.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя