КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 15 лютого 2021 року апеляційну скаргу директора ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ВОСТОК» - ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 серпня 2020 року,

за участі: прокурора представника ОСОБА_6 , ОСОБА_7
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 , погодженого прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_9 , із забороною відчуження, а саме на корпоративні права ряду юридичних осіб, у тому числі ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ВОСТОК» () в розмірі 25% внеску до статутного фонду у сумі 50 000 грн.
Заборонено Міністерству юстиції України та його територіальним органам, всім районним державним адміністраціям у м. Києві, нотаріусам, акредитованим суб`єктам та Державній реєстраційній службі України здійснювати державну реєстрацію будь-яких змін до установчих документів, а також внесення будь-яких змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб підприємців та громадських формувань стосовно, зокрема, ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ВОСТОК».
Не погоджуючись з таким рішенням, директор ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ВОСТОК» - ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині встановлення заборони державним реєстраторам здійснювати державну реєстрацію будь-яких змін до установчих документів, внесення будь-яких змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ВОСТОК».
Щодо права на апеляційне оскарження зазначає, що ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ВОСТОК» є підприємством, права та інтереси якого безпосередньо порушуються ухвалою слідчого судді.
Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що 19 серпня 2020 року слідчим суддею клопотання прокурора про арешт майна розглянуто без виклику ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ВОСТОК», копію ухвали не надіслано, про її існування стало відомо 13 січня 2021 року, апеляційну скаргу надіслано 18 січня 2021 року, з дотриманням строку визначеного законом.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 зазначає, що заборона державним реєстраторам здійснювати державну реєстрацію будь-яких змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, змін до установчих документів ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ВОСТОК» порушує права товариства на вільне господарювання, проведення загальногосподарських змін до відомостей в ЄДРПОУ щодо товариства.
Окрім того, позбавляє можливості привести відомості реєстру у відповідність до фактичної діяльності товариства та порушує права інших учасників, оскільки перешкоджає внесенню змін до інформації про учасників, кінцевих бенефіціарних власників, та розпорядженню належними їм частками у статутному капіталі товариства тощо.

Також, ОСОБА_5 звертає увагу на те, що ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ВОСТОК» та інші учасники товариства не мають жодного відношення до кримінального провадження, яке здійснюється щодо ОСОБА_9 .

Не вдаючись до оцінки обґрунтованості накладення арешту саме на корпоративні права ОСОБА_9 із забороною їх відчуження у ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ВОСТОК», апелянт вважає, що додаткове накладення заборони на проведення реєстрації будь-яких змін до відомостей в ЄДРПОУ не відповідає меті та завданням такого арешту та перешкоджає вільно здійснювати свою діяльність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не пропущено, з огляду на положення абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, та апеляційна скарги не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 27 лютого 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000352, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187 КК України.

13 липня 2020 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у:

- організації вимагання, вчиненого організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення;
- організації розбійного нападу, вчиненого організованою групою;
- організації незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого організованою групою;
- організації викрадення людини, що супроводжується заподіянням фізичних страждань потерпілому та застосуванням зброї, вчиненого організованою групою, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 146 КК України.
18 серпня 2020 року старший слідчий в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 , за погодженням прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_9 , із забороною відчуження, а саме на корпоративні права юридичних осіб, у тому числі, ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ВОСТОК» () в розмірі 25% внеску до статутного фонду у сумі 50 000 грн. та забороною Міністерству юстиції України та його територіальним органам, всім районним державним адміністраціям у м. Києві, нотаріусам, акредитованим суб`єктам та Державній реєстраційній службі України здійснювати державну реєстрацію будь-яких змін до установчих документів, а також внесення будь-яких змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб підприємців та громадських формувань стосовно, зокрема, ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ВОСТОК».
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 серпня 2020 року клопотання задоволено.
Колегія суддів погоджуються з висновками слідчого судді, виходячи з наступного.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132,167,170,171,172,173 КПК Україниі бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 289 КК України, санкція яких передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

З матеріалів судового провадження, наданих слідчому судді, які обґрунтовують клопотання, вбачається, що зазначені обставини підозри ОСОБА_9 могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказами. Тобто існують обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 289 КК України, всупереч доводам апеляційної скарги.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що причетність ОСОБА_9 до скоєння кримінальних правопорушень, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як арешт майна.

Окрім того, як встановила колегія суддів, майно, на яке просив накласти арешт слідчий, належить ОСОБА_11 , а тому існує обґрунтований ризик його відчуження задля запобігання можливої конфіскації у разі в майбутньому доведеності висунутого обвинувачення.

Як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна слідчим суддею дотримано вимоги статей 132,170,172,173 КПК України, перевірено при цьому наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус як накладення арешту на майно, що належать підозрюваному ОСОБА_9 та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що арештоване майно не співрозмірне обмеженню права власності завданням кримінального провадження, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки вказана обставина підлягає перевірці під час розгляду справи по суті судом першої інстанції.
Враховуючи наведене, доводи директора ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ВОСТОК» - ОСОБА_5 , які зазначені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час дослідження матеріалі провадження. Підстав для скасування ухвали слідчого судді, передбачених ст. 409 КПК України, колегія суддів не вбачає, оскільки відповідає вимогам ст.ст. 172,173 КПК України.

Керуючись статтями 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 серпня 2020 року, в частині задоволення клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 , погодженого прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , та накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_9 , із забороною відчуження, у тому числі на корпоративні права ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ВОСТОК» () в розмірі 25% внеску до статутного фонду у сумі 50 000 грн., та заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, всім районним державним адміністраціям у м. Києві, нотаріусам, акредитованим суб`єктам та Державній реєстраційній службі України здійснювати державну реєстрацію будь-яких змін до установчих документів, а також внесення будь-яких змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб підприємців та громадських формувань стосовно ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ВОСТОК», - залишити без змін, а апеляційну скаргу директора ТОВ «АГРОХОЛДИНГ ВОСТОК» - ОСОБА_5 , - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 761/25464/20 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_12
Провадження № 11сс/824/1357/2021 Доповідач ОСОБА_1
Категорія ст.170 КПК