ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1980/21 Справа № 216/4183/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження у кримінальному провадженні № №0001249, №0000557 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2021 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має вищу освіту, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, утриманців не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 01.04.2020 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном строком на 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2021 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 до 17 серпня 2021 року включно.
В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу, що виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, не зменшились, іншими більш м`якими запобіжними заходами забезпечити явку обвинуваченого до суду неможливо, зважаючи на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину та кримінального проступку, обвинувачений хоча і проживає за місцем реєстрації, проте офіційно не працевлаштований, тобто не має постійного офіційного джерела прибутку, крім того не перебуває у зареєстрованому шлюбі та не має утриманців, а отже й не має достатньо міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, разом із цим обвинувачений раніше судимий за вчинення злочину проти власності, крім того, обвинувачений під час розгляду кримінального провадження ухилявся від суду, оголошувався у розшук, при цьому в цей час знаходився за межами України, що підтверджується медичною документацією, а саме знаходився в м. Москва Російської Федерації, де мешкають знайомі обвинуваченого, які надавали раніше йому притулок.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений зазначає, що його стан здоров`я значно погіршився, а також потерпіла неодноразово зверталася до суду про те, що до нього у неї не має претензій.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .
Свої вимоги захисник обвинуваченого обґрунтовує тим, що судове рішення є необґрунтованим, ризики є недоведеними.
Крім того, захисник зазначає, що ОСОБА_6 не може впливати на потерпілу та свідків по кримінальному провадженню, оскільки він не мешкає поряд з потерпілим та свідками та останні вже допитані по кримінальному провадженню, та жодного разу під час допиту ні потерпілий ні свідки не вказують на факт впливу на них з боку обвинуваченого.
Разом з тим, захисник вказує, що суддя ОСОБА_1 17 червня 2021 року самостійно ініціював питання про продовження строку тримання під вартою, що підтверджується відеозаписом судового засідання, оскільки прокурором будь-яке клопотання про продовження строку тримання під вартою не заявлялось.
Крім того, в резолютивній частині ухвали зазначено про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосованого на підставі ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.01.2021 року до 17 серпня 2021 року включно, однак запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був застосований до ОСОБА_6 ухвалою від 19.06.2020 року.
Крім того, судом визначено строк тримання під вартою ОСОБА_6 61 день, що свідчить про упередженість суду першої інстанції.

Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачений та його захисник підтримали апеляційні скарги і з підстав, зазначених у них просили їх задовольнити, скасувати ухвалу суду про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Рішенням Конституційного суду України від 13.06.2019 року №4-р/2019 визнано таким, що є неконституційним положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, яка постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду цього питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

В провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001249, №0000557 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до матеріалів провадження, до обвинуваченого ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.

Судом першої інстанції в судовому засіданні, яке розглядалось 17.06.2021 року, відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, було розглянуто питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 .
Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , дотримався вищезазначених вимог кримінального процесуального закону.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку застосування запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих, що можуть перешкодити завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Також, судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися й виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Разом з цим, суд першої інстанції, відповідно до ст. 178 КПК України, врахував тяжкість кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_6 , які відносяться до умисного тяжкого злочину та кримінального проступку, та відповідно наявність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на те, що обвинувачений хоча і проживає за місцем реєстрації, проте офіційно не працевлаштований, тобто не має постійного офіційного джерела прибутку, крім того не перебуває у зареєстрованому шлюбі та не має утриманців, а отже й не має достатньо міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, разом із цим обвинувачений раніше судимий за вчинення злочину проти власності, крім того, обвинувачений під час розгляду кримінального провадження ухилявся від суду, оголошувався у розшук, при цьому в цей час знаходився за межами України, що підтверджується медичною документацією, а саме знаходився в м. Москва Російської Федерації, де мешкають знайомі обвинуваченого, які надавали раніше йому притулок, й дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою й відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.

Цей висновок узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Таким чином, зазначені вище ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджується наданими судом першої інстанції матеріалами.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 та належно з`ясував всі обставини, які мають значення для вирішення цих питань.

Матеріали провадження не містять переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

З огляду на викладене, колегія суддів, не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи сторони захисту, що відсутні докази того, що ОСОБА_6 може впливати на потерпілу та свідків по кримінальному провадженню, суд не бере до уваги, оскільки дане питання не було предметом дослідження судом першої інстанції, і такого ризику в ухвалі суду не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції самостійно ініціював питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки прокурором будь-яке клопотання не заявлялось, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Посилання захисника на те, що судом першої інстанції в резолютивній частині ухвали зазначено про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , застосованого на підставі ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.01.2021 року, замість правильної ухвали від 19.06.2020 року, хоча і мають місце, оскільки ухвалою суду від 18.01.2021 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , а застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 ухвалою суду від 19.06.2020 року, однак не є істотним порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Твердження обвинуваченого про те, що його стан здоров`я значно погіршився, колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, окрім того матеріали провадження не містять відомостей щодо неможливості перебування ОСОБА_6 під вартою.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що судом першої інстанції було порушено норми кримінального процесуального закону, а саме обвинуваченому ОСОБА_6 було продовжено строк тримання під вартою до 17 серпня 2021 року, що становить 61 день, то колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів провадження вбачається, що судом першої інстанції питання доцільності продовження тримання ОСОБА_6 під вартою розглядалось 17.06.2021 року, тобто строк тримання під вартою обвинуваченого, з урахуванням ч. 3 ст. 331 КПК України, мав бути визначений не більше як до 16.08.2021 року, однак суд першої інстанції, в порушення вимог кримінального процесуального закону, перевищив цей строк, зазначивши строк тримання під вартою останнього до 17.08.2021 року, що є підставою для скасування судового рішення.

За таких обставин, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги захисника та обвинуваченого необхідно задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16 серпня 2021 року включно.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2021 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 16 серпня 2021 року включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4