Справа № 442/2111/17
Провадження № 1-кс/442/1038/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2021 року слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката підозрюваної ОСОБА_5 - ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000006 від 26.01.2016 року на постанову старшого слідчого Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області від 23.03.2017 року про зупинення досудового розслідування,
встановив:
Захисник підозрюваної ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою, в порядку ст.303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 23.03.2017 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000006 від 26.01.2016 року. Свою скаргу обґрунтовує тим, що у вказаному кримінальному провадженні було зупинено досудове розслідування на підставі п.2 ч.1 ст. 280 КПК України, з мотивів того, що підозрювана переховується від органу досудового розслідування та суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності і її місцезнаходження невідоме. Висновки слідчого вважає необґрунтованими, не підтвердженими об`єктивними даними, а відтак вказує на відсутність правових підстав для зупинення досудового розслідування. Постанову просить скасувати, оскільки його підзахисна не переховувалася від органів слідства.
В судовому засіданні захисник підозрюваної ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав, покликаючись на мотиви такої.
Слідчий Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, посилаючись на її безпідставність, просив в її задоволенні відмовити.
Заслухавши доводи захисника підозрюваної, слідчого, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя враховує наступне.
Частиною 1 ст.303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Серед таких надано право на оскарження рішення слідчого про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження, слідчий, інші службові особи зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, інших актів законодавства. Зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень
У відповідності до п.2 ч.1 ст.280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме.
А згідно ч.ч. 2, 4 ст. 280 КПК України до зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для встановлення місцезнаходження особи, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті. Досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право її оскаржити слідчому судді.
Частиною 5 ст.110 КПК України визначено вимоги до постанови слідчого, яка, зокрема, в мотивувальній частині повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні слідчого Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 знаходяться матеріали кримінального провадження №0000006, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України. Постановою слідчого від 23.03.2017 року зупинено досудове розслідування.
За хронологією подій:
- згідно рішення суду в цивільній справі від 12.12.2014 року було вирішено стягнути із ОСОБА_5 179275 грн. та судовий збір;
- 23.07.2015 року відкрито виконавче провадження;
- 22.08.2015 року, згідно відповіді на запит поліції ОСОБА_5 перетнула державний кордон та виїхала із України;
- 23.09.2015 року, виконавцем складено акт опису і арешту її майна, а саме будинку та віднайдено 2 транспортні засоби, що зареєстровані за боржницею.
- 22.01.2016 року ВДВС надіслала прокурору матеріали виконавчого провадження.
Отже, за наведених обставин, достеменно знаючи що боржник виїхала з країни, а рішення суду стосується виключно стягнення із неї коштів, при тому що наявне майно, на яке уже накладено арешт ВДВС, - 26.01.2016 року приймається доволі дивне рішення про внесення відомостей до ЄРДР за ч.1ст.382 КК України.
Далі, маючи у розпорядженні матеріали виконавчого провадження, в яких зазначено 2 різні адреси боржника, слідчим 12.02.2016 року боржник викликається як свідок, причому не за адресою реєстрації(с. Ортиничі), а за іншою у місті Дрогобичі. Звичайно, що така повістка повертається до слідчого за закінченням терміну зберігання на пошті.
Далі були неодноразові доручення слідчого оперативному підрозділу про встановлення місця перебування ОСОБА_5 , та 3 відповіді Держприкордонслужби, що боржник 22.08.2015 року виїхала за межі України, допит сусідів за двома адресами із результатом, що такі ОСОБА_5 давно не бачили.
Тим не менше, 15 березня 2017 року слідчим складається повідомлення про підозру, яке знову направляється за адресою у місті Дрогобичі… і цього ж дня її викликають для допиту як підозрювану.
21.03.2017 року слідує винесення постанови про оголошення розшуку, з тих підстав що ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування. А через 2 дня із тих же підстав зупиняється досудове розслідування.
Очевидним є той факт, що боржник, яка виїхала з України задовго (4,5 місяці) до внесення відомостей до ЄРДР не могла навіть здогадуватись, що в майбутньому буде розпочато кримінальне переслідування проти неї. А тому, проведення певної послідовності процесуальних дій слідчим носило явно виражений і суто формальний характер. А висновок про переховування від органів досудового розслідування був явно передчасним. Якщо до цього додати ще й недотримання приписів ч.2 ст.135 КПК при здійсненні викликів і повідомлень, то вести мову про законність оскаржуваної постанови не доводиться. Про позицію Верховного Суду з цього приводу, вже навіть згадувати немає сенсу.
Крім того, слідчий суддя враховує, що під час досудового розслідування не застосовувались заходи, передбачені ст.139 КПК України, а дії слідчого при оголошенні розшуку та зупиненні розслідування не узгоджуються із вимогами ч.2 ст.281 КПК України.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 7, 22, 110, 280, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя
ухвалив:

Скаргу задовольнити.
Скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділення Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 23.03.2017 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000006 від 26.01.2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1