Справа № 175/4214/20
Провадження № 1-кп/175/233/20
Ухвала

Іменем України

07 червня 2021 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,

а також потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000926 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпро Дніпропетровської області, громадянина України, раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

встановив:

При оголошенні перерви для повторного виклику свідків сторони
обвинувачення, прокурор заявив письмове клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів. Клопотання, з посиланням на практику ЄСПЛ, обґрунтовує наявністю ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які, на його думку, до цього часу не змінилися та не дозволяють застосувати до обвинуваченого альтернативні види запобіжних заходів.

Потерпіла підтримала прокурора.

Захисник просив обрати ОСОБА_8 цілодобовий домашній арешт, який, на його думку, зможе забезпечити виконання підзахисним процесуальних обов`язків обвинуваченого, оскільки на досудовому слідстві він з`являвся до слідчого за першим викликом.

Законний представник і обвинувачений підтримали позицію захисника. Крім того, ОСОБА_9 заявив, що не вчиняв інкримінований злочин і ні за яких обставин не визнає своєї провини.
Обсудивши клопотання у нарадчій кімнаті, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За приписом частини 3 цієї статті… до спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою запобіжного заходу є… наявність ризиків, які дають достатні підстави… суду вважати, що… обвинувачений… може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

У відповідності до ч.1 ст.492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових і психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

За приписом ч.2 ст.492 КПК України, … тримання під вартою може застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він… обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує, що при вирішенні питання… продовження запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яким запобіжним заходом, мають бути зроблені за результатами з`ясування обставин злочину і особи… обвинуваченого.

Судом установлено, що у ході судового провадження 07.12.2020 року неповнолітньому ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого неодноразово продовжувався, останній раз до 11 липня 2021 року.
З урахуванням об`єктивних причин, які не дозволяють призначити наступне судове засідання до спливу цього строку, який припадає на щорічну відпустку головуючого судді, виходячи з мети і підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження та беручи до уваги, що ризики, про які зазначено у попередніх ухвалах суду (п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України) та на які послався прокурор у клопотанні, є реальними та не зменшилися, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.

Ці ризики та обставини вчинення інкримінованого злочину, не дозволяють застосувати до ОСОБА_10 альтернативні (інші) види запобіжних заходів, у тому числі цілодобовий домашній арешт, які, на думку суду, не здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку.
У даному випадку ОСОБА_9 обвинувачується у вчинені нового злочину у період іспитового строку і усвідомлює, що у разі доведеності вини йому загрожує реальне покарання, а тому може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання, може вчинити нове кримінальне правопорушення.
У зв`язку з викладеним клопотання прокурора є обґрунтованим.

З тих же підстав не підлягає задоволенню клопотання захисника про зміну ОСОБА_8 запобіжного заходу на альтернативний, а наведені доводи на обґрунтування клопотання, не свідчать про зменшення вказаних ризиків і не є безумовними підставами для відмови в продовженні дії строку тримання під вартою неповнолітнього.

Клопотання прокурора не містить посилань на наявність доказів про ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а лише ґрунтується на припущеннях, у зв`язку з чим не враховується судом при ухваленні даного судового рішення.

Керуючись ст.ст.331, 369 КПК України, суд

ухвалив:

По справі оголосити перерву до 14.00 години 28.07.2021 року.
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Запобіжний захід, обраний неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою строком до 11.07.2021 року, - продовжити на 60 днів, тобто до 05.08.2021 року.

Клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт залишити без задоволення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику і прокурору, направити начальнику ДУ «Дніпровська УВП (№ 4)».
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Дніпропетровський районний суд.

Суддя ОСОБА_1