Провадження по справі № 1-кп/752/721/21
В И Р О К
іменем України

"02" серпня 2021 р. Голосіївський районний суд міста Києва у складі колегії судів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження, данні про яке 23.09.2019 внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №000801, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, що має базову середню освіту, не працюючого, такого, що не має на утриманні неповнолітній дітей або непрацездатних осіб, який проживав за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимостей,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_15 (за призначенням), ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 (на окремі процесуальні дії),

встановив:
ОСОБА_6 23.09.2019 о 4 год. 30 хв. знаходився поруч із зупинкою громадського транспорту «Станція метро «Видубичі», що за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Печерська дорога, 10, де разом із малознайомими йому ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 вживав алкогольні напої. Між ним та ОСОБА_19 розпочався конфлікт. Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_6 під час з`ясування стосунків, діючи з непрямим умислом на вбивство, наніс один удар ножем, що мав при собі у кишені, в область живота у правий бік ОСОБА_19 , спричинивши останньому тілесне ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення живота з ушкодженням органів та судин з розвитком крововтрати та шоком, яке є тяжким тілесним ушкодженням за критерієм небезпеки для життя, від якого настала смерть ОСОБА_19 .

Таким чином, суд визнає винуватими ОСОБА_6 в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивство), тобто у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчинені інкримінованих йому діянь визнав частково. Зазначив, що напередодні подій, а саме пізно у вечорі 22.09.2019 познайомився із трьома чоловіками, серед яких був і ОСОБА_22 , яким у подальшому виявився померлий ОСОБА_19 . Вони спільно провели певний час, під час якого нові знайомі вживали алкогольні напої, але він з ними не пив. Розташувалися біля торгових кіосків, поруч із входом до станції метро «Видубичі». Вони слухали музику через його мобільний телефон. Через деякий час він вирішив залишити компанію та попросив ОСОБА_22 повернути йому телефон, але останній відмовлявся це робити. На його неодноразові вимоги не реагував. Між ними з даного приводу розпочався словесний конфлікт. Вони перебували на певній відстані від інших чоловіків, коли ОСОБА_22 почав на нього кидатися та замахнувся. Коли він ухилявся від удару, пригадав, що у кишені має ніж, який мав намір використовувати на будівництві, дістав його та наніс один удар навідліг в область живота ОСОБА_22 . Від удару ОСОБА_22 відступив, схопився за живіт та почав кричати іншим, що у нього ніж, потім присів. Він злякався, кинув ніж до урни та побіг додому, де з хвилювання випив пляшку пива. Прийшов до тями та вирішив повернутися на місце подій. Коли прийшов до зупинки, побачив, що на землі лежить накрите тіло, після чого зрозумів наслідки своїх дій та пішов з місця подій, але його затримала поліція поруч із метро. Він шкодує про те, що вчинив, але пояснює, що хотів повернути власний телефон, оскільки той був новим, але агресивна поведінка ОСОБА_22 вивела його з рівноваги. Просить суд суворо його не карати.

За результатами судового розгляду, під час якого було допитано обвинуваченого, свідка ОСОБА_20 , досліджені письмові докази сторони обвинувачення, суд дійшов до наступного.

Так свідок ОСОБА_20 , допитаний в судовому засіданні, надав показання про те, що напередодні подій познайомився із ОСОБА_22 (яким у подальшому виявився загиблий) та ОСОБА_23 (свідком ОСОБА_21 ). Вони зустріли ОСОБА_24 (обвинуваченого) випадково та запросили приєднатися до себе. Останній погодився та близько о півночі розпочали спільно вживати алкогольні напої, перебуваючи поблизу входу до станції метро «Видубичі». ОСОБА_22 взяв у ОСОБА_24 мобільний телефон та увімкнув на ньому музику, коли останньому дзвонили - умикав гучномовець, але телефон ОСОБА_24 не повертав. Через деякий час ОСОБА_24 мав намір залишити їх, але у них стався із ОСОБА_22 конфлікт з приводу мобільного телефону. Вони почали сваритися. ОСОБА_22 відвів ОСОБА_24 у бік. Між ними була якась штовханина, ОСОБА_22 сварився, тримав ОСОБА_24 за куртку. Все тривало не більше 5 хвилин та на відстані 20 метрів від них. Коли вони із ОСОБА_23 вирішили підійти до останніх, ОСОБА_22 впав, а ОСОБА_24 одразу втік. У ОСОБА_22 із живота текла кров, та він повідомив, що ОСОБА_24 вдарив його ножем у живіт. Як саме ОСОБА_24 наносив удар він не бачив.

Обставини, за яких настала смерть потерпілого, доводяться доказами, наданими стороною обвинувачення, які також не заперечувалися та не спростовувалися стороною захисту під час судового розгляду.

Так, згідно даних протоколу огляду трупа (а.с. 161-168, т.1), проведення якого було розпочато 23.09.2019 о 05 год. 38 хв. за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Печерська, 10-г, навпроти розважального закладу «Chempion Club» та 10 метрів від входу до підземного переходу до ст. метро «Видубичі», поруч із торговими столами, знаходився труп чоловіка, в кишені якого було знайдено паспорт громадянина України № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Новолабунь Полтавської області. Під час огляду трупа, який у закритих одягом місцях на дотик зберігав тепло, було виявлено колото-різану рану в області бічної зони живота праворуч та пошкодження на кофті та футболці, у місцях, що відповідають розташуванню рани. Не верхньому одязі трупа були наявні плями бурого кольору.

23.09.2019 року у період з 07 год. 35 хв. по 07 год. 55 хв. було проведено огляд приміщення ігрової зали розважального закладу « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Печерська, 10-г, та прилеглої до нього території. Під час огляду приміщення були вилучені 5 слідів папілярних узорів, мікрочастки, пляшки з-під алкогольних напоїв, пластиковий посуд, здійснені зрізи нігтьових пластин та змиви з рук та дактилокарта померлого, із смітника біля зупинки ст. метро «Видубичі», що знаходиться поруч із вищезазначеним закладом, складний ніж із слідами бурого кольору, особисті речі померлого, зокрема паспорт на його ім`я.

Згідно висновку експерта №012-217-3629-2019 від 22.11.2019, під час проведення якого експертом були використані данні висновків експертних досліджень: № 011-3629-2019 щодо судово-медичного дослідження трупа та № 061-1793-2019 щодо судово-медичне дослідження шматочків внутрішніх органів трупа, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_19 виявлено тілесне ушкодження: одне колото-різане поранення живота - колото-різана рана на передій стінці живота в епігастальній ділянці справа, з входженням ранового каналу, направленого спереду назад, знизу вверх і справа наліво, та за ходом якого ушкоджено м`які тканини, малий сальник, серозну оболонку шлунку, портальна вена та аорта. Загальна довжина каналу складає біля 9 см.

Вищезазначене поранення живота визнано таким, що мало ознаки прижиттєвого та утворилося від однократної травмуючої дії гострого предмету ножа, клинок якого мав П-подібний обушок та лезо, напрямок якого співпадає з напрямком раневого каналу в тілі померлого.

Смерть ОСОБА_19 настала від колото-різаного поранення живота з ушкодженням органів та судин, крововтратою та шоком.

Між наявним колото-різаним пораненням живота з ушкодженням органів та судин, крововтратою, шоком та настанням смерті експертом встановлений прямий причинно-наслідковий зв`язок. Вищезазначене тілесне ушкодження визнано таким, що має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

Смерть ОСОБА_19 згідно висновків експерта настала в межах 20-30 хвилин після спричинення колото-різаного поранення.

При судово-токсикологічному дослідженні в крові від трупа ОСОБА_19 знайдено етиловий спирт у концентрації 2,97 проміле.

Згідно даних протоколу впізнання 23.09.2019 свідок ОСОБА_20 за зовнішніми ознаками, зокрема зростом, будовою тіла, одягом, рисами обличчя та окулярами, впізнав у пред`явлених йому особах, ту особу, яка 23.09.2019 о 4 год. 30 хв. біля зупинки громадського транспорту «Станція метро «Видубичі» мала конфлікт із ОСОБА_19 . Впізнаною особою є ОСОБА_6 (а.с. 178-183, т.1).

Аналогічні дії під час досудового розслідування були проведенні із свідком ОСОБА_25 , який у пред`явлених йому для впізнання особах також упізнав ОСОБА_6 , про що зафіксовано у протоколі пред`явлення особи для впізнання від 23.09.2019 (а.с. 184-189, т.1).

Згідно висновку експерта № 091-271-2019 від 20.11.2019 кров та піт, змиті з клинка та рукоятки ножа, вилученого з місця подій, могли походити від ОСОБА_19 , оскільки у них був виявлений антигени Н, який також містився у крові ОСОБА_19 , яка визнана такою, що належить до групи О з ізогемаглютенінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО.

Згідно висновку експерта № 091-273-2019 від 20.11.2019 кров, піт та епітеліальні частини в піднігтьовому вмісті рук ОСОБА_6 , могли походити від ОСОБА_19 , оскільки у них також були виявлені антигени Н.

Вищезазначені данні, здобуті за наслідками дослідження доказів сторони обвинувачення, а також показання ОСОБА_6 , який визнавав під час судового розгляду, що наніс ОСОБА_19 один удар ножем, суд вважає такими, що доводять, що смерть ОСОБА_19 настала від дій ОСОБА_6 з нанесення одного удару ножем у живіт ОСОБА_19 , яке призвело до утворення колото-різаного поранення живота з ушкодженням органів та судин, з розвитком крововтрати та шоком, що призвело до смерті останнього.

Вирішуючи питання про зміст і спрямованості умислу ОСОБА_6 суд, виходячи, із сукупності всіх встановлених обставин злочину, зокрема, способу, знаряддя злочину, кількості, характеру і локалізації поранення, причин припинення злочинних дій, поведінку обвинуваченого і потерпілого, що передувала події, дійшов до наступного висновку.

Згідно показань обвинуваченого, він наніс один удар ножем, який мав при собі, перебуваючи у стані хвилювання, після словесних образ з боку малознайомої йому особи, яка, окрім того, утримувала його мобільний телефон та перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Такі твердження ОСОБА_6 стороною обвинувачення не спростовані. Свідок ОСОБА_20 , допитаний в судовому засіданні також підтвердив, що ОСОБА_26 утримував мобільний телефон ОСОБА_6 , з приводу чого між ними виник конфлікт, під час якого ОСОБА_19 висловлювався на адресу ОСОБА_6 нецензурними словами, кидався. Під час судового розгляду прокурор відмовився від допиту свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_28 . Явку свідка ОСОБА_21 , який також був свідком подій, прокурор забезпечити не зміг. Тому суд вважає показання обвинуваченого ОСОБА_6 в частині того, що ОСОБА_19 утримував його мобільний телефон з приводу чого між ними виник конфлікт, як правдиві.

Щодо знаряддя злочину, опис якого міститься у висновку експерта № 091-271-2019, то ним є складний ніж з П-подібним обушком, кнопкою для викидання клинка, довжина якого складає 8,9 см, ширина 2,15 см. Показання обвинуваченого, який зазначив про те, що удар наніс ножем, який мав при собі, співпадають із висновками експерта, зробленого за наслідками дослідження поранення на тілі потерпілого, довжина раневого каналу якого встановлена більше ніж 9 см, та властивостей предмета, яким заподіяне поранення, як таке, що відповідає одному удару ножа.

Суд, досліджуючи доводи сторони захисту, щодо відсутності в діях ОСОБА_6 умислу на заподіяння смерті ОСОБА_19 , керуючись роз`ясненням, яке міститься у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 р. № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.115 КК України вбивство це умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а ставлення до смерті при тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого (ч.2 ст. 121 КК України), - необережність.

За змістом ст. 24 КК України умисел може бути не лише прямим, а й непрямим, а ст. 25 КК України визначає два види необережності злочинну недбалість та злочинну самовпевненість.

Згідно п. 26 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України вбивство чи заподіяння тілесних ушкоджень внаслідок злочинної самовпевненості, необхідно відмежовувати від учинення цих діянь із непрямим умислом (коли винна особа передбачала і свідомо припускала настанні відповідних наслідків, не розраховуючи при цьому на якісь конкретні обставини, які могли б його відвернути).

Отже, для розмежування злочинної самовпевненості, яка належить до форми вини «необережність», та непрямого умислу, що є різновидом вини умисної, слід встановити, чи певна особа була впевнена чи навпаки невпевнена у настанні наслідків. Злочинна самовпевненість означає, що особа впевнена, що наслідки не настануть, оскільки прорахувала усі, на її думку, супутні обставини. При непрямому умислі така впевненість у особи відсутня.

З урахуванням наведеного показання ОСОБА_6 про те, що він не бажав настання смерті ОСОБА_19 від його дій з нанесення удару ножем у живіт, суд розцінює так, що він усвідомлював суспільну-небезпечність своїх дій й свідомо припускав, що смерть від таких його дій може настати. Жодних конкретних обставин, які свідчити б про впевненість ОСОБА_6 в тому, що ОСОБА_19 від удару не помре, судом не встановлено.

При цьому суд ураховує, що ОСОБА_6 застосував таке знаряддя злочину, як ніж, та завдав ним потерпілому різкий удар в область живота, де знаходяться органи, які є життєво важливими і внаслідок цього заподіяв потерпілому тілесне ушкодження, від якого через незначний час (20-30 хв.). настала смерть ОСОБА_19 . Саме крики потерпілого та наявність свідків злочину, суд вважає таким, що слугувало причиною припинення злочинних дій ОСОБА_6 .

Окрім того, суд приймає до уваги показання обвинуваченого, який зазначив, що після нанесення удару викинув ніж до урни та побіг з місця подій, тобто свідомо вчинив дії, направлені на приховування знаряддя злочину.

Подальші його дії з повернення до місця, суд сприймає критично, оскільки вони були вчинені після того, як ОСОБА_6 вчинив дії з приховування знаряддя злочину та залишення місця злочину, а місце та час його затримання працівниками поліції, що відбулося о 8 год. 30 хв. 23.09.2019, також свідчать про те, що він не мав намір викривати себе.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що в діях ОСОБА_6 наявний непрямий умисел на вбивство ОСОБА_19 , і його дій правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 115 КК України як вбивство.

Суд також відхиляє показання обвинуваченого про те, що він на час вчинення злочину не перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки це спростовується показаннями свідка ОСОБА_20 , який під час допиту зазначив, що ОСОБА_6 також вживав з ними алкогольні напої. Окрім того, суд приймає до уваги показання приладу «Драгер», роздруківка якого містить данні про те, що станом на 10 год. 50 хв. 23.09.2019 вміст алкоголю у видихуваному ОСОБА_6 повітрі складав 1,25 % проміле.

При обранні покарання ОСОБА_6 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є особливо тяжким злочином; дані про його особу, згідно яких він на момент затримання не працював, одружений, не мав на утриманні неповнолітніх дітей та/або непрацездатних осіб, з 2001 року перебував на обліку у лікаря нарколога з приводу розладів психіки і поведінки внаслідок вживання канабіноїдів, на обліку у психіатра не перебував.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. 66 КК України суд визнає часткове визнання вини.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 відповідно до ст.67 КК України суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №579 від 22.10.2019, ОСОБА_6 будь-якими хронічним психічним розладом не страждає. У період часу, коли він вчинив злочин, будь-яким хронічним чи тимчасовим психічним розладом не страждав і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 за своїм психічним станом на час проведення експертизи міг усвідомлювати свої дії та керувати ними і не потребував застосування до нього заходів медичного характеру. Алкогольною і будь-якою наркотичною залежністю не страждав, не потребує застосування заходів протиалкогольного та протинаркоманічного медичного впливу.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч.1 ст. 115 КК України, зокрема, у виді позбавлення волі. Вирішуючи питання про строк показання, суд вважає за необхідне встановити його в межах нижньої ланки, враховуючи поведінку потерпілого, яка передувала подіям, а саме утримання мобільного телефону ОСОБА_6 , провокування конфлікту та агресивну поведінку під час самого конфлікту, а також ставлення обвинуваченого до вчиненого, який не заперечував обставин, за яких вчинив злочин, частково визнав свою винуватість, шкодує про вчинене. Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення, перевиховання ОСОБА_6 і достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Витрати на проведення експертиз відповідно до вимог ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах слідчого ізолятору залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.

Керуючись ст. 370, 371, ч.2 ст. 373, ст. 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 5 місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 02.08.2021 року, зарахувавши у строк покарання строк його попереднього ув`язнення у період з 23.09.2019 по 01.08.2021 року (включно), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Продовжити ОСОБА_6 дію існуючої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили.

Витрати на проведення експертизи № 012-217-3629-2019 від 22.11.2019 в розмірі 11468 (Одинадцять тисяч чотириста шістдесят вісім)грн. стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави.

Речові докази: дві пластикові пляшки об`ємом 0,5 літра, вісім пластикових стаканів, п`ять слідів папілярних узорів, один змив з мікрочастками, змиви з рук ОСОБА_29 , зрізи нігтьових пластин, дактилокарта ОСОБА_30 , предмет схожий на ніж із слідами речовини бурого кольору, змиви з рук ОСОБА_31 , зрізи нігтьових пластин ОСОБА_31 , що зберігаються в камері збереження речових доказів Голосіївського УП ГУНП у м. Києві за квитанцією № ФП-011872 від 26.11.2019 знищити; особисті речі ОСОБА_19 : рюкзак чорного кольору, кофту сірого кольору, джинси синього кольору, шкарпетки чорного кольору, кросівки чорного кольору, які передані потерпілій стороні, залишити їм у власність.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження їх права на ознайомлення із журналом судового засідання і поданням на нього письмових зауважень, а також на отримання в суді копії вироку, направити його обвинуваченому негайно після проголошення.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2
______________ _______________ _______________