Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

26 лютого 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

Прокурора ОСОБА_5

Обвинуваченого ОСОБА_6

Захисника - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції з ДУ Луцький слідчий ізолятор та Володимир-Волинським міським судом Волинської області апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 27.10.2020 року в кримінальному провадженні № 0000386 від 06.06.2019 року,

ВСТАНОВИЛА:
Нововолинським міським судом Волинської області здійснюється розгляд кримінального провадження № 0000386 від 06 червня 2019 року стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 185 КК України, та ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України.

27 жовтня 2020 року ухвалою цього ж суду задоволено клопотання прокурора і продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 до 25 грудня 2020 року.

У поданій апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 , покликаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , практику Європейського суду з прав людини щодо доцільності тримання особи під вартою, доводить, що стороною обвинувачення, на його думку, не надано достатніх доказів, які б підтверджували існування ризиків, на які вказує прокурор у клопотанні. Зазначає, що в даному випадку запобігти настанню ризиків, передбачених ст.177 КПК України, можливо і шляхом застосування щодо ОСОБА_6 , який проживає з батьками, навчається в учбовому закладі, тобто, має міцні соціальні зв`язки, більш м`якого запобіжного заходу.

Просить скасувати ухвалу суду і ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання в нічний час.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника - адвоката ОСОБА_7 , підтримані обвинуваченим ОСОБА_6 , які просять задовольнити апеляційну скаргу, доводи прокурора щодо залишення ухвали без зміни, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.

Згідно вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно виділених матеріалів кримінального провадження та клопотання про продовження строку тримання під вартою, ОСОБА_6 , який раніше судимий вироком Володимир-Волинського міського суду від 19.11.2019 року за ч. 2 ст. 289 КК України до п`яти років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком в один рік, обвинувачується у вчиненні в період іспитового строку кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 185 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, негативно характеризується, як за місцем навчання, так і за місцем реєстрації.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У рішенні Європейського Суду з прав людини ( справа "Мацнеттер проти Австрії" ) зазначено, що підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, крім обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, є наявність ризиків, зокрема, вчинення обвинуваченим подальших правопорушень.

При визначенні ризиків має враховуватися особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обгрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки із суспільством.

Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 судом, як того вимагає закон, перевірено наявність обґрунтованих підстав вважати, що існують ризики, на які вказує прокурор в клопотанні, зважаючи на той факт, що ОСОБА_6 , який раніше судимий за скоєння корисливого злочину, обвинувачується у вчиненні ряду злочинів в період іспитового строку, встановленого судом, один з яких є тяжким корисливим відкрите викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб ( ч. 2 ст. 186 КК України), що свідчить про ризик недотримання ОСОБА_6 своїх процесуальних обов`язків та можливість продовження злочинної діяльності.
Керуючись ст. ст. 404-405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 27 жовтня 2020 року щодо продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 до 25 грудня 2020 року залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3