Провадження № 11-кп/824/1405/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 1 ст. 286 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 15 червня 2020 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малютінка, Васильківського р-ну, Київської обл., українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого водієм в ТОВ «Светкомплект Україна», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до 2 років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік. На підставі вимог ст.76 КК України покладено обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Стягнуто з ОСОБА_10 на користь потерпілого ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 39784 гривні 78 копійок, моральну шкоду в сумі 90 000 гривень, витрати на правову допомогу в сумі 15 000 гривень. Накладено арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :01:005:5004, загальною площею 0,0835 га., розташовану у АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_10 до моменту відшкодування ОСОБА_10 шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України за цивільним позовом. Вироком вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком, 30.10.2017 року близько о 11 годині 11 хвилин ОСОБА_10 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною прибудинкової дороги вул. Драгоманова, 31-В в місті Києві, допустив порушення вимог п. 10.1, п. 13.1, п. 13.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР), а саме:

-п. 10.1 ПДР України - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою іншою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

-п.13.1 ПДР України - водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу;

-п.13.3 ПДР України - під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_10 виразилось в тому, що останній, керуючи транспортним засобом марки «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною прибудинкової дороги вул. Драгоманова, 31-В в місті Києві, перед зміною напрямку руху, не переконався що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, під час зустрічного роз`їзду не врахував дорожньої обстановки та недотримався безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху, та вчинив зіткнення передньою лівою частиною автомобіля з ОСОБА_7 , який рухався на велосипеді проїзною частиною прибудинкової дороги в зустрічному напрямку, в результаті чого останньому було завдано середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_11 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме заподіянням велосипедисту ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке виразилось у закритій черепно-мозковій травмі - забій головного мозку з формуванням вогнища в правій лобно-базальній ділянці, перелом латеральної (зовнішньої) стінки правої гайморової (верхньощелепної) пазухи, забійні рани лобної та надбрівної ділянки праворуч.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить вирок скасувати у зв`язку з неповнотою судового розгляду, неналежною оцінкою доказів, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_10 за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України визнати невинуватим, виправдати за відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення, цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоду в сумі 57 986 грн. 20 коп., моральної шкоди в сумі 826 253 гривень, витрат на правову допомогу в сумі 28 596 грн. 32 коп. залишити без задоволення, судові витрати в розмірі 5 734 грн. 90 коп. віднести за рахунок держави, скасувати арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :01:005:5004, загальною площею 0,0835 га., розташовану у АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_10 .

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд не надав належної оцінки на предмет допустимості та належності наданим стороною обвинувачення доказам по справі, таким як протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події, що складений з порушенням ст. 104, 105 КПК України, висновку експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи № 41/Е від 12.01.2018-01.03.2018, вихідною інформацією для якого були дані з медичної документації, яка отримана експертом у непроцесуальний спосіб, та виконана на підставі постанови слідчого, винесеної з порушенням КПК, висновку судової автотехнічної експертизи, під час якого не було досліджено справність гальмівної системи велосипеда. Також судом не була перевірена версія захисту про те, що зіткнення автомобіля та велосипеду мало місце внаслідок ваду зору потерпілого.

Крім того, в апеляційній скарзі вказується на неправильне вирішення судом цивільного позову потерпілого і неправомірне стягнення з обвинуваченого витрат на правову допомогу.

В запереченнях на апеляційну скаргу потерпілий просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок - без зміни. Вважає, що судом доведено належними та допустимими доказами винуватість обвинуваченого ОСОБА_10 у скоєнні інкримінованого злочину за ч. 1 ст. 286 КК України та призначено справедливе покарання, правильно вирішено цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, потерпілого та його представника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.

У відповідності до вимог п.7 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній технічний носій інформації, на якому зафіксоване судове провадження в суді першої інстанції.

За клопотанням захисника судом апеляційної інстанції досліджено питання наявності у матеріалах кримінального провадження технічних носіїв інформації, на яких зафіксовані судові засідання.

При дослідженні вказаного питання з`ясовано, що на оригіналі технічного носія інформації та його резервній копії відсутня фіксація судового засідання 07.05.2019року, 13.05.2019 року, 08.07.2019 року, 08.08.2019 року, 17.10.2019 року, 23.10.2019 року.
При вирішенні питання про те, чи було порушення повноти фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу істотним і таким, що може потягнути за собою наслідки, визначені пунктом 7 частини другої статті ст.412 Кримінального процесуального кодексу України, необхідно зважати на обсяг інформації , відсутньої на технічному носії, та значимість тих процесуальних дій, які проводились у судовому засіданні і мали стати «інформативною основою» ухваленого судового рішення, але інформація про них виявилась відсутньою на технічному носії.

З журналу судового засідання від 08.07.2019 року випливає, що в судовому засіданні надавав пояснення потерпілий, з журналу судового засідання від 17.10.2019 року вбачається, що в судовому засіданні відбувався допит свідка ОСОБА_12 , з журналу судового засідання від 23.10.2019 року видно, що під час судового засідання мало місце долучення письмових доказів до матеріалів кримінального провадження за клопотанням прокурора.

В обґрунтування обвинувального вироку покладені докази, які містилися у показаннях потерпілого, свідка ОСОБА_12 та наданих прокурором письмових матеріалах кримінального провадження, тобто, інформація, яка відсутня на технічному носії, стала основою ухваленого судового рішення.

Із змісту апеляційної скарги вбачається, що стороною захисту ставляться під сумнів докази обвинувачення, що містяться у вищезазначених джерелах доказів.

Вказане свідчить про те, що порушення судом вимог ч.4 ст.107 КПК України у даному кримінальному провадженні є істотним порушенням кримінального процесуального закону.

За таких обставин судове рішення підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції.

Керуючись ст.404,405,407,412,415,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого задовольнити частково.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 15 червня 2020 року щодо ОСОБА_10 скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження у Дарницькому районному суді м. Києва.

Суддя: Суддя: Суддя: