Справа № 991/4034/21
Провадження №11-сс/991/418/21
Слідчий суддя: ОСОБА_1
Суддя-доповідач: ОСОБА_2
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2021 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

представника особи, яка подала скаргу - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника особи, яка подала скаргу - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16 червня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16.06.2021 скаргу представника ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР), залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням, представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу і просить скасувати ухвалу Вищого антикорупційного суду від 16.06.2021, постановити нову, якою скаргу представника ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР задовольнити повністю, визнати дії НАБУ щодо невнесення відомостей за повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 31.05.2021 ОСОБА_7 до ЄРДР протиправними, зобов`язати НАБУ внести відомості до ЄРДР на підставі зазначеного повідомлення ОСОБА_7 , повідомити про це заявника шляхом надання витягу з ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Посилається на такі обставини.

У повідомленні про кримінальне правопорушення ОСОБА_7 зазначено обставини, які можуть свідчити про вчинення суддями Київського апеляційного суду ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 злочинів, передбачених ч.1 ст.364, ч.3 ст.28, ч.1 ст.375 КК України. При цьому, оскільки ОСОБА_7 не є фахівцем у галузі права, визначення ним попередньої кваліфікації не впливає на суть вказаних у повідомленні обставин. Не зважаючи на те, що ст.375 КК України Рішенням Конституційного Суду України №7-р/2020 від 11.06.2020 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), уповноважена особа у порядку ст.214 КПК України невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, мала внести відомості до ЄРДР, розпочати досудове розслідування, під час якого необхідно вирішувати питання щодо остаточної правової кваліфікації кримінального правопорушення, достатності об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення корупційних кримінальних правопорушень. Крім того, повідомлення ОСОБА_7 не є зверненням громадян, що подається в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян» від 02.10.1996, так як згідно зі ст.214 КПК України та Наказом Генеральної прокуратури України «Про єдиний реєстр досудових розслідувань» №69 від 17.08.2012 підлягало реєстрації та розгляду відповідно до вимог КПК України.

Висновок слідчого судді про те, що доводи вищевказаного повідомлення ґрунтуються на незгоді ОСОБА_7 із прийнятим суддями апеляційного суду рішенням, суперечать обставинам провадження, так як питань щодо законності та/або незгоди з рішеннями суддів першої та касаційної інстанції не виникало. Під час розгляду справи судді Київського апеляційного суду самостійно як доказ неправомірності вимог ОСОБА_7 долучили до матеріалів справи рішення Господарського суду Харківської області від 14.04.2005 у справі №30/96-05 за повозом Закритого акціонерного товариства «Валенте» до ТОВ «Саманта-Схід» та Комунального підприємства «ХМБТІ» про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та за зустрічним позовом ТОВ «Саманта-Схід» до Закритого акціонерного товариства «Валенте», третя особа - Комунальне підприємство «ХМБТІ», про визнання державної реєстрації права власності на нерухоме майно дійсною. Це рішення могло бути отримане судом апеляційної інстанції від ТОВ «Саманта-Схід» або їй представників, які надавали відзив на апеляційну скаргу, про що зазначено в постанові суду, що з огляду на належне повідомлення судом першої інстанції ТОВ «Саманта-Схід» про розгляд цивільної справи в порядку спрощеного провадження та неучасть і ненадання доказів ним до суду першої інстанції свідчить про порушення судом апеляційної інстанції вимог ч.8 ст.83, ч.3 ст.367 ЦПК України; або самостійно з власної ініціативи відшукано судом апеляційної інстанції, досліджено та використано як підставу для відмови у задоволенні позову, що свідчить про порушення приписів ч.7 ст.81 ЦПК України. Відповідно до п.2 ч.3 ст.11 Закону України «Про доступ до судових рішень» Кабінету Міністрів України потрібно було не пізніше 01.06.2006 забезпечити постійне внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень електронних копій судових рішень Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, апеляційних та місцевих адміністративних судів, апеляційних та місцевих господарських судів, апеляційних загальних судів, а внесення судових рішень місцевих загальних судів не пізніше 01.01.2007. Тобто, рішення Господарського суду Харківської області від 14.04.2005 не могло бути загальнодоступним та відомим суддям Київського апеляційного суду. Фактичне його долучення до матеріалів справи відбулось із порушенням ч.7 ст.81 ЦПК України. Зазначеною колегією суддів було не тільки винесено рішення, яке призвело до фактичної втрати ОСОБА_7 його майна, але і здійснено зловживання службовим становищем.

ОСОБА_7 та представник НАБУ, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не прибули, про поважність причин свого неприбуття не повідомили.

Згідно з ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. А тому апеляційна скарга розглядається без участі ОСОБА_7 та представника НАБУ.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_6 , перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У цьому провадженні встановлено такі обставини.

14.06.2021 на адресу Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_6 , подана в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Скарга обґрунтована тим, що 31.05.2021 ОСОБА_7 звернувся до НАБУ із повідомленням про кримінальне правопорушення, вчинене суддями Київського апеляційного суду ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також представниками ТОВ «Саманта-Схід» або їх посадовими особами, що полягає у зловживанні службовим становищем із метою постановлення суддями завідомо неправосудного рішення організованою групою осіб, тобто злочину, попередня кваліфікація якого підпадає під ознаки ч.3 ст.28 ч.1 ст.364, ч.1 ст.375 КК України. Для з`ясування чи внесено відомості до ЄРДР направлялись адвокатські запити, відповіді на які станом на день подання скарги отримано не було. Таким чином НАБУ порушило свій обов`язок щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скарги представника. При цьому слідчий суддя встановив, що повідомлення ОСОБА_7 ґрунтується на його незгоді із рішенням суду апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Так, згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Частиною 2 цієї статті визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР. При цьому відповідно до ч.5 ст.214 КПК України до ЄРДР, окрім іншого, вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Із наведеного слідує, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність у них даних про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Якщо такої інформації немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР .

Посилання в апеляційній скарзі на те, що під час розгляду справи судді Київського апеляційного суду самостійно як доказ неправомірності вимог ОСОБА_7 долучили до матеріалів справи рішення Господарського суду Харківської області від 14.04.2005 у справі №30/96-05 за повозом Закритого акціонерного товариства «Валенте» до ТОВ «Саманта-Схід» та Комунального підприємства «ХМБТІ» про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та за зустрічним позовом ТОВ «Саманта-Схід» до Закритого акціонерного товариства «Валенте», третя особа - Комунальне підприємство «ХМБТІ», про визнання державної реєстрації права власності на нерухоме майно дійсною, що свідчить про порушення судом апеляційної інстанції вимог ч.8 ст.83, ч.3 ст.367 ЦПК України, нічим не підтверджено.

Відповідно до ч.8 ст.83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з ч.3 ст.367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Однак, представник особи, яка подала скаргу - адвокат ОСОБА_6 у суді апеляційної інстанції ствердив, що рішення, постановлене суддями ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , судом касаційної інстанції залишено без змін, із чого слідує, що суд касаційної інстанції не встановив порушень вимог ч.8 ст.83, ч.3 ст.367 ЦПК України.

Пленум Верховного Суду України в п.10 Постанови №8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» зазначив, що відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.

А тому, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для висновку, що повідомлення ОСОБА_7 містить відомості про вчинення кримінального правопорушення у зв`язку з порушенням зазначеними суддями вимог ч.8 ст.83, ч.3 ст.367 ЦПК України.

Також неспроможним є твердження в апеляційній скарзі, що рішення Господарського суду Харківської області від 14.04.2005 не могло бути загальнодоступним та відомим суддям Київського апеляційного суду, і, що це рішення могло бути отримане судом апеляційної інстанції від ТОВ «Саманта-Схід» або їй представників, які надавали відзив на апеляційну скаргу, оскільки фактично воно є припущенням.

Крім того, безпідставним є посилання в апеляційній скарзі на те, що колегією суддів було не тільки винесено рішення, яке призвело до фактичної втрати ОСОБА_7 його майна, але і здійснено зловживання службовим становищем, оскільки обставин, які б підтвердили чи свідчили про вчинення суддями Київського апеляційного суду ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28 ч.1 ст.364 КК України, в повідомленні про кримінальне правопорушення заявником не наведено.

А тому правильним є висновок слідчого судді про те, що доводи повідомлення ґрунтуються на незгоді із прийнятим судом рішенням, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для виникнення обов`язку вчинення дій відповідно до ст.214 КПК України.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.3 ст.407 КПК України, має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та скасування ухвали слідчого судді, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення та ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника особи, яка подала скаргу - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16 червня 2021 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4