Справа №487/2984/21
Провадження №1-кс/487/2732/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2021 Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Першого слідчого відділу ( з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 12.04.2021 року, про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:
19.05.2021 року слідчий Першого слідчого відділу ( з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 за погодженням з заступником начальника відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 , в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 12.04.2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044, звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у користуванні підозрюваного ОСОБА_5 : а саме на мобільний телефон марки HTC, темно-сірого кольору, із зазначенням на задній кришці модель 2PS6300, з сім карткою мобільного оператору Київстар, який добровільно видав підозрюваний ОСОБА_5 та після вилучення запаковано до сейф-пакету S2039312.
Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, клопотання підтримує у повному обсязі.
Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що слідчі Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 12.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є діючим працівником правоохоронного органу, а саме органів поліції та перебуває на посаді старшого слідчого в особливо важливих справа Слідчого Управління ГУНП в Миколаївській області зі спеціальним званням - майор поліції, є службовою особою правоохоронного органу.
Так, в провадженні старшого слідчого в особливо важливих справа Слідчого Управління ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження № 0000235 від 11.08.2020 за ч. 3 ст. 191 КК України, в якому останній здійснює досудове розслідування за фактом можливих протиправних дій ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час здійснення діяльності на посаді директора ТОВ «Агро дистрибуція» та ТОВ «-Агро сервіс-».
Під час проведення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні старшим слідчим в особливо важливих справа Слідчого Управління ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 проведено ряд слідчих дій та зокрема призначено судово економічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.
В ході здійснення досудового розслідування на думку органу досудового слідства у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на отримання від ОСОБА_6 неправомірної вигоди за не притягнення його до кримінальної відповідальності за дії, пов`язані із здійснення його діяльності на посаді директора ТОВ «Агро дистрибуція» та ТОВ «-Агро сервіс-».
З цією метою ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, заздалегідь, точна дата та час під час досудового розслідування не встановлена, призначаючи судово економічну експертизу у вищевказаному кримінальному провадженні, умисно не надав експерту для дослідження усі наявні в кримінальному провадженні документи, які необхідні для складення висновку судово економічної експертизи, а надав їх частину, при цьому розуміючи, що вказаних матеріалів дослідження не достатньо для вирішення поставлених питань у постанові про призначення судово економічної експертизи, з метою створення перед умов для неможливості її проведення та складання експертом висновку судової економічної експертизи.
В подальшому, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 19.03.2021 з власного мобільного телефону за допомогою мобільного додатку «WhatsApp» надіслав ОСОБА_6 в якому ініціював питання про необхідність зустрітися.
Діючи з метою досягнення злочинного умислу, 25.03.2021 під час зустрічі неподалік Варваріського моста в місті Миколаєві, приблизно о 21 годині 00 хвилин, повідомив ОСОБА_6 , що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000235 підходить до фінальної стадії та наразі планується проведення обшуків в нього дома, його рідних, та після чого буде вирішуватись питання щодо визначення запобіжного заходу та перекваліфікації кримінального правопорушення з частини 3 статті 191 КК України на більш тяжку частину 5 статті 191 КК України, при цьому повідомляючи про те, що якщо не було б експертизи то і перспективи у вказаному кримінальному провадженні не було, та він може вчинити дії направленні на отримання такого висновку експертизи, за допомогою якого ОСОБА_6 уникне кримінальної відповідальності та надав час подумати до кінця тижня.
Тим самим ОСОБА_5 під час вищевказаної розмови у неформальній обстановці, шляхом погроз, умисно створив враження у ОСОБА_6 , що його в найближчий час притягнуть до кримінальної відповідальності та він надав згоду на надання йому неправомірної вигоди, за вчинення ним дій направлених на уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_6 .
В подальшому 27.03.2021 ОСОБА_5 під час проведення слідчих дій за участю ОСОБА_6 , повідомив останньому, що він в найближчий час планує поїздку в місто Київ з метою встановлення перспективи судово економічної експертиза у вищевказаному кримінальному провадженні.
Після чого, 31.03.2021 ОСОБА_5 продовжуючи виконання свого злочинний наміру, знову самостійно проявляючи ініціативу, з власного мобільного телефону за допомогою мобільного додатку «WhatsApp» надіслав повідомлення ОСОБА_6 в якому повідомив про необхідність зустрічі та обговорення питання щодо експертизи.
Через деякий час, 12.04.2021 приблизно о 11 годині 00 хвилин, в сквері біля Педагогічного університету у місті Миколаєві(Миколаївський національний університет ОСОБА_7 за адресою: вулиця Нікольська, 24, місто Миколаїв), ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зустрілися та останній повідомив про можливість вирішення питання про не притягнення його до кримінальної відповідальності.
В ході вищевказаної розмови, ОСОБА_5 виразив прохання про надання йому неправомірної вигоди в розмірі 1500 (півтори тисячі) доларів США, при цьому погрожуючи притягненням до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення пов`язаного з привласненням, розтратою чужого майна, яке було йому ввірене та перебувало в його віданні під час перебування останнього на посаді директора ТОВ «Агро дистрибуція» та ТОВ «-Агро сервіс-».
Крім того, ОСОБА_5 зазначив, що у разі надання йому обумовленої суми неправомірної вигоди він надасть ОСОБА_6 офіційні документи за допомогою яких, останній зможе уникнути кримінальної відповідальності, зокрема висновок судово економічної експертизи.
Сприйнявши вимогу ОСОБА_5 про передачу неправомірної вигоди обов`язковою, невиконання якої загрожувало притягненням до кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 змушений був погодися із незаконною вимогою ОСОБА_5 , повідомивши останньому, що йому необхідно деякий час для того щоб зібрати вказану суму грошових коштів.
Проте, розуміючи протиправність вимог ОСОБА_5 , ОСОБА_6 того ж дня, 12.04.2021 добровільно заявив до правоохоронних органів про незаконні дії співробітника правоохоронного органу, направлені на одержання неправомірної вигоди.
В подальшому, діючи на виконання вимог ОСОБА_5 про передачу неправомірної вигоди, ОСОБА_6 17.04.2021 приблизно в період часу з 13 годинні 00 хвилин по 14 годину 00 хвилин, перебуваючи у місті Миколаєві, в ході зустрічі з ОСОБА_5 , повідомив останньому, що в нього на даний час відсутні грошові кошти у розмірі 1500 (півтори тисячі) доларів США та він їх зможе надати наступного дня, на що ОСОБА_5 надав згоду, та серед іншого повідомив, що буде розмовляти з прокурором у кримінальному провадженні для того щоб закрите це кримінальне провадження або передати його в один з районний відділ поліції Миколаївської області.
Після чого, 18.04.2021 близько 13 години 35 хвилин ОСОБА_6 діючи у встановлений ОСОБА_5 спосіб, зустрівся з останнім, неподалік Варварівського мосту в місті Миколаєві, де ОСОБА_5 перебуваючи у салоні автомобіля марки «Reno», модель «Duster» з реєстраційними номерами НОМЕР_1 , білого кольору, шляхом зловживання своїм службовим становищем, під час зупинки неподалік перетину вулиць Артилерійської та Великої Морської в місті Миколаєві, одержав ОСОБА_8 , обумовлену раніше суму неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у розмірі 1500 (півтори тисячі) доларів США (станом на 18.04.2021 відповідно до офіційного курсу національного банку України складало 41938 гривень)за не притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення пов`язаного з привласненням, розтратою чужого майна, яке було йому ввірене та перебувало в його віданні під час перебування останнього на посаді директора ТОВ «Агро дистрибуція» та ТОВ «-Агро сервіс-».
Після отримання вищевказаної суми неправомірної вигоди, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , що у найближчий час наддасть останньому висновок судово економічної експертизи, довідку про відсутність підозри та допитає його у якості свідка, що дасть можливість ОСОБА_6 уникнути від притягнення до кримінальної відповідальності.
У подальшому 23.04.2021 ОСОБА_5 з метою виконання раніше обумовлених ним домовленостей надіслав ОСОБА_6 з власного мобільного телефону за допомогою мобільного додатку «WhatsApp», фотографію останньої сторінки судово економічної експертизи за підписом експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Альбіни Макарець, в якій вказано про неможливість проведення дослідження та надання висновку судово економічної експертизи, а також вирішення поставлених питань, у зв`язку з не наданням усіх необхідних документів, та повідомлення в якому вказав, що після її отримання буде намагатись умовити прокурора про прийняття рішення щодо закриття кримінального провадження або його передачі до районного відділу поліції, Миколаївської області, тим самим підтвердивши свій злочинний намір, безпосередньо своїми діями.
18.05.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 3 ст.368 КПК України.
18.05.2021 слідчим в ході санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у користуванні підозрюваного ОСОБА_5 , останній добровільно видав свій власний мобільний телефон марки HTC, темно-сірого кольору, із зазначенням на задній кришці модель 2PS6300, з сім карткою мобільного оператору Київстар, номер якого ОСОБА_5 не пам`ятає.
Вищевказаний мобільний телефон постановою слідчого визнано речовим доказом.
У відповідності до п. п. 1, 2, 3 ч. 2, ч. 3-5 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій ст. 98 КПК України.
У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Вилучені речі та документи містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюється під час кримінального провадження та підлягають визнанню речовими доказами.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
За змістом ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органівта органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно частин 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З огляду на викладене, у зв`язку з доведеністю існування сукупності підстав та розумних підозр вважати, що зазначені в клопотанні речі є доказом злочину, зберегли на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також у зв`язку із доведеністю слідчим наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, щодо можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та наявність підстав для його задоволення. При цьому слідчим суддею враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у користуванні підозрюваного ОСОБА_5 , а саме на:
- мобільний телефон марки HTC, темно-сірого кольору, із зазначенням на задній кришці модель 2PS6300, з сім карткою мобільного оператору Київстар, який добровільно видав підозрюваний ОСОБА_5 та після вилучення запаковано до сейф-пакету S2039312.
Місцем зберігання арештованого мобільного телефону визначити- камеру зберігання ТУ ДБР у м. Миколаєві за адресою: м. Миколаїв, вул. Спаська, 18.
Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому Першого слідчого відділу ( з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1