ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/182/21 Справа № 705/3281/20 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
в режимі відеоконференції з Уманським міськрайонним судом: прокурора представника власника майна захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 березня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого відділення РЗССГД СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000028,-

в с т а н о в и л а :

Слідчий відділення РЗССГД СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно, а саме на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , власником яких являється ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивоване тим, що 25.02.2015 ОСОБА_9 , зареєстровано як фізичну особу-підприємця, поставлено на облік у Головному управлінні статистики у Черкаській області та Уманській об`єднаній Державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області, запис про державну реєстрацію № 0012322 та відповідно до державної реєстрації, ОСОБА_9 визначено основним видом своєї діяльності: «Код КВЕД 96.02 Надання послуг перукарням та салонам краси (основний)».

Під час зайняття підприємницькою діяльністю ОСОБА_9 , як фізична особа-підприємець, мала обов`язки з управління та розпорядження всім своїм майном, мала право використовувати найману працю громадян, тобто була наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціям, а тому являється службовою особою.

22.11.2016 між замовником відділом освіти Уманської районної державної адміністрації в особі начальника відділу ОСОБА_10 та підрядником фізичною особою підприємцем ОСОБА_9 , укладено договір № 43.91.1 на виконання капітального ремонту покрівлі Собківського навчально-виховного комплексу ЗОШ І-ІІІ ступенів Уманської районної ради за адресою: АДРЕСА_3 , загальною вартістю 747000 гривень, зі строком дії до грудня 2016 року.

В подальшому, ОСОБА_9 , будучи службовою особою, використовуючи своє службове становище, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою заволодіння бюджетними грошовими коштами відділу освіти Уманської райдержадміністрації, на свою користь, у період часу з 22.11.2016 по 28.11.2016, в невстановленому досудовим розслідуванням місці, склала та підписала офіційний документ акт (без номера) приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2В) за листопад 2016 року «Капітальний ремонт покрівлі Собківського навчально-виховного комплексу», в якому зазначила завідомо недостовірні відомості про обсяги виконаних робіт, а також відомості про роботи, частина з яких не виконані.

Після чого, 28.01.2016 у приміщенні відділу освіти, молоді та спорту Уманської райдержадміністрації за адресою: АДРЕСА_4 , начальником відділу освіти, молоді та спорту Уманської райдержадміністрації ОСОБА_10 , було підписано та засвідчено печаткою підготовлений раніше ФОП ОСОБА_9 офіційний документ: акт приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2В) за листопад 2016 року «Капітальний ремонт покрівлі Собківського навчально-виховного комплексу» на суму 747 000, 00 грн., з внесеними завідомо неправдивими відомостями щодо обсягів виконаних робіт.

Так, відповідно до висновку експертів за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та судово-економічної експертизи № 1352/1353/19-23/565-587/588-589/20-23 від 22.06.2020, при зіставленні переліку об`ємів робіт та витрат, зазначених у акті приймання виконаних будівельних робіт за договором № 43.91.1 виконання капітального ремонту покрівлі Собківського навчально-виховного комплексу ЗОШ І-ІІІ ступенів Уманської районної ради за адресою: вул. Миру, 19, с. Собківка, Уманського району, Черкаської області встановлено, що ОСОБА_9 не виконала обсяги робіт, передбачені в проектно кошторисній та договірній документації, на суму 305798 грн.

На виконання умов договору № 43.91.1 від 22.11.2016, на підставі зазначеного акту (форми КБ-2в) приймання виконаних робіт, що містив завідомо неправдиві відомості, на банківський рахунок ФОП ОСОБА_9 № НОМЕР_1 з рахунку відділу освіти Уманської райдержадміністрації № НОМЕР_2 перераховано грошові кошти відділу освіти, молоді та спорту Уманської райдержадміністрації як оплату за капітальний ремонт на загальну суму 747000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_9 , як фізична особа підприємець, маючи організаційно розпорядчі та адміністративно господарські функції, будучи службовою особою, шляхом зловживання своїм службовим становищем, у зв`язку з завищенням вартості виконаних робіт - за роботи, які фактично не були виконані, за матеріали, які фактично не були використані, заволоділа грошовими коштами відділу освіти Уманської райдержадміністрації у розмірі 305798,55 грн., які відносяться до великих розмірів.

12 березня 2021 року ОСОБА_9 за вказаними фактами повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 191, ч.2 ст. 366 КК України, заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене у великих розмірах, та службове підроблення, що виразилось у внесенні до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру речових прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_9 на праві приватної власності належить 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи, що завдана державі, в особі відділу освіти, молоді та спорту Уманської районної державної адміністрації, підозрюваною ОСОБА_9 шкода не компенсована та не відшкодована, тому слідчий просив накласти арешт на вказане майно, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) та попередження незаконного відчуження вказаного нерухомого майна.

19.03.2021 ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області відмовлено у задоволенні вказаного клопотання слідчого, оскільки пред`явлена ОСОБА_9 підозра є необґрунтованою, а тому відсутні підстави для накладення арешту на її майно, що належить їй на праві приватної власності.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді місцевого суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій просила її скасувати, та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що в матеріалах кримінального провадження міститься локальний кошторис на будівельні роботи з ремонту покрівлі Собківського навчально-виховного комплексу, в який включено заробітну плату та витрати труда: робітників будівельників; робітників, зайнятих керуванням та обслуговуванням машин; робітників, зайнятих керуванням та обслуговуванням автотранспорту при перевезенні ґрунту і будівельного сміття. Крім того, свідок ОСОБА_10 підтвердив факт використання ФОП ОСОБА_9 найманих працівників, а тому вона є службовою особою. Також вважає, що висновок експертів за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та судово-економічної експертизи від 22.06.2020 є належним доказом у справі.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, думку представника власника майна захисника ОСОБА_7 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

В тому числі, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказані дані мають міститися і у клопотанні про арешт майна, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно ст. 131, ч.1 ст. 170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При розгляді клопотання слідчого відділення РЗССГД СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000028, слідчий суддя в повному обсязі дотримався вказаних вимог Закону та дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання слідчого.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчий в своєму клопотанні та прокурор в апеляційній скарзі просили накласти арешт на майно ОСОБА_9 з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Однак, на момент розгляду клопотання слідчого слідчим суддею місцевого суду цивільний позов в матеріалах кримінального провадження був відсутній.

Під час апеляційного розгляду справи прокурор ОСОБА_6 пояснила, що цивільний позов був заявлений вже після постановлення оскаржуваної ухвали слідчого судді, однак колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, яка була винесена на підставі тих доказів, які були в матеріалах кримінального провадження на момент її постановлення.

Крім того, відповідно п.5 ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Однак, в кримінальному провадженні не було проведено оцінку майна, на яке слідчий просив накласти арешт, що позбавляє можливості визначити співрозмірність обмеження права власності з завданими збитками.

Також, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді місцевого суду про необґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_9 , у зв`язку з відсутністю в матеріалах кримінального провадження доказів наявності в останньої організаційно-розпорядчих повноважень, а тому доводи апелянта в цій частині є неприйнятними.

Доводи апелянта про належність висновку комплексної судової будівельно-технічної та судово-економічної експертизи №1352/1353/19-23/565-587/588-589/20-23 від 22.06.2020 в якості доказу вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень є необґрунтованими, оскільки він доданий до клопотання лише на трьох аркушах, хоча він складається з 74 арк., та був наданий у кримінальному провадженні №0000100 від 08.06.2018 на підставі ухвали слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області, тобто не у кримінальному провадженні №0000028 від 17.08.2020, в рамках якого слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна, і в якому ОСОБА_9 повідомлено про підозру.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, а мета кримінального провадження може бути досягнута і без застосування таких процесуальних заходів, як накладення арешту. Також накладення арешту на майно на підставі наведених у клопотанні обставин порушить «справедливий баланс» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини та юридичної особи. Суспільний інтерес у даному кримінальному провадженні не є виправданим, оскільки накладення арешту на майно фактично призведе до обмеження у розпорядженні майном, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_9 без достатніх підстав, передбачених законом.

Колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора та накладення арешту на майно, а саме на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , власником яких являється ОСОБА_9 .

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області 19 березня 2021 року, є законною та обґрунтованою, і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 170, 173, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 березня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ РЗССГД СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000028, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді