Справа № 991/519/21
Провадження №11-сс/991/170/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2021 року місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:
головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
учасники судового провадження: адвокат ОСОБА_5 ,
розглянула в судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРІ МАНІ» на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29.01.2021 про арешт майна за клопотанням детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001257, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 191, частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України.
Історія провадження
1.29.01.2021 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду в кримінальному провадженні № 0001257 від 08.08.2019 (далі також ухвала слідчого судді) задоволено клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ) ОСОБА_6 про арешт майна.

2.22.02.2021 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРІ МАНІ» на ухвалу слідчого судді.

3.01.03.2021 ухвалою суддя-доповідач вирішив призначити апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження до розгляду в судовому засіданні колегією суддів.

Зміст та мотиви оскаржуваної ухвали
4.Оскаржуваною ухвалою слідчого судді накладено арешт із забороною на відчуження, розпорядження та користування правом вимоги (майнових прав) за кредитними, іпотечними договорами, договорами поруки, укладених в 2010-2013 роках, однією з сторін в яких є ПАТ «Український інноваційний банк» (ідентифікаційний код 05839888) відповідно до переліку, зазначеному в резолютивній частині ухвали слідчого судді (далі право вимоги).

5.Слідчий суддя обґрунтував задоволення клопотання детектива тим, що: (1) описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими поясненнями та представленими матеріалами дає можливість дійти висновку про те, що були вчинені кримінальні правопорушення, передбачені частиною 5 статті 191, частиною 2 статті 364 КК; (2) право вимоги за кредитними договорами від 27.08.2012 № 4804 та від 16.09.2010 № 4706, які були забезпеченні договорами іпотеки та поруки, належить ТОВ «Фрі Мані», його товариство набуло у власність на підставі договору купівлі-продажу з ТОВ «ФК Горизонт», укладеного 18.06.2019; вказане товариство не є підозрюваним, обвинуваченим, відтак є третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт; (3) ТОВ «Фрі Мані» не можна вважати добросовісним набувачем права вимоги; (4) право вимоги є тим видом майна, на яке може бути накладено арешт; (5) майнові права за кредитними договорами були одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та є його предметом, право вимоги не є речовим доказом, однак воно підлягає спеціальній конфіскації; (6) арешт майна є дієвим засобом запобігання можливості відчуження, перетворення (шляхом стягнення предмета вимоги) та приховування майна; (7) наслідки арешту майна для осіб, чиї права обмежуються, будуть розумними та співрозмірними із завданнями цього кримінального провадження.

6.Обґрунтованість підозри про вчинення вказаних вище кримінальних правопорушень мотивовано таким: (1) 13.02.2019 ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва було визначено порядок зберігання речових доказів у провадженні № 0000303 від 08.10.2018 та було передано в управління АРМА право вимоги за: кредитним договором № 4804 від 27.08.2012, кредитним договором № 4706 від 16.09.2010, іпотечним договором (майнової поруки) № 4936 від 27.08.2012, іпотечним договором (майнової поруки) № 4934 від 27.08.2012, іпотечним договором (майнової поруки) № 4939 від 27.08.2012, іпотечним договором № 2586 від 26.06.2013, іпотечним договором № 2213 від 16.09.2010, іпотечним договором № 2210 від 16.09.2010, договорами поруки від 27.08.2012, договорами поруки № 1, 2, 3, 4, 5 від 16.09.2010, договором поруки № 6 від 30.08.2013; (2) відповідно до пункту 8 Порядку реалізації арештованих активів на електронних торгах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 719 від 27.09.2017, ринкова вартість активу визначається на підставі звіту про оцінку активу, що діє не більш як шість місяців з дати її проведення, якщо інше не встановлено законодавством; (3) детективом надано достатні відомості для підтвердження, що такого звіту складено не було (ДП «Сетам» на запит НАБУ надало лише висновок про вартість, складений ТОВ «Експертно-технічний центр «Статус», з датою оцінки станом на 22.04.2019; ДП «Сетам» листом, підписаним генеральним директором підприємства ОСОБА_7 , поінформовав НАБУ, що на його адресу не надходив акт приймання-передачі послуг за договором № 1237 від 19.04.2019 та звіт про оцінку майна з додатками, за виключенням висновку про вартість від 22.04.2019; відповідно до висновку експерта № СЕ-19-20/26869-ПЧ від 17.09.2020 підпис у зазначеному вище висновку про вартість виконано не директором ТОВ «Експертно-технічний центр «Статус»; (4) слідчий суддя у зв`язку із цим дійшов висновку, що оцінка права вимоги за зазначеними вище договорами не виконувалась, АРМА за таких умов не мало права відчужувати право вимоги за кредитними договорами; (5) незважаючи на це, відповідно до протоколу № 406894 20.05.2019 ДП «Сетам» було проведено електронні торги щодо продажу права вимоги за кредитними договорами № 4804 від 27.08.2012 та № 4706 від 16.09.2010 і ТОВ «ФК Горизонт» визнано їх переможцем; (6) Товариство придбало зазначене право вимоги за 16 500 000, 00 грн. При цьому, відповідно до звіту про оцінку майна, складеного ТДВ «Гільдія оцінювачів України» вартість права вимоги за вказаними вище кредитними договорами станом на 22.04.2019 становить 146 206 769, 00 грн, тобто майнові права було продано за вартістю, нижчою від ринкової.

Вимоги і доводи апеляційної скарги
7.В апеляційній скарзі висловлені вимоги: (1) поновити строк на апеляційне оскарження; (2) скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання детектива НАБУ у кримінальному провадженні № 0001257 про арешт майна в повному обсязі.

8.Вимога про поновлення строку на апеляційне оскарження мотивована тим, що копія оскаржуваної ухвали була направлена супровідним листом суду 03.02.2021 на адресу ТОВ «ФРІ МАНІ», отримана ж вона була тільки 18.02.2021. Копія супровідного листа суду від 03.02.2021 додана до апеляційної скарги, доказів на підтвердження дати отримання копії оскаржуваного рішення 18.02.2021 до апеляційної скарги не додано.

9.Вимоги апеляційної скарги по суті обґрунтовуються таким: (1) слідчим суддею не враховано висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у підпунктах 175-236 постанови від 10.12.2019 у справі № 925/698/16 щодо того, що належним позивачем є ПАТ «Український інноваційний банк», право якого не переходило ні до ПАТ «УКРІНКОМ», ні до ТОВ «ФК «Інвест ресурс»; (2) слідчий суддя при накладенні арешту на майно не вирішив питання хто буде виконувати обов`язки власника права вимоги на час такого арешту (здійснювати адміністрування кредитів), нести відповідальність за пропуск строків позовної давності по стягненню чергових платежів, приймати участь в ліквідаційній процедурі щодо ТОВ «Укрполіскорм»; (3) існують об`єктивні складнощі щодо оцінки вартості такого об`єкта як право вимоги; (4) права вимоги завжди продаються за ціною близько 5-10 % від реальної заборгованості; (5) висновок ТДВ «Гільдія оцінювачів України» не є висновком експертизи, а основною діяльністю вказаного товариства є діяльність агентств нерухомості; (6) висновки слідчого судді про недобросовісність ТОВ «ФРІ МАНІ» як набувача права вимоги є безпідставними, а договори, за якими набувалось право вимоги ТОВ ФК «Горизонт», та в подальшому ТОВ «ФРІ МАНІ» не визнані недійсними в судовому порядку, власник майна слідством не встановлений; (7) спеціальна конфіскація відповідно до положень КК не застосовується до грошей, цінностей та іншого майна, які згідно з законом підлягають поверненню власнику (законному володільцю) або призначені для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, тобто до права вимоги.

Позиції учасників провадження
10.У судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

11.Прокурор надіслав письмові заперечення проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просив залишити її без задоволення.

12.Інші учасники судового провадження в судове засідання не прибули та не надали Суду свої позиції щодо апеляційної скарги. Враховуючи, що такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, то їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду (частина 4 статті 405 КПК).

Оцінка та мотиви Суду
13.Враховуючи вимоги і доводи апеляційної скарги та правову позицію, висловлену в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, Суд повинен перевірити: (1) наявність підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, у разі прийняття Судом рішення про поновлення строку апеляційного оскарження (2) доводи апеляційної скарги щодо (2.1) необхідності врахування висновків Великої Палати Верховного Суду у справі щодо правонаступництва ПАТ «Український інноваційний банк» та їх значення при вирішенні клопотання; (2.2) правових підстав накладення арешту на майно (в порядку забезпечення спеціальної конфіскації) та (2.3) способу та міри втручання у права особи застосованим заходом забезпечення кримінального провадження.

(1) Щодо клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді
14.Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення (пункт 3 частини 2 статті 395 КПК).

15.Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (абзац 2 частини 3 статті 395 КПК).

16.Оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена без виклику особи, яка її оскаржує. Доказів отримання скаржником копії повного тексту ухвали слідчого судді матеріали провадження не містять.

17.Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 04.11.2019 (справа № 760/12179/16-к) прийшла до висновку, що за змістом абзацу 2 частини 3 статті 395 КПК, якщо ухвала слідчого судді постановлена без виклику особи, інтересів якої вона стосується та яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи має обчислюватись з дня отримання копії судового рішення, незалежно від наявності інших джерел інформування про прийняте рішення.

18.В апеляційній скарзі зазначено, що представник компанії ТОВ «ФРІ МАНІ» отримав копію ухвали слідчого судді 18.02.2021.

19.Із урахуванням викладеного, Суд приходить до висновку, що строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді для адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах компанії ТОВ «ФРІ МАНІ», не є пропущеним, отже не має підстав для його поновлення, а апеляційна скарга підлягає апеляційному розгляду.

(2) Щодо доводів апеляційної скарги по суті
20.Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги (частина 1 статті 404 КПК).

(2.1) перевірка доводів апеляційної скарги щодо необхідності врахування висновків Великої Палати Верховного Суду у справі щодо правонаступництва ПАТ «Український інноваційний банк» та їх значення при вирішенні клопотання
21.Апелянт зазначає, що слідчий суддя мав врахувати відповідно до вимог частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки Постанови Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 925/698/16 (далі Постанова ВП ВС), викладені у пунктах 175-236 судового рішення, згідно яких «Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що належним суб`єктом (позивачем) у справі був та залишається банківська установа ПАТ «Український інноваційний банк», відповідне право якого не переходило ані до ПАТ «УКРІНКОМ»/ ПАТ «Українська інноваційна компанія», ані до ТОВ «ФК Інвест ресурс».

22.В оскаржуваній ухвалі слідчого судді не порушується та не вирішується питання щодо того яка юридична особа (з якою назвою) ПАТ «УКРІНКОМ», ПАТ «Українська інноваційна компанія» або ПАТ «Український інноваційний банк» є первинним належним власником права вимоги, яке відповідно до обставин кримінального провадження могло бути незаконно відчужене через Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі АРМА).

23.13.07.2016 наглядовою радою ПАТ «Український інноваційний банк» було ініційовано проведення позачергових загальних зборів акціонерів, на яких прийнято рішення про перейменування ПАТ «Український інноваційний банк» на ПАТ «УКРІНКОМ», змінене місцезнаходження акціонерного товариства, затверджено нову редакцію його статуту, змінені види діяльності товариства за Класифікацією видів економічної діяльності (виключено «діяльність комерційних банків», за КВЕД: 64.19) та призначені голова правління і члени правління (далі - організаційні зміни банку від 13.07.2016). Державна реєстрація відповідних змін до установчих документів банку була проведена цього ж дня приватним нотаріусом (реєстраційна дія № 2038947). Відповідно до пункту 1.1 статуту акціонерного товариства у редакції від 13.07.2016 ПАТ «УКРІНКОМ» продовжує свою діяльність на підставі цього статуту шляхом зміни найменування з ПАТ «Український інноваційний банк» на ПАТ «УКРІНКОМ», яке є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Український інноваційний банк».

24.Відповідно до рішення позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «УКРІНКОМ» від 28.03.2017 знову змінена назва акціонерного товариства на ПАТ «Українська інноваційна компанія» (далі організаційні зміни банку від 28 березня 2017 року), реєстрація здійснена 03.04.2017 (реєстраційна дія № 0007396). Відповідно до пункту 1.1 статуту акціонерного товариства у редакції від 18.03.2017 ПАТ «Українська інноваційна компанія» продовжує свою діяльність на підставі цього статуту шляхом зміни найменування з ПАТ «УКРІНКОМ» на ПАТ «Українська інноваційна компанія», яке є набувачем всіх прав та обов`язків ПАТ «УКРІНКОМ» та ПАТ «Український інноваційний банк».

25.Зміна назви акціонерного товариства (банку) без зміни його організаційно-правової форми, виключення з його назви слова «банк», виключення з видів його діяльності «діяльності комерційних банків» (КВЕД: 64.19) не є ані перетворенням цієї юридичної особи в розумінні статті 108 ЦК (статті 87 Закону про акціонерні товариства), ані виділом в розумінні статті 109 ЦК (статті 86 Закону про акціонерні товариства), ані припиненням шляхом злиття, приєднання або поділу в розумінні статті 106 ЦК (статей 83-85 Закону про акціонерні товариства). Попри те, що правовий висновок щодо застосування норм права у справі № 914/3587/14 (постанова від 24.04.2019) Велика Палата Верховного Суду зробила стосовно зміни найменування (типу) акціонерних товариств з відкритого або закритого на публічне або приватне, Велика Палата Верховного Суду не бачить підстав відходити від правового висновку, зробленого у мотивувальній частині зазначеного судового рішення (пункт 50), відповідно до якого сама лише зміна найменування (типу) юридичної особи не означає її реорганізації, зокрема, перетворення, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма такої особи.

26.Отже, в результаті організаційних змін банку від 13.07.2016 та від 28.03.2017 нова банківська установа відповідно до вимог статті 17 Закону про банки не утворилась (пункти 138, 142, 203, 204 Постанови ВП ВС в частині обставин, встановлених судами попередніх інстанцій, та обставин, що мають преюдиційне значення).

27.Оскільки зміна назви юридичної особи не має наслідком появу нового учасника цивільних відносин, юридична особа, яка володіла (до відчуження АРМА через ДП «СЕТАМ») правом вимоги є однією й тією самою. Заперечення правомірності реєстрації змін статуту юридичної особи-банку (в частині зміни назви та видів її діяльності) не є спором між різними учасниками цивільних відносин щодо правонаступництва (у тому числі стосовно права вимоги), а є спором про належне найменування однієї юридичної особи.

28.Отже, висновки Постанови ВП ВС, на які вказує апелянт, жодним чином не спростовують факт відчуження права вимоги, яке відбулось, як вірно зазначив слідчий суддя, з імовірним порушенням встановленого законом порядку, а саме без проведення обов`язкової оцінки його вартості.

29.Крім того, матеріали клопотання свідчать й про інше можливе порушення з боку службових осіб АРМА при відчуженні права вимоги через ДП «СЕТАМ». Так, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.02.2019 (том 1 а. с.44-52) було задоволено клопотання слідчого СБУ про визначення порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні № 0000303 від 08.10.2018 та визначено порядок зберігання речових доказів шляхом передачі АРМА в управління права вимоги. Натомість, АРМА без ухвали слідчого судді про передання речових доказів їй для реалізації (а лише в управління) (частина 6 статті 100 КПК), здійснила їх реалізацію (том 1 а. с. 53-59).

(2.2) перевірка доводів апеляційної скарги щодо правових підстав накладення арешту на майно (в порядку забезпечення спеціальної конфіскації).
30.Апелянт стверджує, що спеціальна конфіскація відповідно до положень КК не застосовується до грошей, цінностей та іншого майна, які згідно з законом підлягають поверненню власнику (законному володільцю) або призначені для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, тобто до права вимоги.

31.У той же час, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку (пункт 5 частини 8 статті 100 КПК). Під час вирішення питання щодо спеціальної конфіскації насамперед має бути вирішене питання про повернення грошей, цінностей та іншого майна власнику (законному володільцю) та/або про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (частина 10 статті 100 КПК). Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження (абзац 1 частини 9 статті 100 КПК).

32.Таким чином, вирішення питання про повернення майна власнику (законному володільцю) чи застосування щодо такого майна спеціальної конфіскації вирішується (1) лише вироком суду та (2) під час вирішення питання щодо спеціальної конфіскації, тобто є формою вирішення питання щодо спеціальної конфіскації

33.Враховуючи той факт, що продовжуються заходи, пов`язані з ліквідацією ПАТ «Український інноваційний банк», на теперішній час найменування ПАТ «Українська інноваційна компанія», передбачені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 1485 від 10.08.2020 «Про продовження процедури виведення ПАТ «УКРІНБАНК» з ринку і призначення уповноваженої особи»), на момент прийняття судом рішення у цьому кримінальному провадженні по суті (у разі завершення досудового розслідування складанням обвинувального акту та направлення його до суду) власник (законний володілець) права вимоги може буде припинений як юридична особа в результаті ліквідації, отже такі цінності можуть бути конфісковані (в порядку спеціальної конфіскації) або передані у власність держави в установленому порядку.

34.У зв`язку із цим довід апеляції про неможливість застосування спеціальної конфіскації, а отже й неможливість вжиття заходу забезпечення з цією метою, на цьому етапі кримінального провадження Судом відхиляється.

35.Аргумент адвоката про безпідставність висновку слідчого судді щодо недобросовісності ТОВ «ФРІ МАНІ» як набувача права вимоги жодним чином не обґрунтований. Так, висновки слідчого судді про пов`язаність ТОВ «ФК Горизонт» (учасник електронних торгів, їх переможець, покупець активів), ТОВ «ФК «Астер-Фінанс» (учасник електронних торгів) та ТОВ «Фрі Мані» (покупець активів на цей час), що свідчать про обізнаність ТОВ «Фрі Мані» щодо незаконності відчуження права вимоги АРМА, та підтверджені наданими детективом доказами, жодним чином не спростовані в апеляційній скарзі.

36.Так само, Судом відхиляються доводи апеляційної скарги про (1) наявність об`єктивних складнощів у здійсненні незалежної оцінки такого об`єкту майнових прав як право вимоги, оскільки наявність таких складнощів не унеможливлює здійснення такої оцінки та не скасовує відповідні вимоги закону про необхідність її здійснення, та (2) неналежність висновку звіту про оцінку майна, виконаного ТДВ «Гільдія оцінювачів України», оскільки апелянтом не надано жодних доказів того, що вказане товариство не належить до суб`єктів оціночної діяльності, визначених Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

(2.3) перевірка доводів апеляційної скарги щодо способу та міри втручання у права особи застосованим заходом забезпечення кримінального провадження.
37.Апелянт стверджує, що обраний спосіб арешту права вимоги із забороною її відчуження, розпорядження та користування, спричиняє ряд негативних наслідків, пов`язаних із необхідністю адміністрування зобов`язань за кредитними договорами, ведення претензійно-позовної роботи з боржниками, можливим спливом строків позовної давності тощо.

38.Дійсно, специфіка арешту вказаного об`єкту майна утворює певні складнощі для його власника. У той же час, обсяг накладених оскаржуваною ухвалою заборон не є перешкодою для звернення ТОВ «ФРІ МАНІ» із позовами до боржників з метою переривання перебігу строку позовної давності (в порядку частини 2 статті 264 ЦК).

39.При обранні способу арешту майна слідчий суддя обґрунтовано врахував значну суспільну небезпеку вчинених правопорушень, велику різницю між сумою, за яку було здійснено продаж права вимоги, та її ринковою вартістю, факт здійснення повторного перепродажу права вимоги за доволі короткий час, ризик можливого відчуження права вимоги, а в подальшому й стягнення предмета вимоги.

40.Приймання (стягнення) платежів за правом вимоги в повному обсязі вичерпає повністю її цінність, чим буде знівельоване значення застосованого заходу забезпечення кримінального провадження, тому заборона не тільки відчуження, розпорядження, а й користування правом вимоги є цілком обґрунтованою.

Висновки Суду за результатами розгляду апеляційної скарги
41.За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

42.Враховуючи, що доводи апеляційної скарги, не знайшли свого підтвердження, а мотиви ухвали слідчого судді не спростовані, Суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді має бути залишена без змін.

43.Керуючись статтями 26, 132, 170-173, 403, 404, 405, 407, 419, 532 КПК, колегія суддів постановила:

1.Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

2.Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29.01.2021 про арешт майна залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3