Справа № 991/1981/21
Провадження1-кс/991/2023/21
У Х В А Л А
іменем України
01 квітня 2021 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
захисника адвоката ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0001787 від 23.09.2020,

ВСТАНОВИЛА:

1.До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні Приватного акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
1.1.В обґрунтування клопотання захисник зазначає, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001787 від 23.09.2020 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Захисник стверджує, що за версією сторони обвинувачення, ОСОБА_4 підозрюється в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди у великому розмірі від ОСОБА_5 за прийняття ним відповідних рішень щодо надання дозволів на розроблення та затвердження детального плану території та у подальшому затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок із кадастровими номерами :07:000:6353, :07:000:6352 та :07:000:6351. Захисник вказує, що під час ознайомлення з аудіо-, відеозвукозаписами проведених негласних слідчих (розшукових) дій стороною захисту встановлено, що майже всі телефонні дзвінки ОСОБА_4 робив заявник ОСОБА_5 , провокуючи його на вчинення злочину ще з серпня 2020 року.
1.2.Стверджує, що встановити або спростувати ознаки провокації злочину можна виключно шляхом тимчасового доступу до документів (у тому числі електронних), які знаходяться у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а саме щодо надання телекомунікаційних послуг абоненту ОСОБА_5 за номером телефону НОМЕР_1 . Зазначає, що інформація щодо телефонних розмов між ОСОБА_5 з підозрюваним ОСОБА_4 та працівниками правоохоронних органів може вплинути на хід розгляду справи та спростувати твердження сторони обвинувачення щодо винуватості ОСОБА_4 .
1.3.Зазначає, що доступ до запитуваних документів неможливо отримати в інший спосіб, ніж шляхом тимчасового доступу до них, оскільки відомості про надання телекомунікаційних послуг відносяться до охоронюваної законом таємниці.
1.4.У зв`язку з цим захисник звертається з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та містять інформацію про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передання, а саме: про з`єднання номеру телефону НОМЕР_2 з іншими абонентами мобільного і стаціонарного зв`язку (вхідні і вихідні дзвінки, СМС повідомлення) із зазначенням абонентських номерів, типу з`єднань, часу з`єднань, з прив`язкою до базових станцій, з`єднань нульової тривалості (неприйняті виклики) абонентського номеру, ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання споживачів телекомунікаційних послуг, з яким відбувався сеанс зв`язку абонента. В період часу з 00:00 години 01 серпня 2020 року по 00 годин 05 листопада 2020 року. Також захисник просить зобов`язати ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » виготовити на паперовому та електронному носії документ роздруківки телефонних з`єднань, у тому числі із нульовою тривалістю з мобільного телефону з номером НОМЕР_1 .

2.В судовому засіданні захисник клопотання підтримав, просив його задовольнити. Особа, у володінні якої знаходяться речі і документи, тимчасовий доступ до яких просить надати захисник, в судове засідання не з`явилась, що відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.

3.Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла таких висновків.
3.1.У відповідності до підпункту 5 ч. 2 ст. 131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх, здійснити їх виїмку (ст. 159 КПК України).
Сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування … із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів (ч. 1 ст. 160 КПК України). Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України стороною кримінального провадження з боку захисту є, зокрема, підозрюваний і його захисники.

Із клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 є підозрюваним у кримінальному провадженні № 0001787 від 23.09.2020.
Відповідно до ст. 45 КПК України у кримінальному провадженні захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного. Здійснюючи захист підозрюваного ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_3 є суб`єктом, який має право подавати клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів у встановленому КПК України порядку.

Забезпечуючи підозрюваному право на захист (ст. 20 КПК України) та з огляду на принцип змагальності (ст. 22 КПК України), сторона захисту має рівні права зі стороною обвинувачення в питанні збирання доказів, подання клопотань, а також в реалізації процесуальних прав, передбачених КПК України. Суд, в свою чергу, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

За таких умов клопотання сторони захисту адвоката ОСОБА_3 підлягає розгляду по суті слідчим суддею відповідно до вимог ст. 159-164 КПК України.

3.2.У відповідності до підпункту 5 ч. 2 ст. 131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
3.3.Частиною 2 ст. 160 КПК України встановлені змістовні критерії, яким має відповідати клопотання сторони захисту про тимчасовий доступ до речей і документів. У сукупності з положеннями ч. 5 ст. 132 КПК України при вирішенні цього питання зацікавлений суб`єкт має навести 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

3.4.Разом з тим, ч. 5, 6 ст. 163 КПК України зазначено, що слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:
-перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
-самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;
-не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю або якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
3.5.Із клопотання та доданих нього матеріалів вбачається, що досудове розслідування кримінального провадження № 0001787 від 23.09.2020 здійснюється, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди у великому розмірі для себе за вчинення в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.
3.6.В повідомленні про підозру від 05.11.2020 зазначено, що в ході досудового розслідування встановлені такі обставини:

3.6.1.17.08.2020 Директор ПП « ОСОБА_6 » ОСОБА_5 , який діяв на підставі договору з ОСОБА_7 від 12.08.2020 «Про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» щодо розроблення детального плану та зміни цільового призначення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Хмільницької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, яким присвоєні кадастрові номери :07:000:6353, :07:000:6352, :07:000:6351, перебуваючи у приміщенні службового кабінету голови ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , звернувся до останнього з питанням про отримання від нього як службової особи дозволів на розроблення та затвердження детального плату територій та у подальшому затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення вказаних земельних ділянок.

3.6.2.Під час розмови з ОСОБА_5 , яка відбулася біля приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 повідомив, що для отримання від нього дозволів на розроблення та затвердження детального плану територій та затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення вказаних земельних ділянок необхідно надати неправомірну вигоду в розмірі не менше ніж 5000 доларів США.

3.6.3.Надалі ОСОБА_5 22.10.2020 подав до ІНФОРМАЦІЯ_2 документи, необхідні для отримання дозволу на розроблення детального плану територій, на яких розташовуються земельні ділянки з кадастровими номерами: :07:000:6353, :07:000:6352, :07:000:6351.

3.6.4.Згодом ОСОБА_4 , перебуваючи 29.10.2020 на території автозаправної станції за адресою: АДРЕСА_1 , в ході особистої розмови із ОСОБА_5 висловив прохання надати йому неправомірну вигоду у розмірі 10 000 доларів США за прийняття ним рішень у вигляді розпоряджень про надання дозволу на розроблення, затвердження детального плану територій та у подальшому затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок.

3.6.5. ОСОБА_4 під час зустрічі з ОСОБА_5 , яка відбулася 04.11.2020 о 14 год. 25 хв. в лісосмузі неподалік буд. АДРЕСА_2 , одержав від останнього неправомірну вигоду в розмірі 10 000 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України дорівнювало 286 000 гривень, тобто відповідно до ч. 1 примітки до ст. 368 КК України становило великий розмір.
3.7.Сторона захисту стверджує, що при ознайомленні з аудіо-, відеозаписами проведених негласних слідчих (розшукових) дій встановлено, що майже всі телефонні дзвінки ОСОБА_4 робив заявник, провокуючи його на вчинення злочину ще з серпня 2020 року. Крім того, захисник зазначає, що заявнику ОСОБА_5 на його телефон НОМЕР_1 телефонували особи, яким він звітував про виконання наданих йому вказівок щодо спілкування із ОСОБА_4 . Відтак, сторона захисту вказує, що запитувана інформація дозволить підтвердити чи спростувати наявність провокації ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення.
3.8.Зважаючи на посилання захисника на наявність ознак провокації в цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя зауважує, що лише сам факт можливих контактів ОСОБА_5 із працівниками правоохоронних органів під час його участі в подіях вчинення кримінального правопорушення після повідомлення про його вчинення, не свідчить про підбурювання до вчинення злочину. Адже процесуальне спілкування між органом досудового розслідування та особою, яка заявила до правоохоронного органу про кримінальне правопорушення та брала участь, сприяла виявленню, попередженню, припиненню або розкриттю кримінального правопорушення, охоплюється положеннями кримінального процесуального законодавства.
3.9.Поняття «провокація злочину» є значно ширшим і, в першу чергу, стосується суб`єктивної поведінки суб`єкта агента (провокатора), а не об`єктивних чинників, в яких здійснюється вчинення кримінального правопорушення. На сьогоднішній день прецедентна практика Європейського суду з прав людини дозволяє виокремити ряд критеріїв, які відмежовують законні процесуальні дії від провокативного впливу на суб`єкта. Визначення провокації, наведене Європейським Судом у справі "Раманаускас проти Литви" і передбачає, що поліцейська провокація трапляється тоді, коли задіяні посадові особи, які є або співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їхньою вказівкою, не обмежують свої дії тільки розслідуванням кримінальної справи по суті неявним способом, а впливають на суб`єкт з метою спровокувати його на вчинення злочину, яке в іншому випадку не було б скоєно, з тим щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто отримати докази і порушити кримінальну справу (рішення у справі «Раманаускас проти Литви» (Ramanauskas v. Lithuania) від 05 лютого 2008 року, N 74420/01, п. 55). Отже, процесуальні особливості кримінального провадження, в рамках якого, за версією досудового розслідування, здійснювалося отримання неправомірної вигоди, самі по собі не свідчать про провокацію злочину. Однак відповідні процесуальні особливості можуть мати значення в сукупності з іншими обставинами, які є предметом перевірки змістовного критерію провокації. Як вбачається із послідовної позиції сторони захисту, наявність провокації є основним доводом, який обумовлює необхідність тимчасового доступу до документів.
3.10.Предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001787 від 23.09.2020 є обставини надання неправомірної вигоди за отримання дозволу на розроблення детального плану територій, на яких розташовуються земельні ділянки з кадастровими номерами: :07:000:6353, :07:000:6352, :07:000:6351. Хоча захисник зазначає, що ОСОБА_5 є безпосередньо заявником, з наданих витягів з ЄРДР від 24.09.2020 та 30.10.2020 вбачається що підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення стали матеріали правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень.
3.11.Водночас, в матеріалах клопотання містяться протоколи допиту свідка ОСОБА_5 від 02.10.2020, 30.10.2020, 05.11.2020, з яких вбачаються показання про здійснення безпосередніх телефонних контактів між ним і ОСОБА_4 , а саме 11.09.2020, 15.09.2020 (протокол допиту від 02.10.2020), 23.10.2020, 28.10.2020 (протокол допиту від 30.10.2020), 03.11.2020, 04.11.2020 (протокол допиту від 05.11.2020). Отже, факти безпосередніх телефонних контактів між підозрюваним ОСОБА_4 і свідком ОСОБА_5 підтверджуються матеріалами клопотання.
3.12.Зважаючи на принцип змагальності та диспозитивності, закріплені ст. 22, 26 КПК України, якщо сторона захисту обрала відповідну тактику захисту підозрюваного, з метою забезпечення рівності сторін кримінального провадження слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації права захисту на збирання доказів. При цьому право сторони захисту ініціювати проведення відповідних процесуальних дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів, передбачене ч. 3 ст. 93 КПК України. А відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. За таких умов та зважаючи на стверджувану стороною захисту версію про наявність підбурювання, слідчий суддя вважає, що відомості про надання ОСОБА_5 телекомунікаційних послуг у певний період є такими, що можуть мати значення для кримінального провадження № 0001787.
3.13.До цього слід додати, що у практиці Європейського Суду з прав людини захист від провокації розглядається в світлі загального права на справедливий суд. Ключовим питанням тут є не сам факт використання таємних агентів, методів слідства або оперативно-розшукових заходів, а використання доказів, отриманих в такий спосіб.... При чому обов`язок довести, що провокації не було, за умови, що такі доводи не є абсолютно неймовірними, покладається на органи, що здійснюють розслідування. За відсутності таких доказів судові органи повинні досліджувати фактичні обставини справи і вжити необхідних заходів для виявлення істини, з тим щоб вирішити, чи мала місце провокація. У разі якщо вони прийдуть до того висновку, що провокація мала місце, вони зобов`язані зробити відповідні висновки відповідно до Конвенції... Разом з тим, національні влади і суди повинні принаймні взяти на себе зобов`язання ретельно дослідити питання про те ... чи мало місце підбурювання [з боку слідчих органів] на вчинення кримінально-караного діяння, у зв`язку з цим вони повинні були встановити, зокрема, підстави проведення операції, ступінь участі поліції в скоєнні злочину і характер підбурювання або тиску проти заявника ... Заявник повинен мати можливість робити заяви по кожному з перерахованих аспектів (рішення у справі «Раманаускас проти Литви» (Ramanauskas v. Lithuania) від 05 лютого 2008 року, N 74420/01, п. 71).

3.14.Слідчий суддя також зауважує, що наявність чи відсутність провокації має вирішуватися комплексно, а до уваги має братися контекст, в якому відбувалися відповідні комунікації, умови і обставини, що їм передували, їх супроводжували або стали їх наслідком, вербальні та невербальні методи, що мали місце, тощо.
3.15.В клопотанні захисник обґрунтовує значення документів, доступ до яких він просить, посиланням на ознаки підбурюванні в діях ОСОБА_5 та зазначає, що останній провокував підозрюваного на вчинення злочину ще з серпня 2020 року. Разом з тим, відповідно до протоколу допиту свідка від 02.10.2020, ОСОБА_5 вказує, що вперше зустрівся з головою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 17 серпня 2020, а зателефонував 11.09.2020.
3.16.Слідчий суддя погоджується з доводами захисника про те, що заявлені до отримання відомості про надані ОСОБА_5 телекомунікаційні послуги в період з 01.08.2020 до 04.11.2020 (фактичного надання неправомірної вигоди) включно у сукупності з іншими відомостями, можуть мати значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні № 0001787, в тому числі для підтвердження або спростування версії сторони захисту про підбурювання на вчинення злочину. Вказана інформація може бути використана як доказ, іншими способами довести ці обставини неможливо.

3.17.Водночас, з огляду на представлене обґрунтування, не можуть бути отримані в рамках заходу забезпечення кримінального провадження інформація про ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання споживачів телекомунікаційних послуг, з якими відбувався сеанс зв`язку абонента, тобто інформації про третіх осіб без належного обґрунтування їх причетності до обставин вчинення кримінального правопорушення є надмірним втручанням в права цих осіб. Тому клопотання в цій частині є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.
3.18.Слідчий суддя визнає обґрунтованим, що зазначені у клопотанні документи перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », оскільки в протоколах допиту свідка ОСОБА_5 зазначений його номер мобільного телефону НОМЕР_1 , а код НОМЕР_3 є кодом мобільного оператора ІНФОРМАЦІЯ_1 .
3.19.Клопотання в частині надання дозволу на вилучення копій документів в копіях узгоджується з приписами ч. 1 ст. 159 КПК України та визнається слідчим суддею обґрунтованим з огляду на заявлену адвокатом мету їх використання та неможливість іншим чином отримати такі документи.

3.20.За допомогою тимчасового доступу до документів, вказаних в клопотанні захисника, може бути виконане завдання, для виконання якого останній звернувся із відповідним клопотанням, а саме забезпечення права на захист, повного та неупередженого розслідування та дієвості кримінального провадження з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений.
3.21.Втручання у права і свободи особи не має ознак порушення прав, адже завдання кримінального провадження та забезпечення права на захист шляхом збирання доказів на даному етапі виправдовують такий ступінь втручання.
3.22.Документи, до яких проситься тимчасовий доступ, містять таємницю, що охороняється законом. Однак захисник довів можливість використання як доказів відомостей, що в них містяться, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою таких документів.
3.23.Тимчасовий доступ до речей і документів полягає в наданні їх стороні кримінального провадження (ч. 1 ст. 159 КПК України). Таким чином, слідчий суддя визнає обґрунтованим надання права тимчасового доступу до визначених захисником у клопотанні документів захисникам ОСОБА_3 та ОСОБА_8 .
3.24.Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом. У відповідності до ст. 47 КПК України захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені цим Кодексом та іншими законами України. У своєму клопотанні захисник просить зобов`язати ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » виготовити на паперовому та електронному носії документ роздруківки телефонних з`єднань, у тому числі із нульовою тривалістю з мобільного телефону з номером НОМЕР_1 . Однак КПК України не визначає такого порядку надання тимчасового доступу до речей та документів, а у слідчого судді відсутні повноваження щодо зобов`язання особи, у володінні якої перебувають ці документи, здійснювати такі дії.

4.За таких обставин клопотання захисника про надання тимчасового доступу до документів слід задовольнити частково, з урахуванням обмежень, вказаних в п. 3.17, 3.24 цієї ухвали.

На підставі викладеного і керуючись ст. 2, 26, 45, 131, 132, 159 164, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

1.Клопотання захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0001787 від 23.09.2020 задовольнити частково.
1.Надати захиснику ОСОБА_4 адвокату ОСОБА_3 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія МК № 000995 від 25.08.2016, адвокату ОСОБА_8 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЧК № 000735 від 01.03.2017, дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів, що перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_4 , місцезнаходження юридичної особи: АДРЕСА_3 ), з можливістю вилучення копій документів, що містять інформацію про отримані телекомунікаційні послуги споживачем ОСОБА_5 за номером НОМЕР_1 , а саме:

-дані про з`єднання номеру телефону з іншими абонентами мобільного і стаціонарного зв`язку (вхідні і вихідні дзвінки, СМС повідомлення) із зазначенням абонентських номерів, типу з`єднань, часу з`єднань, з прив`язкою до базових станцій, з`єднань нульової тривалості (неприйняті виклики) абонентського номеру за період з 00 год. 00 хв. 01 серпня 2020 року по 23 год. 59 хв. 04 листопада 2020 року.
2.Роз`яснити особі, у володінні якої перебувають речі і документи, що у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів
3.Строк дії ухвали один місяць з дня її постановлення (до 01.05.2021).
4.Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1