Провадження № 1-в/537/89/2021
Справа № 537/3587/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2021 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , лікаря - психіатра ОСОБА_4 , особи, щодо якої розглядається питання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 , опікуна ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області заяву лікаря - психіатра відокремленого підрозділу обласної консультативної психоневрологічної поліклініки зі стаціонаром №2 комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» ОСОБА_4 про продовження ОСОБА_5 надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку,

встановив:

До Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшла заява лікаря - психіатра відокремленого підрозділу обласної консультативної психоневрологічної поліклініки зі стаціонаром № 2 КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» ОСОБА_4 , відповідно до якої остання просить продовжити ОСОБА_5 надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 психічно хворіє з 2006 року. Діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, виражений змішаний тип дефекту. При погіршені психічного стану неодноразово лікувався стаціонарно в КОПНД, КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОР». Останнє стаціонарне лікування в КОПНД з 10.10.2012 по 16.10.2012, в КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОР» з 30.05.2019 по 03.02.2020, госпіталізувався згідно ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22.04.2019, виписаний згідно ухвали Київського районного суду м. Полтави від 25.01.2021. Визнаний особою з інвалідністю ІІ групи безтерміново, не працює. За рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.04.2012 опікуном ОСОБА_5 призначена матір ОСОБА_6 . Вперше ОСОБА_5 за рішенням суду призначалось амбулаторно психіатрична примусова допомога у січні 2021 року. В разі не продовження ОСОБА_5 амбулаторної примусової психіатричної допомоги, психічний стан хворого погіршиться, що завдасть значної шкоди його здоров`ю та може негативно вплинути на оточуючих.
В судовому засіданні лікар психіатр ОСОБА_4 заяву підтримала з підстав, що в ній зазначені та пояснила, що наявні достатні підстави для продовження надання ОСОБА_5 амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
ОСОБА_5 стосовно якого вирішується питання про продовження застосування примусового заходу медичного характеру, в судовому засіданні пояснив, що зміст заяви лікаря психіатра йому зрозумілий та враховуючи висновок лікарів він проти задоволення заяви не заперечує.
Опікун ОСОБА_5 ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення заяви лікаря-психіатра не заперечувала.
Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував.
Вислухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18.04.2012 визнано недієздатним ОСОБА_5 та призначено йому опікуна ОСОБА_6
23.01.2013 ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області застосовано відносно неосудного ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні з суворим наглядом.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22.04.2019 змінено примусові заходи медичного характеру, призначені ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.01.2013 відносно ОСОБА_5 і переведено його для подальшого лікування до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.
25.01.2021 ухвалою Київського районного суду м. Полтави змінено ОСОБА_5 застосування примусових зазодів медичного характеру з лікування в закладі психіатричної допомоги з посиленим наглядом на надання амбулаторної примусової психіатричної допомоги.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами. Питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення, продовження або про зміну застосування таких заходів. Після проведення огляду представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі психіатричну допомогу, направляє до суду за місцезнаходженням закладу з надання психіатричної допомоги заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що містить обґрунтування необхідності продовження зміни або припинення застосування примусового заходу медичного характеру відповідно. У подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, що не перевищує 6 місяців.
Згідно ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.
Відповідно до ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.
Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Відповідно до висновку комісії лікарів психіатрів відокремленого підрозділу обласної консультативної психоневрологічної поліклініки зі стаціонаром № 2 КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради», ОСОБА_5 оглянутий лікарями ЛКК 13.07.2021 (висновок ЛКК №70/1). Страждає психічним захворюванням в формі: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, виражений змішаний тип дефекту. В клініці захворювання наявність періодичних виникаючих, галюцинаторно-параноїдних, афективних порушень з агресивними тенденціями по відношенню до оточуючих, «випадково» наніс матері поранення ножем в живіт, намагаючись вдарити батька. При погіршені психічного стану неодноразово лікувався стаціонарно в КОПНД, КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОР». Останнє стаціонарне лікування в КОПНД з 10.10.2012 по 16.10.2012, в КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОР» з 30.05.2019 по 03.02.2020, госпіталізувався згідно ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22.04.2019, виписаний згідно ухвали Київського районного суду м. Полтави від 25.01.2021. Визнаний особою з інвалідністю ІІ групи безтерміново, не працює. В психічному статусі під час загострення домінують: параноїдна симптоматика, порушення поведінки з агресивними тенденціями, маячні ідеї переслідування, відношення, емоційна сплощеність, неадекватність та парадоксальність емоцій, неспроможність контролювати свою поведінку, які обумовлюють скоєння протиправних вчинків внаслідок чого хворий ОСОБА_5 може вчиняти або виявляти реальні наміри вчинити дії, що може кваліфікуватись як тяжкий психічний розлад, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих.
Виходячи з викладеного, комісія лікарів психіатрів прийшла до висновку, що ОСОБА_5 потребує продовження надання амбулаторної психіатричної примусової допомоги.
Враховуючи викладене, а також те, що як встановлено судом ОСОБА_5 страждає психічним захворюванням та відповідно до висновку комісії лікарів психіатрів відокремленого підрозділу обласної консультативної психоневрологічної поліклініки зі стаціонаром № 2 КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» останній потребує подальшого застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, то суд дійшов висновку, що наявні підстави для продовження застосування відносно ОСОБА_5 примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, а тому заява лікаря - психіатра ОСОБА_4 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 95 КК України, ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 512, 514 КПК України, суд -

постановив:

Заяву лікаря - психіатра відокремленого підрозділу обласної консультативної психоневрологічної поліклініки зі стаціонаром №2 комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» ОСОБА_4 про продовження ОСОБА_5 надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку - задовольнити.
Продовжити застосування примусового заходу медичного характеру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку на строк, який не може перевищувати 6 місяців.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1