Справа № 583/1407/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2021 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка клопотання слідчого Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області в об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000380 від 06.06.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.27, п.п.6,11 ч.2 ст.115; ч. 3 ст.27 п.11 ч. 2 ст. 115, ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, п.п. 9,11,13 ч. 2 ст. 115 КК України; ч.1 ст.263, ч.1 ст.396 КК України, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рівне Генічеського району, Херсонської області, українця, громадянина України, одруженого, освіта вища, працюючого директором ТОВ "Центр 2007", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, пунктом 11 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, пунктами 9, 11, 13 ч. 2 ст. 115 КК України

про продовження строку тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

26.07.2021 року до суду з клопотанням погодженим прокурором Охтирської окружної прокуратури звернувся старший слідчий Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, яке обґрунтоване тим, що на початку червня 2017 року у ОСОБА_5 з метою помсти виник кримінально протиправний умисел на позбавлення життя ОСОБА_7 , мешканця АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , та не бажаючи особисто виконувати вбивство, ОСОБА_5 організував виконання вбивства з використанням вогнепальної зброї іншою особою за винагороду, а саме у невстановлений слідством час та спосіб за грошову винагороду замовив виконання вбивства ОСОБА_8

06.06.2017 року приблизно о 01 годині 20 хвилин ОСОБА_8 , керуючись корисливими мотивами, діючи за винагороду на замовлення ОСОБА_5 , реалізуючи домовленість на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , озброївшись нарізною вогнепальною зброєю пістолетом системи Токарєва «ТТ», а також боєприпасами до вказаної зброї, а саме 7.62 мм пістолетними патронами, з метою вчинення умисного вбивства ОСОБА_7 прибув до приміщення закладу «Українська Національна лотерея» по вул. Армійській, 74 в м. Охтирка Сумської області, де серед інших відвідувачів перебував ОСОБА_7 .

Після цього, реалізовуючи свій умисел на заподіяння смерті ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів за винагороду, усвідомлюючи протиправність своїх дій та суспільно-небезпечний характер їх наслідків ОСОБА_8 у приміщенні закладу «Українська Національна лотерея» по вул. Армійській, 74 в м. Охтирка Сумської області здійснив в ОСОБА_7 прицільний постріл з пістолета в життєво важливу область грудну клітину, чим спричинив ОСОБА_7 наскрізне кульове вогнепальне поранення грудної клітини з ушкодженням обох легень, аорти, печінки, 8-го ребра, яке привело до гострої крововтрати, внаслідок чого потерпілий помер на місці, а ОСОБА_8 залишив місце вчинення злочину.

Після вчинення умисного вбивства ОСОБА_7 у невстановлений слідством час та спосіб ОСОБА_5 достовірно знаючи, що ОСОБА_8 виконав його замовлення, а саме у протиправний спосіб заподіяв смерть ОСОБА_7 , передав ОСОБА_8 грошову винагороду за вчинення умисного вбивства ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_5 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій посягання на життя іншої людини, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання фізіологічної смерті потерпілого і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом, направленим на умисне вбивство, вчинене на замовлення.

У подальшому 23.05.2021 року у ОСОБА_5 , який раніше вчинив вищезазначене кримінальне правопорушення, яке кваліфікується за ч. 3 ст. 27, пунктом 11 ч. 2 ст. 115 КК України, виник кримінально протиправний умисел на позбавлення життя ОСОБА_9 , який, на думку ОСОБА_5 міг надати органу досудового розслідування викривальні свідчення про роль ОСОБА_5 , як співучасника, у скоєнні особливо тяжкого злочину, а саме вчиненні умисного вбивства ОСОБА_7 , що мало місце 06.06.2017 року у приміщенні закладу «Українська Національна лотерея» по вул. Армійській, 74 в м. Охтирка Сумської області.

Діючи з метою попередження викриття та приховання своєї ролі в якості співучасника у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_7 , ОСОБА_5 розпочав організацію вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 .

Зокрема, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_5 обговорив з ОСОБА_10 можливість здійснення, способи скоєння умисного вбивства ОСОБА_9 та його приховання, в результаті чого домовився з ОСОБА_10 про здійснення останнім в якості виконавця умисного вбивства ОСОБА_9 за грошову винагороду.

Так, 24.05.2021 року, приблизно о 22 годині, біля магазину «Екомаркет» по вул. Батюка в м. Охтирка Сумської області, ОСОБА_5 передав ОСОБА_10 грошові кошти в якості завдатку для підготовки вбивства ОСОБА_9 та пообіцяв після виконання ОСОБА_10 вбивства ОСОБА_9 передати йому в якості винагороди за вчинення вбивства грошові кошти в сумі 10 тис. доларів США.

У подальшому 29.05.2021 року, приблизно о 20 годині біля кафе «Дубрава» по вул. Андрія Шаталова (Перштотравневій) в м. Охтирка Сумської області ОСОБА_10 під час зустрічі з ОСОБА_5 показав останньому фотозображення імітації трупа вбитого ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_5 усвідомлюючи, що ОСОБА_10 виконав його замовлення, а саме у протиправний спосіб заподіяв смерть ОСОБА_9 , в якості винагороди за це передав ОСОБА_10 частину раніше обумовленої суми винагороди за вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 , пообіцявши передати решту коштів винагороди за кілька днів.

Отже, виконавши всі дії, які ОСОБА_5 вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, а саме скоєння на замовлення умисного вбивства ОСОБА_9 , ОСОБА_5 вчинив замах на вчинення злочину, який не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Таким чином, ОСОБА_5 діючи повторно, усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій - посягання на життя іншої людини, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання фізіологічної смерті потерпілого і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом, направленим на умисне вбивство, вчинене повторно на замовлення.

29.05.2021 року о 20 год. 10 хв. одразу після передання частини коштів в рахунок винагороди за скоєння умисного вбивства ОСОБА_9 , ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

30.05.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.27, пунктами 6,9,11 ч.2 ст.115 КК України.

31.05.2021 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні злочинів за ч. 3 ст. 27, пунктом 11 ч. 2 ст. 115 КК України; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, пунктами 9, 11, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 01.06.2021 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 години 27.07.2021 року.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо-тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, та враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчините інше кримінальне правопорушення: орган досудового розслідування вважає, що запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, неможливо; враховуючи вищевикладене просив продовжити строк тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя вислухавши доводи слідчого, пояснення підозрюваного, його захисника, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про наявність законних підстав для продовження запобіжного заходу тримання під вартою зі слідуючих підстав.

Відповідно до підпункту «с» п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Встановлено, що в провадженні Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження за № 0000380 від 06.06.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.27, п.п.6,11 ч.2 ст.115; ч. 3 ст.27 п.11 ч. 2 ст. 115, ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, п.п. 9,11,13 ч. 2 ст. 115 КК України; ч.1 ст.263, ч.1 ст.396 КК України, що підтверджується витягами з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

29.05.2021 року о 20 год. 10 хв. ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

30.05.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, пунктами 6, 9, 11 ч. 2 ст. 115 КК України.

Постановою прокурора Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_3 від 31.05.2021 року матеріали кримінальних проваджень № 0000380 від 06.06.2017 року, №0000035 від 23.05.2021 року об`єднані в одне провадження, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000380 від 06.06.2017 року.

31.05.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні злочинів за ч. 3 ст. 27, пунктом 11 ч. 2 ст. 115 КК України; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, пунктами 9, 11, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 01.06.2021 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 години 27.07.2021 року.

Згідно вимог до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а тому слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кавала проти Туреччини» зазначено, що для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування. Обґрунтована підозра означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано розумним, залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої пунктом 1 (с) статті 5. Термін обґрунтованість також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

Також, Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

В ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) «Про взяття під варту до суду» 11 від 27.06.1980 зазначено, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

З огляду на викладене, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. На переконання слідчої судді зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах. Таким чином, беручи до уваги наведені у клопотанні дані у слідчої судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, пунктом 11 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, пунктами 9, 11, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі. Можливе вчинення ним злочинів підтверджується протоколом огляду місця події, протоколами допиту потерпілої, свідка, висновком експерта, протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відеоконтролю особи, протоколами про результати контролю за вчиненням злочину з фототаблицею до них та іншими матеріалами кримінального провадження.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вирішуючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , а також те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом. На підставі вищевикладеного, з урахуванням встановлення обґрунтованості підозри, існування ризиків відносно ОСОБА_5 , суспільної небезпеки інкримінованих йому діянь, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки вчинив ряд особливо тяжких злочинів, одне з яких з метою приховування іншого злочину; незаконно впливати на потерпілого та свідків; перешкодити кримінальному провадженню іншим чином; завершити розпочате або вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому наявні обставин, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім.

Така позиція суду цілком узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який наголошує на тому, що на початку слідства заявлені ризики можуть враховуватись судом при обранні запобіжного заходу, а в подальшому, поступово, у міру того, як просувається досудове розслідування, певні ризики неминуче втрачають своє значення («Летельє проти Франції» - рішення від 26 червня 1991 року, «І.А. проти Франції» - рішення від 23 вересня 1998 року).

З огляду на викладене та враховуючи відсутність обмежень щодо можливості продовження підозрюваному тримання під вартою, з метою забезпечення вчасного та якісного досудового розслідування кримінального провадження щодо особливо тяжкого кримінального правопорушення, беручи до уваги, що в даному випадку суспільний інтерес на забезпечення незалежного правосуддя переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

В задоволенні клопотання сторони захисту про обрання домашнього арешту слід відмовити з вищевикладених підстав.

В силу положень ч. 4 ст. 196, ст. 197 КПК України слідчий суддя визнав за обов`язок продовжити строк тримання під вартою підозрюваного в межах строку досудового розслідування до 24 години 24 вересня 2021 року.

За висновком суду, відповідно до ст. 183 КПК України відсутні підстави для визначення розміру застави при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, який спричинив загибель людини.

На підставі викладеного, керуючисьст.ст. 176, 177 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про продовження строку тримання під вартою задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, пунктом 11 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, пунктами 9, 11, 13 ч. 2 ст. 115 КК України до 24 години 24 вересня 2021 року.

Допустити негайне виконання ухвали, яке доручити Охтирському районному відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - протягом п`яти днів з дня отримання ним копії ухвали.

Слідчий суддя Охтирського
міськрайонного суду ОСОБА_1