Справа № 211/1103/21
Провадження № 1-кп/211/457/21
У х в а л а

про продовження дії запобіжного заходу

20 липня 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження № 0000183 від 23.09.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України, -

встановив:

у провадженні Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження № 0000183 від 23.09.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України.

Прокурором ОСОБА_6 подане письмові клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , оскільки дія запобіжного заходу спливає 01.08.2021, а розгляд справи до цієї дати закінчити неможливо, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, додав, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, а саме обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні просив замінити запобіжний захід з утримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, мотивуючи свою вимогу тим, що на його утриманні перебувають малолітні доньки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Його захисник адвокат ОСОБА_5 також просив змінити запобіжний захід з утримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки ризики, на які вказує прокурор у клопотанні та передбачені ст. 177 КПК України, нічим не доведені та необґрунтовані, натомість обвинувачений має соціальні зв`язки та на його утриманні перебувають малолітні діти, він має постійне місце реєстрації.

Вислухавши учасників процесу, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При вирішенні клопотання про продовження строків тримання під вартою, суд приймає до уваги, що обвинувачений, обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину - крадіжці за попередньою змовою групою осіб, вчиненій повторно, за який законом передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі строком до п`яти років; та тяжкого злочину крадіжці за попередньою змовою групою осіб, поєднаною з проникненням у житло, вчиненій повторно, за який законом передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі строком від трьох до шести років.

Обвинувачений ОСОБА_4 має місце реєстрації в Кривому Розі, проте не має постійного джерела доходу, не працює та не навчається, розлучений, на утриманні має малолітніх доньок ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Суд вважає, що залишаючись на свободі та усвідомлюючи неминучість покарання у виді позбавлення волі, він може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, яке є суспільним інтересом, незважаючи на презумпцію невинуватості, яка превалює над принципом поваги до свободи особистості та незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_11 , яка у справі у судовому засіданні поки що не допитана.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Також Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Отже, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Таким чином, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», оцінивши у сукупності всі обставини, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, враховуючи також положення статті 178 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 17 вересня 2021 року включно. Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави в межах, передбачених ст. 182 ч. 5 п. 2 КПК України, з покладенням на нього у разі внесення застави обов`язку повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 179, 182, 183, 197, 331, 369, 393-395 КПК України, суд -

постановив:

відкласти судовий розгляд за кримінальним провадженням № 0000183 від 23.09.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України, на 1400 годину 11 серпня 2021 року.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дію запобіжного заходу - тримання під вартою, на шістдесят днів, тобто до 17 вересня 2021 року включно.
Визначити заставу в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45 400 (сорок п`ять тисячі чотириста) гривень, у разі сплати якої вважати обраним ОСОБА_4 запобіжний захід - заставу.
У разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язок повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити уповноваженій особі місць ув`язнення.
Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту оголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1 .