Справа № 278/342/21
В И Р О К
Іменем України

13 квітня 2021 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, проживаючого у АДРЕСА_2 , судимого:
28.10.2020 Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185, ст.ст. 75, 76 Кримінального кодексу України (далі КК) до 3 років обмеження волі з випробуванням та іспитовим строком 2 роки 6 місяців,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК,

в с т а н о в и в:

26 жовтня 2020 року ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій умисел, у цей же день близько 22 години ОСОБА_4 прийшов до підсобного приміщення, яке знаходиться на території домоволодіння АДРЕСА_2 , належне ОСОБА_5 , де шляхом пошкодження навісного замка вхідних дверей проник в середину вказаного підсобного приміщення, звідки таємно повторно викрав два електродвигуна, кожен вартістю 545 грн., та електродвигун вартістю 330 грн., а всього майна ОСОБА_5 на зальну суму 1420 грн., з яким залишив місце вчинення кримінального правопорушення та у подальшому розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 1 листопада 2020 року ОСОБА_4 перебував за вищевказаним місцем свого проживання, де у нього виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій умисел, у цей же день близько 23 години ОСОБА_4 прийшов до підсобного приміщення, яке знаходиться на території домоволодіння АДРЕСА_3 , належне ОСОБА_6 , де шляхом пошкодження навісного замка вхідних дверей проник в середину вказаного підсобного приміщення, звідки таємно повторно викрав вакумний підсилювач гальм вартістю 730 грн., дві котушки запалювання вартістю 202 грн. 50 коп. кожна, два карбюратори вартістю 512 грн. 50 коп. кожний, газовий редуктор вартістю 462 грн. 50 коп., карбюратор типу К-125 вартістю 550 грн., насос гідропідсилювача керма вартістю 600 грн., трамблер вартістю 413 грн. 50 коп., ведучий шків колінчастого валу вартістю 180 грн., карданий вал вартістю 837 грн. 50 коп., компресор двохциліндровий вартістю 1000 грн., сошку рульового механізму вартістю 243 грн. 33 коп., а всього майна ОСОБА_6 на зальну суму 6446 грн. 83 коп., з яким залишив місце вчинення кримінального правопорушення та у подальшому розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 14 листопада 2020 року ОСОБА_4 перебував за вказаним місцем свого проживання, де у нього виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій умисел, у цей же день близько 23 години ОСОБА_4 підійшов до будинку АДРЕСА_3 , належний ОСОБА_7 , де шляхом пошкодження вікна проник всередину вказаного будинку, звідки таємно повторно викрав електричну м`ясорубку "DEX" вартістю 813 грн. 34 коп., електричну кавоварку "First Austria" вартістю 362 грн. 25 коп., свічний ключ вартістю 22 грн. 72 коп., шестигранний ключ вартістю 4 грн. 33 коп., шестигранний ключ вартістю 3 грн., ключ гайковий двосторонній вартістю 17 грн. 33 коп., круг абразивний марки "Ataman" вартістю 8 грн. 68 коп., подовжувач саморобний вартістю 474 грн. 23 коп., а всього майна ОСОБА_7 на зальну суму 1705 грн. 88 коп., з яким залишив місце вчинення кримінального правопорушення та у подальшому розпорядився на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованих діяннях визнав повністю, підтвердив вищенаведені обставини, у вчиненому кається.
Беручи до уваги, що фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорювалися, суд на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визнав їх встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин. Оскільки обвинувачений скористався своїм конституційним правом на мовчання, суд обмежився дослідженням протоколу проведення слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_4 та дослідженням доказів, що характеризують його особу.
Під час слідчого експерименту 28.01.2021 підозрюваний ОСОБА_4 добровільно показав, яким чином він проникав до володінь потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також місця, звідки він таємно викрадав їхнє майно.
Під час судового розгляду ОСОБА_4 додатково пояснив, що викрадене майно потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 здавав у металобрухт, а виручені за це кошти витрачав на спиртне та цигарки. На час вчинення крадіжок не працював. Після крадіжки у ОСОБА_7 був викритий поліцейським.
Таким чином суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених діянь доведена, і кваліфікує їх за ч. 3 ст. 185 КК як таємне повторне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення та житло.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК, є тяжким корисливим злочином, обвинувачений вчинив три епізоди такого діяння, внаслідок яких шкода одній із потерпілих відшкодована шляхом повернення викраденого майна, а іншим потерпілим не відшкодована.
ОСОБА_4 судимий за вчинення умисного корисливого нетяжкого злочину, не працевлаштований, одружений, за місцем проживання характеризується нейтрально.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень. Обставин, що обтяжують йому покарання, не встановлено.
З урахуванням наведеного, безальтернативного характеру санкції ч. 3 ст. 185 КК, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , зокрема того, що останній раніше судимий за вчинення корисливого кримінального правопорушення, однак належних висновків для себе не зробив і вчинив нові корисливі кримінальні правопорушення, суд призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим, зважаючи на відсутність обтяжуючих та наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, позицію прокурора та потерпілих, суд призначає покарання не у максимальних межах, визначеною санкцією цієї статті.
Крім того, оскільки обвинувачений вчинив перший епізод вказаних кримінальних правопорушень 26.10.2020, тобто до постановлення попереднього вироку Житомирського районного суду Житомирської області, суд на підставі ч. 4 ст. 70 КК визначає остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного попереднім вироком, більш суворим, призначеним цим вироком, оскільки покарання, призначене цим вироком, значно суворіше за покарання, призначене попереднім вироком. Суд не зараховує в цей строк повністю або частково відбуте покарання за попереднім вироком, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 не відбував покарання, призначене попереднім вироком.
Крім того, враховуючи, що обвинувачений, будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням, вчинив два епізоди кримінальних правопорушень під час іспитового строку, суд на підставі ч. 1 ст. 71 та ч. 1 ст. 72 КК до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання, призначеного вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 28.10.2020. При цьому суд не вбачає підстав для повторного звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням в порядку ст. 75 КК, як того просив обвинувачений, оскільки відповідно до роз`яснення, що міститься в абз. 4 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого вартості викраденого і неповернутого майна, визнані обвинуваченим, виходячи з принципу змагальності, суд задовольняє в повному обсязі.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Арешт, накладений на речові докази по справі, на підставі ст. 174 КПК підлягає скасуванню, а речові докази поверненню власникам (законним володільцям).
Враховуючи призначене покарання, суд вважає, що існує ризик ухилення від його відбування. Оскільки обвинувачений не має офіційного місця роботи, не прибував за судовими викликами без поважних причин, суд вважає, що запобігти названому ризику менш суворі запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні, а тому обирає саме такий запобіжний захід.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 28.10.2020, більш суворим покаранням, призначеним цим вироком, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК до покарання, призначеного цим вироком, приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 28.10.2020, визначивши ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його негайно під варту в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в цей строк строк його попереднього ув`язнення, починаючи з дня взяття під варту і до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 6446 (шість тисяч чотириста сорок шість) гривень 83 копійки майнової шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 1420 (одну тисячу чотириста двадцять) гривень майнової шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 5383 (п`ять тисяч триста дев`яносто три) гривні 52 копійки процесуальних витрат на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 9806 (дев`ять тисяч вісімсот шість) гривень 40 копійок процесуальних витрат на залучення експерта при проведенні судової автотоварознавчої експертизи.
Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 20.11.2020 та 30.12.2020 на дві статуетки у вигляді гномів, зварювальний апарат, подовжувач, електролобзик, електродвигун, два генератори, металевий лом, свічний ключ, два шестигранні ключі, ключ гайковий двосторонній, диск до болгарки діаметром 125 мм, саморобний подовжувач з розеткою білого кольору, мобільний телефон марки "Realme" зеленого кольору, чоловіче взуття сірого кольору 43 розміру, чоловіче взуття чорного кольору, чоловіче взуття сірого кольору 44 розміру, чоловіче взуття сірого кольору 43 розміру, м`ясорубку електричну марки "DEX" моделі DMG-120C, кавоварку марки "First Austria", скасувати, а вказані речові докази повернути (залишити) власникам (законним володільцям).

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Потерпілі мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1