Справа № 344/3037/21
Провадження № 1-кс/344/1178/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000557 від 02.07.2020 року,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилається на те, що в період часу з 17.02.2021 ОСОБА_4 переслідуючи корисливу мету, отримання грошових коштів в сумі 2500 євро за незаконне переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України, вступив у злочинну змову із ОСОБА_7 .
З того часу до 24.02.2021 включно, ОСОБА_4 здійснив організацію незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України, за що отримав грошові кошти в сумі 1000 євро, що згідно курсу НБУ становить 33 883 грн.
В свою чергу, діючи за попередньою змовою групою осіб, 24.02.2020 в період часу з 20:00 до 22:00 годин ОСОБА_7 здійснив незаконне переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України у пункті пропуску «Шегині-Медика».
25.02.2021 затриманому ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України
Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення,та серйозність покарання за такі дії, на даний час встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання. Окрім того в обґрунтування зазначеного ризику слід врахувати специфіку вчиненого злочину, зокрема те, що він пов`язаний із нелегальною міграцією. Підозрюваний ОСОБА_4 має широке коло спілкування з особами причетними до діяльності каналу нелегальної міграції шляхом надання особам підроблених документів громадян інших країн. Відтак, не застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_4 зможе безперешкодно покинути територію України.
На даний час здійснюється комплекс невідкладних першочергових слідчих, розшукових дій спрямованих на встановлення місцезнаходження грошових коштів в сумі 1000 євро, які ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_6 , що підтверджує існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість ОСОБА_4 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речейчи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Під час проведення першочергових слідчих дій, були присутні інші особи, причетність яких до вчиненого встановлюється досудовим розслідуванням. Перебуваючи на волі, ОСОБА_4 буде мати можливість незаконно впливати, на свідків, чи інших підозрюваних в кримінальному провадженні, що обґрунтовує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.
У зв`язку з наведеним, є необхідність у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала з підстав викладених в ньому, просила клопотання задовольнити.
Захисник у судовому засіданні заперечила проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за недоведеністю ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також необґрунтованістю підозри. Просила визначити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби.
Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисника. Також вказав що злочин був спровокований органом досудового розслідування та свідком.
Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.
Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
25 лютого 2021 року ОСОБА_4 затримано на підставі ст. 208 КПК України.
25 лютого 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.
У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».
В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування, а саме: показаннями свідка ОСОБА_6 , показаннями свідка ОСОБА_8 , протоколом огляду місця події, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Крім цього, прокурором частково доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки одним із видів його діяльності є оформлення віз для виїзду за кордон, надання консультацій з цих питань, незаконно впливати, на свідків, чи інших підозрюваних в кримінальному провадженні, а також, знищити речі та документи, які можуть бути використані, як докази у кримінальному провадженні, зокрема це стосується коштів в сумі 1000 євро, які, як вказує свідок ОСОБА_6 , вона передала підозрюваному та які не віднайдено органом досудового розслідування на даний час.
Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 зазначеного злочину, його вік, міцність соціальних зв`язків, відсутність судимостей.
Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відносяться до категорії тяжких, за вчинення якого відповідно до санкції ч. 3 ст. 332 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до дев`яти років.
Частиною 5 ст. 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При визначенні підозрюваному розміру застави, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини в частині того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірною для нього.
Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб з визначенням застави 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням на підозрюваного передбачених у ст. 194 КПК України додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження. Саме такий розмір застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні та є спів мірним із розміром отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
Таким чином строк тримання під вартою підлягає обчисленню з моменту затримання підозрюваного.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-194, 196-197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця, одруженого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 24 квітня 2021 року включно.

Взяти підозрюваного ОСОБА_4 під варту в залі суду, а тримання його під вартою здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Визначити заставу 136 200 (сто тридцять шість тисяч двісті) гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (МФО: 820172, код отримувача: 26289647, банк отримувача: ДКС України, м. Київ, рахунок: UA0002265).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 на строк до 24 квітня 2021 року включно обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою їх вимогою;

- без дозволу слідчого, прокурора чи суду не відлучатись із населеного пункту в якому він проживає;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання чи роботи;

- утримуватись від спілкування з усіма свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до органів державної міграційної служби України в Івано-Франківській області свій паспорт для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1