Справа № 456/630/21
Провадження № 1-кп/456/317/2021
ВИРОК
іменем України

26 квітня 2021 року місто Стрий Львівської області

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

найменування кримінального провадження: кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2021 року за № 0000055;

відомості про особу обвинуваченої, що мають значення для справи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та жителька АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, з вищою освітою, заміжня, має на утриманні двоє малолітніх дітей, депутатом не являється, працює вчителькою фізичної культури у НВК «Верхньостинавський загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів ДНЗ» Грабовецько-Дулібівської сільської ради Стрийського району Львівської області, пільгами не користується, раніше до кримінальної відповідальності не притягалася;

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні котрого обвинувачується особа: ч. 1 ст. 125 КК України;

сторони кримінального провадження: сторона обвинувачення прокурор Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 ; сторона захисту обвинувачена, цивільна відповідачка ОСОБА_3 ;

інші учасники судового провадження: потерпіла у кримінальному провадженні, цивільна позивачка ОСОБА_5 , її представники адвокати АО «ІВ-ПОЛ» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши дане кримінальне провадження у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду, що знаходиться по вул. Т. Шевченка, буд. 89, за участі вищевказаних сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, -

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Обвинувачена ОСОБА_3 07.02.2021 року близько 11.00 год., перебуваючи у приміщенні коридору першого поверху багатоквартирного житлового будинку, що по АДРЕСА_2 , у квартирі АДРЕСА_3 котрого проживає, під час конфлікту із мешканкою квартири АДРЕСА_4 зазначеного будинку ОСОБА_5 , що виник на ґрунті тривалих неприязних відносин, маючи при цьому умисел на спричинення їй тілесних ушкоджень, під час суперечки підійшла до останньої та умисно подряпала руками обличчя, після чого нанесла їй ще один удар ногою про правій нозі. Внаслідок таких своїх умисних протиправних дій обвинувачена ОСОБА_3 спричинила потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді садна на лівій половині обличчя, котре захопило верхню та нижню повіки й виличну та щічну ділянки, садна на верхній повіці правого ока, садна у ділянці носо-губної складки обличчя справа, синця на передній поверхні третини лівого передпліччя, садна на передній поверхні ділянки лівого променево-зап`ясного суглоба, садна на внутрішній поверхні середньої третини правого стегна, котрі, згідно висновку судово-медичної експертизи, є легким тілесним ушкодженням.

Зміст пред`явленого цивільного позову.

Потерпіла ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні пред`явила цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_3 , у котрому просить стягнути з останньої на свою користь 50 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення, а також судові витрати, понесені нею для вирішення цього цивільного позову, котрі полягають у сплаті адвокату 10 000 грн. за надані послуги щодо його оформлення та представництва інтересів у суді при його розгляді.

Цивільний позов обґрунтовано заподіянням обвинуваченою потерпілій внаслідок отриманого легкого тілесного ушкодження, серед іншого у виді рубців на обличчі від подряпин, ще й психологічних травм, котрі проявляються до цього часу у пригніченому стані, невпевненістю серед оточуючих в силу зовнішнього вигляду свого обличчя і можливим необхідним медичним (професійним косметологічним) втручанням з метою усунення рубців на обличчі. Також потерпіла посилається на побоювання ще й за психологічний стан свого малолітнього сина, який був очевидцем конфлікту та сильно наляканим, у тому числі й від наслідків отриманих нею травм на обличчі.

З огляду на вказане, потерпіла ОСОБА_5 , виходячи з положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. ст. 23, 1167, 1177 ЦК України, а також ст. 128 КПК України, просила свій цивільний позов задовольнити у повному обсязі.

Визначений обсяг доказів, котрі підлягають дослідженню, та встановлений порядок їх дослідження.
Після роз`яснення обвинуваченій-цивільній відповідачці суті обвинувачення та з`ясування її ставлення до пред`явленого потерпілою цивільного позову, яка винною себе не визнала, а проти позовних вимог потерпілої заперечила повністю, суд визначив обсяг доказів, котрі будуть досліджуватися, та встановив порядок їх повного дослідження, визначений ч. ч. 1, 2 ст. 349 КПК України. Зокрема у першу чергу досліджувалися усі зібрані у справі докази зі сторони обвинувачення здійснено допит потерпілої-цивільної позивачки, здійснено допит свідків сторони обвинувачення, здійснено допит малолітнього свідка сторони обвинувачення, досліджено долучені стороною обвинувачення до матеріалів кримінального провадження документи, у котрих викладені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, досліджено документи, пов`язані із пред`явленим потерпілою цивільним позовом. У другу чергу досліджувалися усі зібрані у справі докази зі сторони захисту, а саме здійснено допит свідка сторони захисту, здійснено допит обвинуваченої-цивільної відповідачки та досліджено документи, котрі характеризують обвинувачену-цивільну відповідачку.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої-цивільної відповідачки ОСОБА_3 у вчиненні нею вищезазначеного кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю та, зокрема, стверджується такими доказами.

Так, заявою потерпілої-цивільної позивачки ОСОБА_5 від 07.02.2021 року про вчинення відносно неї кримінального правопорушення, стверджується той факт, що остання просила органи поліції притягнути її сусідку ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, так як вона зазначеного числа близько 11.00 год. на коридорі загального користування багатоквартирного будинку, де вони обоє проживають, нанесла їй удари по обличчі та нозі.

Згідно показань потерпілої-цивільної позивачки ОСОБА_5 , наданих детально з приводу викладених у її заяві фактів у судовому засіданні, остання разом із своєю сім`єю проживає за адресою: АДРЕСА_5 . У зазначеному багатоквартирному будинку, зокрема у квартирі під АДРЕСА_3 , разом із своєю сім`єю проживає обвинувачена-цивільна відповідачка ОСОБА_3 , з котрою уже протягом тривалого часу у неї наявні неприязні сусідські стосунки. 07.02.2021 року близько 11.00 год. матір потерпілої-цивільної позивачки ОСОБА_8 , разом із її малолітнім онуком ОСОБА_5 , 2008 року народження (сином потерпілої-цивільної позивачки), виходячи з коридору загального користування цього будинку на вулицю, у дверях зустріли обвинувачену-цивільну відповідачку ОСОБА_3 та її матір ОСОБА_9 , які мали намір увійти до згаданого коридору загального користування з вулиці. В цей час між матір`ю потерпілої-цивільної позивачки та матір`ю обвинуваченої-цивільної відповідачки виникла суперечка з приводу того, хто повинен першим зайти/вийти до/з приміщення, на котру вийшла також потерпіла-цивільна позивачка, оскільки почула крики, а також до дверей квартири прибіг наляканий її син. У ході цієї суперечки обвинувачена-цивільна відповідачка умисно своїми руками подряпала їй обличчя, після чого нанесла також удар своєю ногою по її правій нозі. Зазначила, що від подряпин на обличчі у неї залишилися рубці, котрі потребують певного медичного втручання з метою їх усунення. Крім того, вказала на значене погіршення свого психологічного стану, а також психологічного стану свого малолітнього сина, який був очевидцем згаданої вище події та налякався протиправних дій обвинуваченої-цивільної відповідачки, так як боявся за своє життя й здоров`я, а також здоров`я своїх матері та бабусі.

Згідно наданих у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_8 , яка є матір`ю потерпілої-цивільної позивачки, остання 07.02.2021 року близько 11.00 год. разом із своїм малолітнім онуком ОСОБА_5 , 2008 року народження (сином потерпілої-цивільної позивачки), виходячи з коридору загального користування багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 , на вулицю, у дверях зустріли обвинувачену-цивільну відповідачку ОСОБА_3 та її матір ОСОБА_9 , які мали намір увійти до згаданого коридору загального користування. В цей час між нею та матір`ю обвинуваченої-цивільної відповідачки виникла суперечка, оскільки остання не випускала їх з приміщення коридору на вулицю, перегородивши прохід та намагаючись насилу увійти до коридору. Налякавшись криків, онук побіг назад до квартири, а на суперечку вибігла її дочка (потерпіла-цивільна позивачка) та втрутилася у цю суперечку, у ході котрої обвинувачена-цивільна відповідачка умисно своїми руками подряпала обличчя її дочці (потерпілій-цивільній позивачці), а також нанесла їй удари. Від подряпин на обличчі у її дочки залишилися рубці, а сама дочка постійно перебуває у пригніченому стані.

Згідно наданих у судовому засіданні показань малолітнього свідка ОСОБА_10 , 2008 року народження, який є сином потерпілої-цивільної позивачки та онуком свідка ОСОБА_8 , останній, у присутності своєї матері як законного представника, підтвердив показання матері та показання бабусі щодо обставини, пов`язаної із намаганням їх з бабусею 07.02.2021 року близько 11.00 год. вийти з приміщення коридору загального користування будинку, у котрому проживають, а також суперечки, котра виникла між бабусею та сусідками ОСОБА_3 , ОСОБА_9 з цього приводу. Зазначив, що налякався криків сусідок та побіг назад до квартири, на що вибігла його матір та втрутилася у суперечку із сусідкою ОСОБА_3 , після чого повернулася до квартири, а на її обличчі були подряпини, матір плакала та викликала працівників поліції. Він сильно хвилювався за матір, переживав, щоб сусідки їй нічого не заподіяли, а також у подальшому не чіплялись до них, про що хвилюється й до цього часу.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які проживають у сусідніх з потерпілою-цивільною позивачкою та обвинуваченою-цивільною відповідачкою квартирах у будинку АДРЕСА_2 , своїми показанням у судовому засіданні підтвердили наявність поетапної суперечки за участі спершу матері потерпілої-цивільної позивачки, а також обвинуваченої-цивільної відповідачки та її матері, а згодом й самої потерпілої-цивільної позивачки, котра мала місце у коридорі загального користування цього будинку у неділю 07.02.2021 року близько 11.00 год., як і наявність частих конфліктів, спровокованих обвинуваченою-цивільною відповідачкою та її матір`ю з мешканцями будинку у цілому. Свідок ОСОБА_11 також вказала про те, що була очевидцем того, як під час зазначеного конфлікту обвинувачена-цивільна відповідачка наносила удари рукою по обличчі потерпілої-цивільної позивачки, а на наступний день бачила потерпілу-цивільну позивачку, в якої були значні подряпини на обличчі. Кожна зазначила, що не мають сумніву, хто саме розпочав та продовжував цю безглузду суперечку, що у подальшому призвела до таких негативних наслідків.

Згідно дослідженого судом висновку експерта № 22, виконаного 08.02.2021 року у межах даного кримінального провадження, при проведенні судово-медичної експертизи у потерпілої-цивільної позивачки було виявлено садно на лівій половині обличчя, котре захоплювало верхню та нижню повіки й виличну та щічну ділянки, садно на верхній повіці правого ока, садно у ділянці носо-губної складки обличчя справа, синець на передній поверхні третини лівого передпліччя, садно на передній поверхні ділянки лівого променево-зап`ясного суглоба, садно на внутрішній поверхні середньої третини правого стегна, котрі могли утворитися 07.02.2021 року внаслідок дій тупих твердих предметів, не характерних для утворення при падінні з висоти власного росту, у тому числі і після надання тілу прискорення, і за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження.

З наданих потерпілою-цивільною позивачкою світлин спричинених їй тілесних ушкоджень, котрі були зроблені у день її огляду лікарем судово-медичним експертом, вбачається наявність рубців від подряпин та почервоніння на її обличчі.

Обвинувачена-цивільна відповідачка ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_9 , яка є її матір`ю, у своїх показаннях у судовому засіданні підтвердили наявність суперечки, котра мала місце у коридорі загального користування багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_2 у неділю 07.02.2021 року близько 11.00 год., спершу з матір`ю потерпілої-цивільної позивачки ОСОБА_8 , а згодом і з самою потерпілою-цивільною позивачкою, однак наполягали на тому, що така виникла не з їх вини, а внаслідок хуліганських дій малолітнього сина потерпілої-цивільної позивачки, який зірвав з голови свідка ОСОБА_9 шапку і дії якого підтримала його бабуся ОСОБА_8 Категорично заперечили також нанесення обвинуваченою-цивільною відповідачкою потерпілій-цивільній позивачці будь-яких тілесних ушкоджень і, як наслідок, спричинення їй страждань психологічного характеру й моральної шкоди.

Однак, виходячи з усіх наведених вище доказів, у їх сукупності та взаємозв`язку, суд не враховує надані у судовому засіданні показання обвинуваченої-цивільної відповідачки та свідка ОСОБА_9 щодо не нанесення обвинуваченою потерпілій тілесних ушкоджень та не заподіяння у зв`язку з цим їй моральної шкоди, оскільки такі, разом із позицією обвинуваченої-цивільної відповідачки у цілому, спрямовані на ймовірне невстановлення судом істини у кримінальному провадженні та на уникнення обвинуваченою кримінальної відповідальності й її наслідків у вигляді відшкодування заподіяної шкоди. Такі покази обвинуваченої-цивільної відповідачки та її матері у наведеній частині є непослідовними та категорично протирічать зібраним у матеріалах кримінального провадження та дослідженим у ході судового засідання усім іншим доказам, а основне висновку експерта № 22 від 08.02.2021 року, котрий обвинуваченою не оспорювався як належний та допустимий доказ. Більше того, обвинувачена-цивільна відповідачка з приводу хуліганських дій малолітнього сина потерпілої-цивільної позивачки, котрі, з її слів, стали причиною конфлікту між нею та потерпілою-цивільною позивачкою, до органів поліції не зверталась, на такі дії малолітньої особи чи його матері не скаржилась. У свою чергу, покази потерпілої-цивільної позивачки з самого початку, а саме з часу написання нею зави про вчинення кримінального правопорушення, і по дату ухвалення даного вироку, є послідовними.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні котрого визнається обвинувачена.
Аналіз зібраних та перевірених у судовому засіданні безпосередньо доказів свідчить про те, що у діях обвинуваченої ОСОБА_3 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обтяжуючих вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, при обранні їй міри покарання суд не вбачає.

Пом`якшуючих вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 66 КК України, при обранні їй міри покарання суд також не вбачає.

Мотиви призначення покарання.
При визначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення та сукупність усіх обставин, що його характеризують, зокрема умисну форму вини, спосіб вчинення кримінального правопорушення, мотиви кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченої. Так, обвинувачена свою вину не визнала, не покаялася та не відшкодувала завдані нею збитки. Разом з тим, обвинувачена позитивно характеризується за місцем проживання та місцем праці, раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, відповідно судимостей не має, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра КНП «Стрийська центральна міська лікарня» не перебуває, офіційно працевлаштована та має стабільний заробіток, виховує при цьому двоє малолітніх дітей.

З урахуванням наведених обставин, суд, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , виходячи з положень ст. 65 КК України, вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України (станом на дату вчинення кримінального правопорушення), - у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, погодившись таким чином з позицією державної обвинувача у цьому кримінальному провадженні щодо міри покарання обвинуваченій особі.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні обвинуваченій покарання за вчинене нею кримінальне правопорушення суд не вбачає.

Міру покарання у вигляді визначеного санкцією статті максимального штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виходячи із спроможності здійснення його оплати в силу наявності в обвинуваченої стабільного заробітку, суд вважає такою, що відповідає призначеному покаранню, є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченої, яка раніше не притягалася до кримінальної чи адміністративної відповідальності, а також попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вирішення цивільного позову у даному кримінальному провадженні та розподіл пов`язаних з його розглядом судових витрат.
Заявлений потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов у даному кримінальному провадженні суд вважає за необхідне задовольнити частково та стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на її користь 10 000 грн. на відшкодування заподіяної моральної шкоди. Такий розмір на відшкодування моральної шкоди суд вважає достатнім при наведених вище обставинах справи, оскільки він виходить із принципів рівності, поміркованості, розумності та справедливості, характеру й обсягу моральних страждань. При цьому, судом також враховано положення чинного законодавства про те, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення, у зв`язку з чим суд, беручи до уваги душевні страждання потерпілої-цивільної позивачки з приводу умисних протиправних дій обвинуваченої-цивільної відповідачки щодо неї і неможливість реалізації нею своїх звичок та бажань, а також наявність рубців на обличчі від подряпин, що також істотно вплинуло на її психологічний стан, вважає його доведеним та достатнім для стягнення на підставі ст. ст. 1167, 1177 ЦК України, саме у сумі 10 000 грн.. При цьому, суд відхиляє посилання потерпілої-цивільної позивачки як на підставу для задоволення її вимог, на необхідність подальшого ймовірного медичного (професійного косметичного) втручання з метою відновлення обличчя від рубців, оскільки стягнення у рахунок задоволення заподіяної моральної шкоди за своєю природою не покликане й не може слугувати подальшою матеріальною основою для певних дій, пов`язаних з відновленням попереднього стану здоров`я потерпілої сторони. Суд також вважає безпідставними та відхиляє посилання потерпілої-цивільної позивачки як на ще одну із підстав для присудження їй коштів на відшкодування моральної шкоди, погіршення психологічного стану здоров`я її малолітнього сина, оскільки він не є та не визнаний потерпілим від вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, а сам цивільний позов пред`явлений ОСОБА_5 виключно у своїх інтересах.

Документально підтверджені судові витрати, пов`язані із вирішенням цивільного позову у даному кримінальному провадженні (квитанція до прибуткового касового ордера № 001 від 26.02.2021 року про оплату послуг адвоката; акт виконаних робіт щодо надання правової допомоги від 23.04.2021 року), слід покласти на обидві його сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зокрема з обвинуваченої-цивільної відповідачки слід стягнути на користь потерпілої-цивільної позивачки 2 000 грн. понесених нею судових витрат при вирішенні цього цивільного позову, що становить 1/5 частину від загального їх розміру і є пропорційним до розміру (частини) задоволених позовних вимог. Решта зазначених вище судових витрат слід покласти на потерпілу-цивільну позивачку, оскільки в іншій частині пред`явленого нею цивільного позову суд вважав за необхідне відмовити.

Обов`язок щодо пропорційної сплати судового збору за розгляд цивільного позову у даному кримінальному провадженні в залежності від обсягу його задоволення та відхилення суд на сторін цього позову не покладає, оскільки потерпіла звільнена від сплати такого збору на підставі пункту 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а стягнення судового збору з обвинуваченої (засудженої), яка несе цивільну відповідальність, не допускається, адже таке стягнення суперечить закріпленим у статтях 2, 7, 9 КПК України завданням кримінального провадження, засаді законності, не відповідає приписам ч. 5 ст. 128, статей 118, 119, 370 цього Кодексу та істотно порушує гарантоване особі право на розгляд справи щодо неї з додержанням вимог зазначеного провадження, передбачених указаним Кодексом, на чому наголосив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 23.01.2019 року у справі № 187/291/17, провадження № 51-274км17, висновки у котрій суд приймає до уваги при ухваленні даного вироку.

Вирішення інших питань, необхідних при ухваленні вироку.
Судових витрат на залучення експертів та речових доказів у даному кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 128-129, 349, 351-354, 358, 368-371, 373-374, 376, 392-393, 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Міру запобіжного заходу засудженій ОСОБА_3 до дати набрання даним вироком суду законної сили не обирати.

Рішення про цивільний позов та судові витрати, пов`язані з його розглядом.
Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 10 000 (десять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 2 000 (дві тисячі) гривень судових витрат, пов`язаних з розглядом цивільного позову.

Порядок отримання копії вироку.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженій та прокурору, а потерпілій-цивільній позивачці чи її уповноваженим представникам, на їх відповідне прохання про це.

Строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області особами, визначеними статтею 393 КПК України, протягом тридцяти днів з моменту його проголошення .

Вирок проголошено прилюдно 26 квітня 2021 року, негайно після виходу суду з нарадчої кімнати.

Суддя ОСОБА_1