Дата документу 02.06.2021 Справа № 334/3185/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/3185/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/529/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 181 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 червня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 9 травня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріїнськ, Кемеровської області, Російської Федерації, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні доньку ОСОБА_10 , 1992 року народження, яка є інвалідом другої групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби строком на 2 місяці, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 , за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_12 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, за наступних обставин.

7 травня 2021 року приблизно о 12 год. 30 хв. ОСОБА_7 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, через незачинені двері, зайшов до приміщення ТОВ ФК «Кредит плюс», що розташовано за адресою: м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд. 20, де тримаючи у лівій руці предмет, схожий на пістолет, а в правій руці предмет, схожий на ніж, здійснив напад на фахівця міні-відділення ТОВ ФК «Кредит плюс» ОСОБА_13 та погрожуючи застосуванням вказаних предметів, наказав останній віддати йому наявні в неї золоті прикраси, а саме, золотий ланцюжок з підвісками у вигляді ладанки та хрестика, та 4 золоті каблучки, загальною вартістю 10000 гривень, тим самим застосував погрозу насилля, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу.
Усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, потерпіла ОСОБА_13 підкорилася незаконним вимогам ОСОБА_7 та віддала йому вищевказані належній їй золоті прикраси.
Після чого, ОСОБА_7 , сховавши золоті прикраси в кишеню власного одягу, намагався покинути приміщення ТОВ ФК «Кредит плюс», однак був затриманий на місці вчинення кримінального правопорушення охоронцями ТОВ «Вневідомча охорона».
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

7 травня 2021 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000583 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України (а.с. 5).

7 травня 2021 року о 12 год. 36 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 16-17).

7 травня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України (а.с. 29-30).

Задовольняючи частково клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення підозрюваним, вказав про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, врахував тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у кримінальному провадженні, вік і стан його здоров`я, наявність в нього міцних соціальних зв`язків та можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується сукупністю встановлених обставин, а саме, вчинення тяжкого корисливого злочину із погрозою застосування насильства, за який Кримінальним кодексом України передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавленні волі строком до 7 років, відсутність постійного місця проживання, офіційного місця роботи і усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене діяння та покарання за цей вид злочину, ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Зазначає, що ОСОБА_7 залишаючись на свободі, створює загрозу здійснення впливу на потерпілу ОСОБА_13 , оскільки останній обізнаний про її місце роботи, разом з цим враховуючи психологічний стан потерпілої, остання може відмовитися від наданих неї свідчень, очікуючи на можливу помсту з боку підозрюваного, отже ОСОБА_7 залишаючись на свободі може незаконно впливати на потерпілу, що вказує на ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також вказує на те, що підозрюваний ОСОБА_7 залишаючись на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки постійного джерела доходів не має, офіційно не працевлаштований.

Звертає увагу на те, що під час розгляду слідчим суддею клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановлено, що нібито останній проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом із донькою ОСОБА_10 , 1992 року народження, яка є інвалідом другої групи, однак жодних документів на підтвердження постійного місця проживання за вказаною адресою не надано.

Зазначає, що не підтверджений той факт, що разом з ОСОБА_7 проживає донька, яка є інвалідом другої групи, адже, окрім документів, що зазначають групу інвалідності інших документів на підтвердження сумісного проживання та утримання доньки інваліда не надано.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, відповідно до якої клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити повністю та застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримала подану нею апеляційну скаргу, просила її задовольнити. Разом з тим зазначила, що доказів порушення підозрюваним ОСОБА_7 умов перебування під домашнім арештом не має, досудове розслідування триває.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційного суду заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, зазначила, що досудове розслідування завершено, слідчий викликав для ознайомлення із матеріалами провадження.
Підозрюваний ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, підозрюваного та його захисника, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Так, як вбачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Разом з тим, врахувавши зазначені вище вимоги закону, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали йому підстави обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Задовольняючи частково клопотання слідчого, слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обрані запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, встановивши обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, наявність ризиків, передбачених п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, але вірно зазначив про відсутність обставин, які б свідчили про неможливість запобігання вказаним ризикам лише шляхом застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Так, підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 7 років, проте, має місце реєстрації та постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де позитивно характеризується та мешкає разом з донькою ОСОБА_10 , 1992 року народження, яка є інвалідом 2 групи, раніше не судимий.

Доводи прокурора про те, що підозрюваний ОСОБА_7 не має постійного місця проживання спростовуються довідкою голови квартального комітету №68 від 16 травня 2021 року, яка свідчить про те, що ОСОБА_10 з 2015 року проживає за адресою: за адресою: АДРЕСА_2 .

Посилання в апеляційній скарзі про те, що підозрюваний ОСОБА_7 не має офіційного місця роботи не спростовують висновки слідчого судді та не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення та застосування відносно нього найсуворішого запобіжного заходу.

Твердження прокурора про те, що не надано доказів проживання підозрюваного ОСОБА_7 зі своєю донькою ОСОБА_10 , яка є інвалідом 2 групи також спростовуються наданою у судовому засіданні апеляційного суду довідкою №4 квартального комітету №68 від 16 травня 2021 року.

При цьому, в судовому засіданні апеляційної інстанції не надано даних на підтвердження порушення підозрюваним умов перебування під домашнім арештом.

Колегія суддів також враховує фактичну поведінку підозрюваного після застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який від органу досудового розслідування не переховувався, на виклики слідчого з`являвся, не чинив перешкод кримінальному провадженню, за викликом апеляційного суду самостійно з`явився для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування у відношенні нього найсуворішого запобіжного заходу.

З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлені в клопотанні слідчого ризики є мінімальними.

Крім того, як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного з часом зменшуються (справа «Ткачов проти України» від 13.12.2007 p., «Єлоєв проти України» від 06.11.2008 р.).

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 407, 422, 492 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 9 травня 2021 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби строком на 2 місяці, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4