ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1751/21 Справа № 185/556/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Павлоградського місьрайонного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2021 року у кримінальному провадженні №0000290 стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Павлоград Дніпропетровської області, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 10.09.2020 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 246 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік,
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Григорівка Харківської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Павлограського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2021 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винуватими у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України та призначено покарання:
ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки. Покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки. Покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до ст. 96-1 КК України застосовано спеціальну конфіскацію.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Процесуальні витрати стягнуто з обвинувачених на користь держави у солідарному порядку.
Так, зазначеним вироком ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було визнано винуватими у тому, що вони 18 лютого 2020 року, близько об 18 год. 50 хв., прибули до лісонасадження з кадастровим номером :02:002:00980, що розташована на землях Павлоградського району Дніпропетровської області, а саме між селами Богуслав та АДРЕСА_2 , діючи за попередньою змовою, в порушення вимог ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та вимог ст.ст. 4, 69 Лісового кодексу України, не маючи спеціального лісорубного квитка (ордера), самовільно, за допомогою бензинової ланцюгової пили марки «GL65500S» червоного кольору з шиною 18 дюймів, групою осіб, умисно, а ОСОБА_7 , ще і повторно, шляхом спилювання, здійснили незаконну порубку дерев дубу у загальній кількості 5 шт., діаметром 40 см., 39 см., 45 см, 48 см, 38 см, спричинивши істотну шкоду державі, в особі ДП «Павлоградський лісгосп» Павлоградського району Дніпропетровської області у розмірі 50136,08 грн.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі перший заступник обласної прокуратури, не оскаржуючи доведеність вини та правову кваліфікацію дій обвинувачених, просить вирок суду змінити в частині розподілу процесуальних витрат у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в цій частині.
Так, зазначає, що приймаючи рішення про солідарне стягнення з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 процесуальних витрат, суд першої інстанції не врахував положення ст. ст. 124, 374 КПК України, якими визначено, що у разі, якщо винуватими буде визнано декілька осіб, суд зобов`язаний визначити, в якому розмірі повинні бути стягнуті ці витрати з кожного, враховуючи при цьому ступінь вини та майновий стан засуджених.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор, який приймає участь в апеляційному перегляді підтримав апеляційну скаргу першого заступника керівника обласної прокуратури та, з підстав викладених у ній, просив її задовольнити.
Обвинувачені та представник потерпілого до зали суду не з`явились, були повідомлені про дату та час судового засідання належним чином, у зв`язку з чим, апеляційний розгляд було проведено у їх відсутність.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку суду та правова кваліфікація їх дій в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.
Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора щодо істотних порушень кримінального процесуального закону в частині розподілу процесуальних витрат, апеляційний суд доходить наступних висновків.
Як видно з вироку суду першої інстанції, приймаючи рішення про розподіл процесуальних витрат, суд визначив, що витрати на проведення судової експертизи в розмірі 3922 гривень 64 копійок підлягають солідарному стягненню з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави.
Приймаючи рішення про солідарне стягнення процесуальних витрат у даному кримінальному провадження з обвинувачених, суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для зміни вироку суду.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, на кого мають бути покладені процесуальні витрати та в якому розмірі. У ч. 3 цієї статті передбачено, що, якщо обвинувачено декілька осіб, суд вирішує питання, зазначені в цій статті, окремо щодо кожного з обвинувачених.
У такому випадку солідарне стягнення судом з обвинувачених процесуальних витрат не передбачено Законом.
Аналогічну правову позицію щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладено у постановах Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду у справах №185/3072/16-к від 12 лютого 2019 року та №555/551/17 від 01 жовтня 2019 року.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 408 КПК України, передбачено, що суд апеляційної інстанції змінює вирок в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.
У даному випадку, оскільки фактично змінюється форма стягнення процесуальних витрат з обвинувачених без зміни їх розміру, апеляційний суд вважає за можливе змінити вирок суду першої інстанції в частині розподілу процесуальних витрат.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовними підставами для зміни або скасування оскарженого судового рішення, при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції не встановлено.
З огляду на вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суд першої інстанції має бути змінений.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2021 року стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 246 КК України, в частині розподілу процесуальних витрат змінити.
Стягнути з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів під час досудового розслідування в розмірі 1961 гривня 32 копійки із кожного з обвинувачених.
В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4