Дата документу 11.05.2021 Справа № 337/2759/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №337/2759/18 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/782/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні клопотання виконувача обов`язків директора Макіївського професійного училища соціальної реабілітації імені А.С. Макаренка ОСОБА_6 про продовження терміну перебування в Макіївському професійному училищі соціальної реабілітації імені А.С.Макаренка неповнолітнього: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

представника навчального закладу ОСОБА_10 в режимі відеоконференції,
неповнолітнього ОСОБА_7 в режимі відеоконференції.

Прокурор Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_8 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 24 лютого 2021 року, якою клопотання виконувача обов`язків директора Макіївського професійного училища соціальної реабілітації імені А.С. Макаренка ОСОБА_6 про продовження терміну перебування в Макіївському професійному училищі соціальної реабілітації імені А.С.Макаренка неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволене. Постановлено продовжити ОСОБА_7 термін перебування в Макіївському професійному училищі соціальної реабілітації імені А.С. Макаренка, з 21 травня 2021 року по 30 червня 2021 року (включно) до закінчення ним 2-го курсу у 2020/2021 навчальному році.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про продовження терміну перебування неповнолітнього ОСОБА_7 в Макіївському професійному училищі.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що, продовжуючи термін перебування неповнолітнього ОСОБА_7 в училищі з 21 травня 2021 року по 30 червня 2021 року, суд першої інстанції фактично незаконно позбавить свободи неповнолітнього ОСОБА_7 без законних на те підстав, оскільки застосування примусу без вчинення особою злочину або суспільно-небезпечного діяння та визнання особи винною, неможливо.

Таким чином, суд не розмежував поняття «застосування» примусового заходу виховного характеру із «додатковим призначенням» примусового заходу виховного характеру, що призведе до позбавлення свободи неповнолітньої особи.

Обґрунтування судового рішення Законом України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» є хибним при вирішенні питання про продовження строку заходу виховного характеру.

Суд повинен був врахувати зазначене положення цього закону 18 березня 2019 року при розгляді клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру, і саме тоді приділити особливу увагу можливості отримання освіти неповнолітнім, тобто вирахувати необхідний термін застосування примусових заходів виховного характеру.

Так, ОСОБА_7 упродовж 2018-2019 р.р. вчинив ряд суспільно-небезпечних діянь, які підпали під ознаки ч.ч.1,2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.1 ст.189, ч.1 ст.190 КК України, за що останнього відповідно до ухвали Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18 березня 2019 року застосовано примусовий захід виховного характеру у виді направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей та підлітків (професійного училища соціальної реабілітації) на строк 2 роки.

Тобто, до ОСОБА_7 застосовано один із державно-примусових заходів.

Державно-примусові заходи застосовуються виключно компетентними державними органами в судовому порядку і формах за вчинення злочину чи діяння, яке підпадає під ознаки злочину.

ОСОБА_7 вчинив ряд суспільно-небезпечних діянь, які підпали під ознаки злочинів, за що наразі відбуває примусові заходи виховного характеру, які не можуть продовжуватись понад встановлений рішенням суду термін.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник - адвокат ОСОБА_9 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Захисник зазначає, що перебування ОСОБА_7 в Макіївському професійному училищі соціальної реабілітації ім.А.С.Макаренка не є позбавленням або обмеженням волі в розумінні КК України. Головна мета перебування в такому закладі не тільки виправлення неповнолітнього, але і отримання ним певної спеціальності. Відрахування неповнолітнього ОСОБА_7 з училища з формальних підстав за місяць до закінчення навчального року і повного завершення освіти і отримання професії зробить неможливим отримання ним професії в іншому закладі, суперечить самій меті перебування в училищі отримання професії, буде порушувати права неповнолітнього ОСОБА_7 .

Згідно з ухвалою суду, виконувач обов`язків директора Макіївського професійного училища соціальної реабілітації імені А.С. Макаренка звернувся до суду з поданням про продовження терміну перебування в Макіївському професійному училищі соціальної реабілітації імені А.С. Макаренка ОСОБА_7 строком на 40 днів.
Клопотання обґрунтоване тим, що в Макіївському професійному училищі соціальної реабілітації імені А.С. Макаренка на підставі ухвали Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18 березня 2019 року по кримінальній справі про застосування примусового заходу виховного характеру у виді направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків строком на 2 роки, утримується та навчається ОСОБА_7 , який прибув 21 травня 2019 року. Термін закінчується 21 травня 2021 року.
Просить продовжити ОСОБА_7 термін перебування в училищі до закінчення 2-го курсу у 2020/2021 навчальному році, тобто до 30 червня 2021 року.
В судовому засіданні представник навчального закладу підтримала подання.
ОСОБА_7 та його законний представник з клопотанням згодні.
Захисник вважає за можливе продовжити строк перебування ОСОБА_7 в професійному училищі задля надання можливості закінчити навчання.
Представник служби у справах дітей поклалась на розсуд суду.
Прокурор вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, так як до ОСОБА_7 судом був застосований захід примусу виховного характеру у вигляді направлення до спеціальної навчально-виховної установи на визначений строк, та продовження строку фактично буде незаконним затриманням дитини в установі.

Заслухавши:

доповідь судді;

прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити;

неповнолітнього ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора. При цьому ОСОБА_7 зазначив, що він бажає закінчити навчання для того, щоб отримати освіту. На його думку, якщо відносно нього заходи виховного характеру будуть скасовані, то цей навчальний рік він не закінчить, оскільки вірогідність того, що будь-який навчальний заклад зарахує його, дуже мала;

представника навчальної установи ОСОБА_10 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та пояснила, що ОСОБА_7 з власної ініціативи написав заяву про продовження відносно нього заходів виховного характеру, на теперішній час він отримує професію. Якщо він не закінчить цей рік, то розряд його професії буде нижчим;

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Висновки суду щодо продовження застосування заходів виховного характеру у формі продовження терміну перебування в Макіївському професійному училищі соціальної реабілітації імені А.С.Макаренка неповнолітнього ОСОБА_7 ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні матеріалах провадження і, на думку колегії суддів, є обґрунтованими.
Відповідно до вимог ст.53 Конституції України, кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою.

Згідно з положеннями ст.4 Закону України «Про загальну середню освіту», систему загальної середньої освіти становлять: заклади загальної середньої освіти всіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, навчально-виробничі комбінати, позашкільні заклади, науково-методичні установи та органи управління системою загальної середньої освіти, а також заклади професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої освіти, що надають повну загальну середню освіту.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» N 2 від 15 травня 2006 року, метою застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітніх, котрі вчинили злочини у віці до 18 років або суспільно небезпечні діяння до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, має бути забезпечення інтересів неповнолітнього, які полягають в одержанні не тільки належного виховання, а й освіти, лікування, соціальної, психологічної допомоги, захисту від жорстокого поводження, насильства та експлуатації, а також у наявності можливості адаптуватися до реалій суспільного життя, підвищити загальноосвітній і культурний рівень, набути професії та працевлаштуватися.

Чинним законодавством передбачено, що примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною КК України.

Як убачається з матеріалів провадження, ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18 березня 2019 року до малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосований примусовий захід виховного характеру у виді направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей та підлітків (професійного училища соціальної реабілітації), на строк 2 роки. Початок строку примусових заходів виховного характеру ОСОБА_7 постановлено відраховувати з моменту його доставки до спеціальної навчально-виховної установи (т.1 а.п.137-138).

Згідно з повідомленням №168 від 21 травня 2019 року в.о. директора ОСОБА_6 , неповнолітнього ОСОБА_7 було доставлено до Макіївського професійного училища соціальної реабілітації імені А.С. Макаренка 21 травня 2019 року (т.1 а.п.147).

03 лютого 2021 року в.о. директора Макіївського професійного училища соціальної реабілітації імені А.С. Макаренка ОСОБА_6 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про проводження терміну перебування в Макіївському професійному училищі соціальної реабілітації імені А.С. Макаренка ОСОБА_7 строком на 40 днів, до закінчення 2-го курсу у 2020/2021 навчальному році, тобто до 30 червня 2021 року.
Задовольняючи вказане клопотання, суд першої інстанції зазначив про те, що строк перебування неповнолітнього ОСОБА_7 у спеціальній навчально-виховній установі припадає на середину навчального процесу, та після звільнення останній не матиме змоги продовжити навчання у тому числі у будь-якому іншому професійно-технічному закладі освіти.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.
Так, відповідно до вимог ч.2 ст.97 КК України, суд може застосувати примусові заходи виховного характеру, передбачені ст.105 КК України, до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України.

Пунктом 5 частини 2 статті 105 КК України передбачено, що до такої особи може бути застосовано такий примусовий захід виховного характеру, як направлення до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років.

Статтею 8 Закону України «Про органи і служби у справах неповнолітніх та спеціальні станови для неповнолітніх», що до професійних училищ соціальної реабілітації направляють неповнолітніх віком від 14 років. Дітей тримають у зазначених установах у межах встановленого судом терміну, але не більше трьох років.

Відповідно до п.31 Положення про професійне училище соціальної реабілітації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №859 від 13 жовтня 1993 року, до училищ направляються діти віком від 14 до 18 років. Лише у виняткових випадках, якщо це необхідно для завершення навчального року або професійної підготовки, строк перебування в установі за рішенням суду може бути продовжено до 19 років.

У пункті 11 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року також зазначено, що згідно зі ст.8 Закону України «Про органи і служби у справах неповнолітніх та спеціальні станови для неповнолітніх» від 24 січня 1995 року до загальноосвітніх шкіл соціальної реабілітації направляють неповнолітніх віком від 11 до 14 років, а до професійних училищ соціальної реабілітації - віком від 14 років.

Учнів тримають у зазначених установах у межах установленого судом строку, але не більше трьох років: у загальноосвітніх школах соціальної реабілітації - до досягнення ними 14 років, у професійних училищах соціальної реабілітації - 18 років, а у виняткових випадках (якщо це необхідно для завершення навчального року або професійної підготовки) за рішенням суду - відповідно 15 і 19 років.

Повноліття ОСОБА_7 досягне ІНФОРМАЦІЯ_2 . Загальний термін перебування його в училищі з 21 травня 2021 року до 30 червня 2021 року становитиме 2 роки 40 днів, що не перевищує строків, встановлених п.5 ч.2 ст.105 КК України.

Згідно з матеріалами провадження, ініціатором питання щодо продовження терміну перебування у вищевказаному професійному училищі соціальної реабілітації для закінчення 2-го курсу навчального року ініціював сам ОСОБА_11 , про що свідчать заяви останнього як на адресу голови педагогічної ради училища так і на адресу суду першої інстанції.

Заява ОСОБА_11 розглянута на педагогічній раді училища та прийнято рішення звернутися до суду з відповідним клопотанням.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник навчальної установи ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_7 з власної ініціативи написав заяву про продовження відносно нього заходів виховного характеру, на теперішній час він отримує професію. Якщо він не закінчить цей рік, то розряд його професії буде нижчим. ОСОБА_7 в установі відвідують батьки, передають йому посилки. Також ОСОБА_10 пояснила, що вихованців закладу, в разі виходу за його межі, супроводжує представник установи.

Неповнолітній ОСОБА_7 при апеляційному розгляді не зазначав про те, що у вказаній установі якимось чином обмежуються його права та свободи.

Доказів, які б вказували про протилежне, стороною обвинувачення не надано.

Дослідивши всі обставини та перевіривши їх доказами, колегія суддів доходить висновку про те, що рішення судом першої інстанції прийняте на користь неповнолітнього ОСОБА_7 , що останній підтвердив у присутності свого захисника та просив це рішення залишити без змін.

Свої висновки суд першої інстанції належним чином вмотивував.
Доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді, правильність вищезазначених висновків суду першої інстанції не спростовують.
Більш того, в апеляційній скарзі прокурор не вказує конкретно, які положення закону України про кримінальну відповідальність на його думку суд першої інстанції неправильно застосував.
Порушень ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зміст якої викладений в апеляційній скарзі прокурора, в цьому випадку не вбачається.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть скасування вищевказаної ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи теж не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404-405, 407, 418-419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 24 лютого 2021 року, якою клопотання виконувача обов`язків директора Макіївського професійного училища соціальної реабілітації імені А.С. Макаренка ОСОБА_6 про продовження терміну перебування в Макіївському професійному училищі соціальної реабілітації імені А.С.Макаренка відносно неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволене; продовжений ОСОБА_7 термін перебування в Макіївському професійному училищі соціальної реабілітації імені А.С. Макаренка, з 21 травня 2021 року по 30 червня 2021 року (включно) до закінчення ним 2-го курсу у 2020/2021 навчальному році, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4