Справа № 461/9023/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/314/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27 січня 2021 року про накладення арешту на майно,

з участю адвоката ОСОБА_7

встановила:

ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27 січня 2021 року задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 про арешт майна.
Накладено арешт з позбавленням права відчужувати, розпоряджатися та користуватися грошовими коштами в сумі 4200 доларів США, які вилучені 21.01.2021 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язано слідчого невідкладно повідомити всіх заінтересованих осіб (володільця) про накладення арешту на майно.
Мотивуючи своє рішення слідчий суддя, зокрема, вказав, що вважає, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підозрюваного є обґрунтованим. При цьому, приймаючи рішення за клопотанням, також врахував стадію кримінального провадження, зокрема малий проміжок часу з моменту повідомлення про підозру та необхідність перевірки обставин щодо доцільності та ймовірності конфіскації майна наведеного у клопотанні. Крім того, врахував розмір ймовірної шкоди спричиненої внаслідок інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення. Крім цього, слідчий суддя, враховуючи доведення слідчим обставин, визначених ст.ст. 170, 171 КПК України, враховуючи правові підстави для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, прийшов до висновку, що наявні правові підстави для арешту майна, оскільки накладення арешту на майно підозрюваного забезпечить виконання можливої в майбутньому конфіскації майна.
На дану ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати.

В обґрунтування вказує, що таке судове рішення базується на припущеннях та ухвалено з порушеннями норм кримінального процесуального законодавства загалом, прав його довірителя та, окрім цитування положень Кримінального процесуального кодексу України, не містить жодної мотивації прийнятого рішення, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, на момент проведення обшуку в належному їй на праві приватної власності помешканні, вона в ньому була відсутня, отже і не могла надати відповідних пояснень працівникам поліції щодо походження вказаних коштів. Проте, на момент розгляду справи в суді надала відповідні письмові пояснення, оголошені адвокатом ОСОБА_9 , координати особи, яка в разі необхідності, могла підтвердити її слова з приводу одержання авансу за автомобіль у суді та копію розписки, яку вона писала засвідчуючи факт одержання грошей.

Вважає, що твердження суду про відсутність нотаріального завірення розписки не може братися до уваги як підстава для задоволення клопотання слідчого, скільки нотаріальне посвідчення таких документів не вимагається, а отже це не було ні її обов`язком, ні обов`язком особи, у якої вона взяла вказані кошти в якості завдатку за продаж автомобіля.

Звертає увагу, що звичайно, вказані грошові кошти мають інше джерело походження ніж ті, які також були виявлені в квартирі і щодо яких її чоловік дав пояснення, що вони залишені на зберігання іншою собою. У випадку з 4200 доларів США, вказані кошти так чи інакше, після переоформлення належного їй автомобіля і таким чином здійснення угоди купівлі-продажу мали стати частиною їх спільного сімейного бюджету, а отже і власністю її чоловіка. Однак, до моменту переоформлення ці кошти фактично були лише завдатком, хоч і могли вже вважатися сімейними коштами, оскільки вона мала та має твердий намір продати належний їй автомобіль, за який і взяла завдаток. Про неможливість виконання взятого на неї зобов`язання з переоформлення автомобіля я також зазначила у своїй заяві (це пов`язано з карантинними обмеженнями і нестабільною, у зв`язку з цим, роботою сервісних центрів МВС).

Факт визнання слідчим доларів США речовими доказами є взагалі сміховинним, оскільки, як їй відомо з тих документів, які слідство вручило її чоловікові, предметом злочину є кошти в національній валюті, а не доларах США.

Наголошує, що хоча суд зазначає у своїй ухвалі про необхідність дослідження в межах досудового слідства обставин походження цих коштів, слідчий задовільнився фактично незаконним, на виконання ухвали суду, позбавленням її права розпоряджатися грошовими коштами, і впродовж півтора місяця не провів жодної слідчої дії (не допитано ні її, ні особу, у якої вона взяла ці кошти як завдаток) для встановлення об`єктивної істини.

На думку апелянта, вказані грошові кошти, в розмірі 4200 доларів США не є тим майном, на яке в розумінні ст.170 КПК України може бути накладено арешт в межах даного кримінального провадження.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи, проте з врахуванням стислих термінів розгляду даної категорії справ, колегія суддів, в силу вимог ст. 405 КПК України вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності осіб, які не з`явились.

Заслухавши доповідь судді, виступ адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив задоволити її, перевіривши матеріали клопотання, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст.170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання про арешт майна відповідає вказаним нормам закону.

З матеріалів клопотання, вбачається, що слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000390 від 13.05.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України.
Львівським районним управлінням поліції ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002117 від 30.09.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

21.01.2021 р. слідчим на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_1 . За результатами проведеного обшуку, крім речей та документів, які входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, виявлено та тимчасово вилучено грошові кошти ОСОБА_10 (про факт належності йому грошей повідомив особисто, що відображено у відповідному протоколі) у сумі 4200 доларів США.

Згідно п.3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Так, в даному конкретному випадку накладення арешту на майно забезпечить виконання можливої в майбутньому конфіскації майна.
При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст.170 КПК України.

Зважаючи на вищезазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів прийшла до переконання, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, належно мотивував своє рішення, а тому доводи апеляційної скарги з даного приводу, слід визнати необґрунтованими.

При перевірці справи в апеляційному порядку допущених істотних порушень кримінального процесуального закону, на що покликається апелянт в апеляційній скарзі, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді, не виявлено.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-174, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27 січня 2021 року, якою накладено арешт з позбавленням права відчужувати, розпоряджатися та користуватися грошовими коштами в сумі 4200 доларів США, які вилучені 21.01.2021 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4