Провадження № 1-кп/643/409/21
Справа № 642/1624/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.06.2021

01 червня 2021 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представників потерпілого ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002721, внесеного до ЄРДР від 02.10.2013 відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Рогань, Харківського району, Харківської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не працюючого офіційно, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_9 у 2003 познайомився з ОСОБА_10 , який на той час працював на посаді Генерального директора Асоціації групи підприємств "Дігма". В ході спілкування протягом тривалого проміжку часу між ними склалися довірливі відносини.
Починаючи з 2006 , ОСОБА_10 , повністю довіряючи ОСОБА_9 , став доручати останньому вирішувати окремі виробничі та господарські питання.
В листопаді 2007 ОСОБА_9 , будучі обізнаним, що потерпілий ОСОБА_10 має на меті створення нового підприємства по наданню послуг пасажироперевезення - служби таксі, усвідомлюючи, що ОСОБА_10 повністю довіряє йому, через тривалі довірливі стосунки, розуміючи, що останній не буде перевіряти достовірність виконання завдань фінансового характеру, погодився на пропозицію ОСОБА_10 щодо виконання завдань по придбанню автомобілів для організації служби таксі, маючи при цьому дійсний намір на незаконне заволодіння грошовими коштами потерпілого в особливо великому розмірі шляхом обману та зловживання довірою.
В подальшому, в період часу з 03.11.2007 по 18.01.2008, ОСОБА_9 , перебуваючи в офісному приміщенні, яке використовувалось для здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_10 , розташованому по АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом на протиправне заволодіння грошовими коштами потерпілого в особливо великому розмірі, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, недобросовісно користуючись довірою з боку потерпілого, вводячи ОСОБА_10 в оману, шляхом повідомлення недостовірних відомостей щодо дійсних своїх намірів, запевняючи ОСОБА_10 в тому, що підшукав для нього автомобілі та їх придбання є вигідним, став отримувати від ОСОБА_10 грошові кошти на придбання автомобілів, оформлення договорів їх купівлі продажу та ремонт придбаних автомобілів. Так, 03.11. 2007, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні за вищевказаною адресою отримав грошові кошти потерпілого ОСОБА_10 в сумі 20000 (двадцять тисяч) доларів США, що на час отримання грошей згідно із офіційним курсом НБУ складало 101 000 (сто одну тисячу) грн.; 08.11.2007, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, отримав грошові кошти потерпілого ОСОБА_10 в сумі 40000 (сорок тисяч) доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на момент передачі складало 202000 (двісті дві тисячі) грн.; 12.11.2007, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, отримав грошові кошти потерпілого ОСОБА_10 в сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн.; 23.11. 2007, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, отримав грошові кошти потерпілого ОСОБА_10 в сумі 5000 (п`ять тисяч) доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на момент передачі складало 25250 (двадцять п`ять тисяч двісті п`ятдесят) грн.; 24.11.2007, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, отримав грошові кошти потерпілого ОСОБА_10 в сумі 10000 (десять тисяч) доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на момент передачі складало 50500 (п`ятдесят тисяч п`ятсот) грн.; 29.11.2007, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, отримав грошові кошти потерпілого ОСОБА_10 в сумі 5070 (п`ять тисяч сімдесят) грн.; 01.12.2007, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, отримав грошові кошти потерпілого ОСОБА_10 в сумі 14400 (чотирнадцять тисяч чотириста) грн.; 05.12.2007, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений), отримав грошові кошти потерпілого ОСОБА_10 в сумі 12000 (дванадцять тисяч) грн.; 08.12.2007 , більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, отримав грошові кошти потерпілого ОСОБА_10 в сумі 20000 (двадцять тисяч) доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на момент передачі складало 101000 (сто одна тисяча) грн.; 09.12.2007, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, отримав грошові кошти потерпілого ОСОБА_10 в сумі 20000 (двадцять тисяч) доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на момент передачі складало 101000 (сто одна тисяча) грн.; 10.12.2007, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, отримав грошові кошти потерпілого ОСОБА_10 в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн.; 14.12.2007, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, отримав грошові кошти потерпілого ОСОБА_10 в сумі 10000 (десять тисяч) грн.; 15.12. 2007, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, отримав грошові кошти потерпілого ОСОБА_10 в сумі 5000 (п`ять тисяч) доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на момент передачі складало 25250 (двадцять п`ять тисяч двісті п`ятдесят) грн.; 16.12.2007, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, отримав грошові кошти потерпілого ОСОБА_10 в сумі 2000 (дві тисячі) доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на момент передачі складало 10100 ( десять тисяч сто) грн; 25.12.2007, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, отримав грошові кошти потерпілого ОСОБА_10 в сумі 15270 (п`ятнадцять тисяч двісті сімдесят) грн.: 25.12.2007, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений) отримав грошові кошти потерпілого ОСОБА_10 в сумі 5000 (п`ять тисяч) доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на момент передачі складало 25250 (двадцять п`ять тисяч двісті п`ятдесят) грн. 03.01.2008, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, отримав грошові кошти потерпілого ОСОБА_10 в сумі 20000 (двадцять тисяч) грн.; 05.01.2008, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений) отримав грошові кошти потерпілого ОСОБА_10 в сумі 101 800 (сто одна тисяча вісімсот) грн.; 05.01.2008, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, отримав грошові кошти потерпілого ОСОБА_10 в сумі 11400 (одинадцять тисяч чотириста) грн.; 12.01.2008, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, отримав грошові кошти потерпілого ОСОБА_10 в сумі 16000 (шістнадцять тисяч) доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на момент передачі складало 80800 (вісімдесят тисяч вісімсот) грн.; 14.01.2008, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, отримав грошові кошти потерпілого ОСОБА_10 в сумі 20000 (двадцять тисяч) доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на момент передачі складало 101000 (сто одна тисяча) грн.; 17.01.2008, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, отримав грошові кошти потерпілого ОСОБА_10 в сумі 20000 (двадцять тисяч) доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на момент передачі складало 101000 (сто одна тисяча) грн.; 18.01.2008, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, отримав грошові кошти потерпілого ОСОБА_10 в сумі 10000 (десять тисяч) доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на момент передачі складало 50500 (п`ятдесят тисяч п`ятсот) грн.
Таким чином, протягом зазначеного періоду часу ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_10 , заволодів належними ОСОБА_10 грошовими коштами в загальній сумі 1184590 грн. (один мільйон сто вісімдесят чотири тисячі п`ятсот дев`яносто) грн., чим спричинив потерпілому матеріальні збитки в особливо великому розмірі.
Одержуючи грошові кошти від потерпілого шляхом обману під умовою виконання зобов`язань з придбання автомобілів, ОСОБА_9 в момент отримання грошових коштів, мав намір на незаконне заволодіння ними, а тому в подальшому автомобілі для потерпілого не придбавав, а грошові кошти звертав на свою користь, увесь цей час, вводячи потерпілого в оману та повідомляючи йому неправдиві відомості щодо нібито дійсного виконання зобов`язань, а саме, що такі автомобілі він придбав, але побачити їх потерпілий зможе за перебігом тривалого періоду часу, у зв`язку із тим, що автомобілі нібито знаходяться на різних станціях технічного обслуговування на ремонті.
Вчиняючи вказані дії ОСОБА_9 діяв з прямим умислом та з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій.
В судовому засіданні ОСОБА_9 свою провину та позовні вимоги потерпілого первісно, так і після зміни обвинувачення повністю не визнав.

В судовому засіданні ОСОБА_9 пояснив, що з 2002 працював охоронцем в офісах «Дигма», ОСОБА_10 запропонував працю водія. ОСОБА_9 не був для ОСОБА_10 сторонню людиною, тому виковував різні його доручення, в тому числі, отримував та передавав гроші іншим особам. Будинок у Старому Салтові будувався та керував будівництвом прораб, а ОСОБА_9 закуповував обладнання та лише сплачував за світло. Автомобілі належали ОСОБА_10 , однак оформлювались на інших осіб. ОСОБА_10 оплачував роботу більше ніж 1000 доларів США, клав по 300-400 доларів США у бардачок автомобіля. Для служби ретро-таксі, придбалася одна машина «ЗИМ» ОСОБА_11 , при укладанні договору були присутні ОСОБА_12 та інші, а ОСОБА_10 все контролював. За придбання одного автомобіля від ОСОБА_10 отримав 20000 доларів США. В подальшому автомобілі придбавали ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а ОСОБА_9 возив автомобілі ремонтувати. Взагалі, ретро-таксі не займався, ніяких доручень з цього приводу не виконував, грошових коштів не отримував, про наявність такої служби дізнався пізніше. Колесник, ОСОБА_12 , як і ОСОБА_14 були охоронцями і всі разом іноді проводили час у ресторанах тощо, їздив відпочивати, однак з відома ОСОБА_10 . Будинок, який будувався це будинок тестя ОСОБА_9 ОСОБА_15 . Будь-які коштовності, шуби, годинник тощо, ОСОБА_9 не купував, ОСОБА_10 дарував йому свої речі, якими і користувався. Автомобілі «Міцубіші Падджеро Спорт» ОСОБА_9 не придбався, його покупав тесть ОСОБА_15 , «Тайота Камрі» - автомобіль ОСОБА_10 , придбані у кредит, яким користувалася інша особа. Квартири також не купував, ремонтні роботи провадив тесть. Квадроцикли, катери, причали все належало ОСОБА_10 . Крім того, ОСОБА_9 зазначив, що бухгалтерія у фірмі була «чорною кассою». За дорученням ОСОБА_10 брав грошові кошти. Касир вела журнал, куди вносила відомості. У касира також брали й інші працівники гроші. Також ОСОБА_9 зазначив, що, дійсно, виникла недостача коштів, але з чиєї вини, йому невідомо. Боргову розписку складав під тиском та погрозами, вимусили продати квартиру родичів сестри та віддати ОСОБА_10 38000 доларів США. Через неправомірні дії ОСОБА_10 звертався до правоохоронних органів, однак безрезультативно. Чому саме до нього виникли претензії, не розуміє. Цивільний позов не визнає, оскільки нікому нічого не винен.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, потерпілого, свідків, дослідивши наданні докази, незважаючи на невизнання ОСОБА_9 своєї провини, вважає винуватість останнього у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення такою, що знайшла своє підтвердження, виходячи із такого.

Так, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що ОСОБА_9 знає приблизно з 2003, будучі ФО-П та керівником підприємства «Дігма», познайомив з ОСОБА_9 брат, у якого працював охоронцем. Спочатку ОСОБА_9 був особистим водієм у ОСОБА_10 , а згодом, коли між ними встановилися досить дружні та довірливі відносини, ОСОБА_10 доручав ОСОБА_9 більш відповідальні завдання. Оплачував його роботу по 1000 доларів щомісячно. Періодично ОСОБА_10 допомагав ОСОБА_9 грошима, які останній повертав, чим викликав довіру. Так, у 2006 ОСОБА_10 придбав земельну ділянку в с. Революційне у Старому Салтові, де вирішив побудувати загородний будинок та усі справи з ведення будівництва, господарські роботи, закупівлею необхідних матеріалів, здійснення контролю за будівництвом тощо, запропонував займатися ОСОБА_9 , на що передавав ОСОБА_9 грошові кошти особисто та через інших своїх помічників Мальованого та Колесника. ОСОБА_10 все влаштовувало, контроль за коштами не здійснював. У 2007 виникла ідея-проект створення ретро-таксі, яким за вказівкою ОСОБА_10 також займався ОСОБА_9 , якому виділяв кошти на пошук, покупку, реставрацію автомобілів. Приблизно на проект ретро-таксі ОСОБА_10 виділено 270000 доларів США. На початку 2008 ОСОБА_10 дізнався, що ОСОБА_9 придбав квартиру, зробив в неї ремонт, також придбав собі та дружині автомобілі тощо. Чим рідше бачив ОСОБА_9 , то відчував, що з ним щось відбувається, від людей став отримувати інформацію, як ОСОБА_9 витрачав гроші. Тоді навесні 2008, між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 відбулася бесіда, в ході якої останній зізнався, що з 2006 брав грошові кошти ОСОБА_10 для власних потреб, при закупівлі матеріалів, завищував вартість тощо. ОСОБА_10 припускав, що цілком можливо, що гроші видані на будівництва загородного будинку, придбання ретро-автомобілів, привласнював ОСОБА_9 , тому запросив фінансову звітність. ОСОБА_9 , не спростовуючи, що користувався грошовими коштами ОСОБА_10 , склав розписку про повернення грошей в сумі 270000 доларів США та згодом віддав 38000 доларів США, отримані від продажу квартири. Однак, в подальшому решту коштів не повертав, ігнорував зустрічі, телефонні дзвінки, розпочав переховуватися, тому ОСОБА_10 звернувся до правоохоронних органів. Також, ОСОБА_10 зазначив, що передача грошей відбувалося в офісі на АДРЕСА_3 , особисто та через помічників, також гроші видавалися і касиром за вказівкою ОСОБА_10 , усі передані грошові кошти належали ОСОБА_10 особисто, будь-яких розписок, документів про передачу коштів не складалось, оскільки між ними мали місця довірливі відносини. Оскільки гроші на будівництво та на ретро-атвомобілі передавались одночасно, чітку суму зазначити не може. Вважає, що ОСОБА_9 діяв за своїм планом, входження у довіру, знаючи про фінансові можливості ОСОБА_10 , користувався безконтрольно його грошима. Цивільний позов підтримав у повному обсязі.

Із пояснень свідка ОСОБА_16 , наданих в судовому засіданні вбачається, що у 2007/2008 працювала касиром у центральній касі підприємств ОСОБА_10 . ОСОБА_9 , в однієї із організації, приходив до каси на вул. Суздальські Ряди,7 та за вказівкою власника ОСОБА_10 , ОСОБА_16 видавала ОСОБА_9 грошові кошти у великих розмірах, неодноразово, пачками як у гривнях від 50000грн. до 100000грн., так і в доларах США від 10000$ до 50000$, про що складала електронний звіт, проводила рух коштів, оформляла таблицю, тобто складала звіт. ОСОБА_9 пояснював, що гроші необхідно на будівництво будинку та автомобілі. Грошові кошти ОСОБА_10 зберігалися у сейфі в приміщенні по АДРЕСА_3 , приміщення обладнано решітками, сигналізацією. Підставами для видачі ОСОБА_9 грошей були вказівки ОСОБА_10 в усній формі. У приміщенні було два сейфи, один підприємства, другий особисто ОСОБА_10 , до останнього мала доступ лише ОСОБА_16 . Буд-яких документів не оформлювали, т.я. це особисті кошти ОСОБА_10 . Іншим особам, крім ОСОБА_9 , грошові кошти ОСОБА_10 із сейфу не видавала. Також свідок зазначила, що ОСОБА_9 знала як помічника ОСОБА_10 , його «праву руку». Спочатку ОСОБА_9 працював охоронцем, водієм, а потім за його зовнішнім виглядом та поведінкою, помітно була значна різниця в його матеріальному благополуччі, а саме, з`явилися коштовні мобільний телефон, годинники.

Із пояснень свідка ОСОБА_17 в судовому засіданні вбачається, що з ОСОБА_9 познайомився наприкінці 2006. ОСОБА_17 в той час займався спортом, був тренером спортивного клубу з єдиноборства. ОСОБА_17 запропонував ОСОБА_9 бути спонсором по спорту, на що останній погодився, так з`явились дружні відносини між ними та ОСОБА_9 став спонсорувати клуб, придбав форму, Обладнання тощо. ОСОБА_9 представився помічником одного впливового підприємця, якого у бесідах називав «босом,шефом», в подальшому свідок дізнався, що ОСОБА_9 помічник ОСОБА_10 , з яким через рік їх познайомив. Крім того, ОСОБА_17 зазначив, що при ньому ОСОБА_9 дзвонив ОСОБА_18 та йому привозили гроші ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та передавали у ресторані, квартирі. Таких випадків було приблизно п`ять разів, суми грошів в доларах США, гривнях, із цих сум, ОСОБА_9 передавав на клуб, особисто ОСОБА_17 , про що останній надавав звіт. Вони часто відвідували ресторани, де витрачали значні кошти приблизно до 2000$. ОСОБА_17 допомагав ОСОБА_9 та фактично був його охоронцем, за що останній оплачував такі послуги. Яким чином заробляв ОСОБА_9 такі кошти не відомо, однак виглядав як особа фінансова забезпечена. ОСОБА_17 розумів, що гроші на спортивний клуб це гроші ОСОБА_10 , оскільки на формі була його емблема між тим, на думку свідка, останній не знав про спонсорство. Згодом свідок дізнався, що ОСОБА_9 займається будівництвом у Старому Салтові, однак будівництва там не велося, приїжджали розважатися. Також стало відомо, що ОСОБА_9 придбав квартиру, автомобіль дружині. Свідок був у придбаній ОСОБА_9 квартирі, один раз бачив дружину та тестя. Про ретро-таксі ОСОБА_17 знав від ОСОБА_9 ,який повинен був їх придбати, реставрувати, разом їздили, оглядали автомобілі «ЗІМ», однак при правочинах ОСОБА_17 не був присутнім. Мальований декілька разів привозив ОСОБА_9 гроші на реставрацію авто. У 2008 ОСОБА_9 різко припинив співробітництво з клубом, з ОСОБА_17 , відвідувати ресторани, подорожувати тощо. Коли ОСОБА_17 прийшов до ОСОБА_10 поцікавитися про співробітництво із спортивним клубом, то останній сповістив, що ОСОБА_9 присвоїв його грошові кошти.

Із пояснень свідка ОСОБА_19 в судовому засіданні вбачається, що познайомився з ОСОБА_9 у 2004/2005, він працював в якості помічника водія ОСОБА_10 , виконував його доручення, займався придбанням автомобілів, роботою на дачної ділянці, вирішував особисті питання ОСОБА_10 , тобто був довіреною особою останнього. Відносини у свідка з ОСОБА_9 були нормальними, його заробітна плата була звичайною, як рядового працівника. У 2008 ОСОБА_9 займався проектом ретро-автомобілів, а саме, їх придбанням та за вказівкою ОСОБА_10 , ОСОБА_19 неодноразово передавав грошові кошти, які привозив на АДРЕСА_4 в сумі 20000$. Одного разу, ОСОБА_9 попросив взяти у ОСОБА_10 2000$ за оформлення автомобіля, однак свідок відмовив через нетверезий стан ОСОБА_9 . Гроші передавалися для придбання ретро-автомобілів, один автомобіль «ЗІМ» був придбаний, інших не бачив. Грошові кошти не рахував, т.я. ОСОБА_10 озвучував суму, розписок не одбирав. Усі кошти, що передавались ОСОБА_9 це особисті кошти ОСОБА_10 . Згодом стало помітно, що матеріальний стан ОСОБА_9 значно покращився, останній придбав дорогу одежу, коштовності, квартири та автомобіль собі та членам родини тощо. Свідку не відомо, чи виконав ОСОБА_9 в повному обсязі доручення ОСОБА_10 по придбанню ретро-автомобілів, на які останній надавав грошові кошти, які свідок передавав ОСОБА_9 .

Із пояснень свідка ОСОБА_20 в судовому засіданні вбачається, що у 2007 працював у сфері телефонії по вул. Суздальські Ряди,12. Коли встановлював у кабінеті ОСОБА_10 принтер, то в його присутності останній передав ОСОБА_9 20000 доларів США для придбання ретро-автомобілів, при цьому обговорювали їх ремонт. Ще раз стикнувся на ОСОБА_21 , де ОСОБА_9 курирував будівництво, куди обидва приїжджали відпочивати з друзями. Був свідком, як ОСОБА_9 розраховувався з підрядниками. В присутності ОСОБА_20 гроші не перераховувалися.

Вищевказані події також знайшли своє підтвердження у наданих стороною обвинувачення доказів, досліджених судом: -

-розпискою ОСОБА_10 про отримання від ОСОБА_9 грошових коштів в сумі 38000 доларів США від 04.11.2008;

-розпискою ОСОБА_9 про отримання останнім в середні 2007 грошових коштів в касі «Дігма» на нужди ОСОБА_10 ;

- розпискою ОСОБА_9 про повернення грошових коштів з продажу особистого майна від 27.08.2008;

-відомостей правління ДАЇ в Харківській області №39/929 від 19.03.2009 щодо транспортування зареєстрованих на ОСОБА_9 автомобіля «Toyota Camry» та причеп для перевезення човна;

-відомостей Управління ДАЇ в Харківській області №47/04-42 від 11.01.2011 щодо транспортування зареєстрованих на ОСОБА_9 та ОСОБА_15 автомобіля «Toyota Camry» та причепу для перевезення човна ОСОБА_9 та «ВАЗ-2104» Онищенка 2005року; «ВАЗ-2104» Онищенка 2001 року; «МАЗ» синій 1991 року випуску; «Mitsubishi Pagero sport», 3літри,2007 року випуску; «Audi А4, синій, 2001 року випуску, 2007 реєстрація за ОСОБА_22 ;

-інформацією з КП «Харківське БТІ» №264/3 від 21.01.2011 щодо права власності ОСОБА_9 , ОСОБА_23 та ОСОБА_9 стосовно нерухомого майна;

-інформацією Державної податкової адміністрації в Харківській області №101/9/29-026 від 18.01.2011 щодо джерел доходів ОСОБА_9 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_9 з 01.01.2006 по 30.09.2010;

-інформацією Державної податкової адміністрації Харківській області від 17.01.2011 щодо видів діяльності, зареєстрованих по платнику податків ОСОБА_9 , а саме, роздрібна торгівля в магазинах, здавання в оренду нерухомого майна як основний вид діяльності;

-інформацією Головного управління статистики в Харківській області №45/11-40/158 ВІД 02.03.2011 щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи у 2006 відповідно до ЗУ «Про державний бюджет» на 2006-2008;

- інформацією КП «Вода» №1063/08.5 від 14.03.2011 щодо суми витрат на водопостачання квартири за адресою: АДРЕСА_5 з 01.01.2006 по 31.12.2008 в сумі 720,44грн.;

- інформацією КП «Харківміськгаз» №22/974 від 11.03.2011 щодо оплати за газопостачання за адресою: АДРЕСА_5 за 2006-2008;

- інформацією КП «ХТМ» №78 від 09.03.2011 щодо витрат на теплопостачання за адресою: АДРЕСА_5 за 2006-2008;

- інформацією «Харківкомуночиствод» №838 від 10.03.2011 щодо витрат на водовідведення об`єктів нерухомості, зареєстрованих за ОСОБА_9 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_9 ;

- інформацією КП «Жилкомсервіс» №3799/2/0705 від 11.03.2011 стосовно експлуатаційних розходів на утримання будинків і прибудинкової території;

- інформацією «Харківобленерго» №26Е03/12-16279 від 11.03.2011 щодо витрат на енергопостачання;

- інформацією Управління ДАЇ в Харківській області щодо оплат за проходження ТО автомобіля «Toyota Camry» та причепу для перевезення човна; автомобіля «Mitsubishi Pagero sport» та автомобіля «Audi А4»; - довідкою про доходи ОСОБА_9 на ПП «Тетра-2005» з лютого 2006 по січень 2008, посада охоронця, заробітна плата 350-460грн. на місяць;

- довідкою про доходи ОСОБА_9 на ПП «Деметра» з 03.01.2008 по 18.04.2009; посада заступник директора, заробітна плата від 200-1200грн. за місяць;

- протоколом виїмки від 08.02.2011, в ході якої вилучено договір оренди від 01.02.2007, укладеного між ФОП ОСОБА_9 та ПП «Тетра-2005»; акту прийому-передачі нежитлового приміщення на підставі договору суборенди нежитлового приміщення від 01.02.2007;

- протоколом виїмки від 08.02.2011, в ході якої вилучено договір оренди від 01.07.2005, укладеного між ФОП ОСОБА_9 та ТОВ «Інформ-Сервіс», акту прийому-передачі нежитлового приміщення на підставі договору суборенди нежитлового приміщення від 01.07.2005;

- протоколом виїмки від 28.01.2011, в ході якої у ОСОБА_16 вилучено жорсткий диск із бухгалтерською базою та СD-R диск, на якому міститися бухгалтерська база;

- протоколом огляду предметів від 28.01.2011, в ході якого оглянутий Інтернет-ресурс НБУ стосовно офіційного курсу гривні до долару США на перелік дат у відповідності з датами отримання ОСОБА_9 грошових коштів у ОСОБА_10 ;

- жорстким диском 40гБ Е з інформацією у вигляді таблиць стосовно 2007 про отримання ОСОБА_9 грошових коштів у касі на різні суми із зазначенням дати отримання таких сум коштів з таблицями, роздрукованими з офіційного сайту НБУ щодо офіційного курсу гривні до долару США;

- висновком судово-товарознавчої експертизи №102 від 23.02.2011, згідно висновку якого вбачається вартість автомобіля «Toyota Camry»,2005 року випуску, чорний седан, двигун НОМЕР_1 см/2, д/нАХ1441АК, зареєстрований за ОСОБА_9 26.05.2006, у розмірі 160544,30грн.; вартість причепу автомобільного UMS BOAT 8902 3601, сірого кольору, 2007 року випуску, зареєстрованого за ОСОБА_9 на 14.05.2008 у розмірі 6438,63грн.; автомобіля «Audi А4»,2001 року випуску, синій седан, двигун НОМЕР_2 ; зареєстрованого за ОСОБА_23 на 14.04.2007 у розмірі 113372,50грн.;

- висновком незалежної оцінки по визначенню вартості нерухомого майна нежитлових приміщень квартири за адресою: АДРЕСА_6 , зареєстрованих за ОСОБА_15 , вартістю 605148,57грн.;

- висновком судово-економічної експертизи №52/1 від 27.04.2011, із змісту якого, зокрема, вбачається, що сукупний дохід ОСОБА_9 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_23 за період з 01.01.2006 по 31.03.2008 склав 518368,15грн; з урахуванням висновку авто-товарознавчої експертизи №102 від 23.02.2011 та звіту №103 від 23.02.2011 щодо незалежної оцінки ринкової вартості приміщення, сукупний обсяг витрат вищевказаних громадян за період з 01.01.2006 по 31.03.2008 становить 1135344,40грн.; різниця між загальним обсягом доходів та загальними обсягом витрат у вищевказаних громадян за період з 01.01.2006 по 31.03.2008 має від`ємне значення та складає 6161980,37грн.

Доводи захисту про те, що вина у пред`явленому обвинувачені, не доведена, що мають місця в даному випадку цивільно-правові правовідносини, колегія суддів вважає неспроможними, т.я. аналізуючи у сукупності перелічені вище докази, такі як, покази потерпілого, свідків, досліджених документів, висновків експертиз, колегія суддів дійшла висновку, що в ході судового процесу доведено, що статки набуті ОСОБА_9 та його родиною на час інкримінованого діяння, явно не співпадають з їх реальними доходами та можливостями.

Посилання обвинуваченого та захисника про наявність психологічного тиску, залякування тощо відносно ОСОБА_9 збоку потерпілого та співробітників правоохоронних органів щодо складання розписки, повернення грошових коштів та інше, у зв`язку з чим ОСОБА_9 звертався до правоохоронних органів, ніяким чином не підтверджено та носять голослівний характер. Заяви та звернення ОСОБА_9 , що містяться в матеріалах справи датовані після проведення досудового розслідування.

Обставини, встановлені судом, зокрема, через пояснення потерпілого та свідків з боку захисту не спростовані,жодних заяв або клопотання стороною захисту не заявлено.

Відповідно до положень ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Отже, надані стороною обвинувачення докази, зібрані в ході досудового розслідування та встановлені вище обставини судового розгляду ніяким чином стороною захисту не спростовані, а аналіз приведених вище доказів та встановлених судом обставин у їх сукупності вказує на їх достатність та належність, буд яких сумнівів в достовірності показів свідків та висновків експертиз, у суду не має.

Далі, відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1)подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2)винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення); 3)вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Із роз`яснень наданих в п. 17, п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про злочини проти власності" N 10 від 06.11.2009 року та зі змісту статті 190 КК України вбачається, що шахрайство - це заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.

Обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) чи зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього.

Особливістю шахрайства є те, що винна особа викликає у потерпілого спонукання, бажання передати йому майно чи уступити право на майно. З суб`єктивної сторони шахрайство характеризується прямим умислом і корисливим мотивом.

Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього. Отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство лише в тому разі, коли винна особа ще в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, не виконуючи зобов`язання.

Тобто, відмежовуючи шахрайство від цивільно правових угод, необхідно виходити з того, що отримання чужого майна з умовою виконання якого небуть зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство, якщо встановлено те, що особа вже на момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнення, а зобов`язання не виконувати. При обвинуваченні особи у вчиненні шахрайства під час укладання договорів цивільно правового характеру слід в обов`язковому порядку встановлювати умисел на заволодіння майном в момент його отримання, в іншому випадку мова йтиме про відсутність такого складу злочину як шахрайство. Та наявність цивільно правових відносин між особами.

Згідно досліджених доказів судом достовірно встановлено подію кримінального правопорушення, час, місце, способи та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Щодо винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, форми його вини, мотив і мети вчинення кримінального правопорушення свідчать встановлені в судовому засіданні протиправні дії останнього.

Про відсутність у ОСОБА_9 наміру повертати грошові кошти потерпілому, отримані у потерпілого на виконання певних дій, робіт за його вказівкою з метою привласнення грошових коштів під виглядом мнимої діяльності, свідчить факт неповернення отриманих коштів та невиконання таких робіт і доручень потерпілого, вказуючи про протиправні дії ОСОБА_9 , якими створив підґрунтя для подальшого введення в оману потерпілого, шляхом зловживання довірою та відсутністю контролю останнього.

Отже, встановлено судом, вказує на прямий умисел, корисливий мотив і мету в діях ОСОБА_9 , якими характеризується шахрайство на відміну від цивільно правових відносин. Тобто в даному випадку встановлено беззаперечний факт небажання обвинуваченого повертати отримані грошові кошти за невиконані ним завдання та роботи, а також конкретні дії щодо привласнення коштів, встановлені в судовому засіданні, направлені на скоєння злочину щодо грошових коштів потерпілого, що свідчить про наявність в діях ОСОБА_9 складу злочину у виді шахрайства.

Таким чином, колегія суддів вважає, що вказані вище докази у відповідності до вимог ст. ст. 85, 86 КПК України є належними, допустимими та достовірними, оскільки отримані в порядку встановленому кримінальним процесуальним законодавством.

Кожен з наведених вище письмових доказів окремо, а також у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні є достатніми та підтверджують існування обставин встановлених в судовому засіданні, які мають значення для кримінального провадження та повністю доводять винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, будь - яких сумнівів в достовірності показів потерпілого та свідків, висновків експертиз, у суду не має.

Між тим, такі докази, що надані стороною обвинувачення, як додаткове обґрунтування провини ОСОБА_9 , що досліджувались судом, такі як: протоколи допитів свідків ОСОБА_19 від 27.03.2009, ОСОБА_25 від 27.03.2009, ОСОБА_17 від 27.03.2009, ОСОБА_16 від 04.06.2009, ОСОБА_26 від 28.07.2009, протоколи додаткових допитів свідка ОСОБА_26 від 11.01.2011 та потерпілого ОСОБА_10 від 01.02.2010, а також протоколи очних ставок між свідком ОСОБА_19 та ОСОБА_9 від 24.10.2012, очної ставки між свідком ОСОБА_17 та ОСОБА_9 від 23.10.2012, очної ставки між свідком ОСОБА_16 та ОСОБА_9 від 24.10.2012 та очної ставки між ОСОБА_9 та потеплілим ОСОБА_10 від 02.07.2009, суд не приймає до уваги в розумінні ч.4 ст. 95 КПК України.

Далі, невизнання вини обвинуваченим, його зайнята позиція, пояснюється намірами можливими способами спростувати обставини справи, зменшити їх у вигідному до себе напрямку, або зменшити ступінь своєї вини та полегшити свою участь, а також вибраною тактикою захисту у суді, а тому колегія суддів вважає зайняту позицію способом захисту ОСОБА_9 від пред`явленого обвинувачення, з метою уникнути від кримінальної відповідальності за вчинені ним злочині дії.

Дії ОСОБА_9 колегія суддів кваліфікує за ч. 4 ст. 190 КК України, як шахрайство - заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене в особливо великих розмірах.
Відповідно до положень ст.50 КК України покакрання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність.

При обранні виду та розміру покарання, суд приймає до уваги ступень суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, що відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, приймав участь в антитерористичної операції у складі збройних сил України.

Крім того, суд приймає до уваги, що обвинувачений в скоєному не покаявся, перед потерпілим не вибачився, належної критичної оцінці своєї протиправної поведінки через визнання вини, висловлювання жалю і готовності нести кримінальну відповідальність тощо, ОСОБА_9 не висловлював, вчинену матеріальну шкоду не відшкодував у повному обсязі, а тому колегія суддів вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статі, за якою ОСОБА_9 притягається до кримінальної відповідальності у вигляді позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна, оскільки суд дійшов до висновку, що виправлення ОСОБА_9 неможливо без ізоляції від суспільства.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання судом не встановлено.

Відповідно до правил ч.5 ст. 72 КК України суд зараховує у строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_9 час тримання під вартою з моменту затримання, починаючи 06.10.2012 по 11.10.2012 (т.1 а.с.9).

Далі, потерпілим заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальну шкоду у розмірі 6414719,38грн. та моральну шкоду у розмірі 500000грн., вимоги якого суд задовольняє частково на підставі доведеності, виходячи із такого.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_10 від умисних дій ОСОБА_9 матеріальну шкоду, що суд вважає доведеним.

Далі, відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Абзацом першим п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 з подальшими змінами та доповненнями, визначеного, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Частина друга ст. 23 ЦК України визначає, що моральна шкода полягає у фізичному болю, стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самою, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у принижені честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає від характеру та обсягу страждань ( фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивача, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин (п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди від 31.03.1995 № 4).

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінал ним правопорушенням, обов`язок доведення якої покладається, згідно ч.1 ст. 92 КПК України, на потерпілого.

При вирішенні питання про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, суд враховує практику Європейського Суду, зокрема, рішення від 28.05.1985 Серія А&96 справа Abdulaziz Cabales and Balkandali v. United Kingdom, яким визначено, що деякі форми моральної шкоди, в тому числі емоційні страждання, за своєю природою не завжди можуть доведені чимось конкретним.

Так, потерпілий просить стягнути з обвинуваченого моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 500000грн, яку суд, виходячи із принципу доведеності та справедливості, враховуючи моральні страждання потерпілого, які останній зазнав через обман з боку довіреної особи, визначає розмір вчиненої моральної шкоди потерпілому ОСОБА_10 в сумі 100000грн., задовольняючи позовні вимоги в цієї частині, частково.

По справі є судові витрати за проведення експертиз в сумі 200грн., оплату яких суд покладає на обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 91, 369-371, 373, 374 КПК України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_9 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.

Строк відбуття призначеного покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту фактичного затримання після набрання цим вироком законної сили.

В період строку відбування покарання зарахувати ОСОБА_9 строк перебування під вартою з 06.10.2012 по 11.10.2012.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 не обирався.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 6414719 (шість мільйонів чотириста чотирнадцять тисяч сімсот дев`ятнадцять)грн.,38коп.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 100000 (сто тисяч)грн.

В іншої частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати в розмірі 200 (двісті)грн.

Речові докази: розписки, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження; DVD-диск з бухгалтерською базою ПП «Диметра», що перебувають на відповідальному зберіганні у представника ПП «Диметра» - залишити в їх розпорядженні; мобільний телефон «Nokia 8800», грошові кошти в сумі 1368 (одна тисяча триста шістдесят вісім)грн..,75 коп., ланцюжок з металу білого кольору та два хрестики з металу білого кольору, що передані на відповідальне зберігання ОСОБА_9 вважати повернутими законному власнику; майно, яке визнано речовими доказами на підстав постанови слідчого від 29.06.2011, арешт на яке скасовано постановою прокуратури Харківської області від 21.06.2011 повернути законним власникам.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3