ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074 від 04 лютого 2021 року з відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Софіївка, Софіївського району, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працевлаштованого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 15.09.2005 Софієвським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309, ч.3 ст.185, ст.70 КК України, до покарання у виді 4 років позбавлення волі. Звільнився 12.1.2008 року із Солонянської виправної колонії №21 на підставі ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15.11.2008 за ст.81 КК України умовно-достроково з невідбутим терміном 6 місяців 17 днів;
- 16.01.2012 Софієвським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України, до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим терміном 3 роки ;
- 18.09.2012 Софіївським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України, до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставіст.71 КК України частково приєднано покарання по вироку 16.01.2012 року Софіївського районного суду Дніпропетровської області до відбуття покарання 3 роки 6 місяців. Звільнився 05.02.2016 із Солонянської виправної колонії №21 по відбуттю терміну покарання;
- 05.07.2016 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська зі ч.3 ст.185 КК України, до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Звільнився 17.01.2020 із Солонянської виправної колонії №21 по відбуттю терміну покарання.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 03 лютого 2021 року приблизно о 17 годині 15 хвилин, перебуваючи у торгівельному залі магазину «Варус №39», розташованому за адресою: м.Дніпро, вул.Калинова, буд.9А, побачив на торговому стелажі у відділі з горілчаними напоями пляшкубренді «Tores 10» Gran Reserva об`ємом 0,7л, яку він визначив предметом свого корисливого злочинного посягання.
Так, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди, з метою незаконного власного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, таємно шляхом вільного доступу, взяв з торгового стелажу пляшку бренді «Tores 10» Gran Reserva» об`ємом 0,7л, та сховав її під куртку, одягнуту на ньому.
Далі, ОСОБА_4 , знаходячись у торгівельному залі магазину «Варус №39», розташованого за адресою: м.Дніпро, вул.Калинова, буд.9А, доводячи свій злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, а саме пляшки бренді «Tores 10» Gran Reserva» об`ємом 0,7л, вартістю 360 гривень 24 копійки (без ПДВ), до кінця, пройшов лінію касової зони магазину, не розрахувавшись при цьому за викрадене майно, та з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим намагався зникнути, проте довести свій злочинний умисел до кінця не зміг, з причин, що не залежали від його волі, так як був зупинений співробітником охорони ТОВ «Омега» магазину «Варус №39», у зв`язку з чим не зміг розпорядитися викраденим на власний розсуд.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, постанову щодо речових доказів, та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК Українивизнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення.

Таким чином, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, міцних соціальних зв`язків не має, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є рецидив злочинів.

З урахуванням вищевикладеного, конкретних обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі у межах санкції ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з покладенням обов`язків, передбаченими ст.76 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст.69 КК України, судом не встановлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349,370,373,374,376,394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Речові докази: пляшку бренді «Tores 10» Gran Reserva» об`ємом 0,7- повернути власнику за належністю;

Компакт-диск «Verbatim» DVD-R 16x 4.7 GB 120 MIN з відеозаписом від 03.02.2021 з камер відео спостереження магазину ТОВ «Омега» магазину «Варус-39», який розташований за адресою: м.Дніпро, вул.Калинова,9-А залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1