ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/583/21 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1629/21 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст.81 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 03 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 , який взяв захист свої справ на себе, з участю представника ДУ «Хролівський виправний центр (№140)» - ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові дану справу за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 11 02 2021 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 11 02 2021 року відмовлено у задоволенні подання начальника державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , 1978 року народження.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні вказаного вище подання взяв до уваги те, що ОСОБА_7 , раніше неодноразово судимий, за час відбування покарання більшу його частину не був працевлаштований та не отримував заробітну плату, сумлінну поведінку не довів, притягувався до дисциплінарної відповідальності, що в цілому не свідчить про наявність безумовних позитивних змін в поведінці засудженого та вказує на те, що його поведінка не була сумлінною та стабільною (а.с.40).
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись з вказаною вище ухвалою, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та застосувати до нього вимоги ст.81 КК України.
В скарзі апелянт також просить взяти до уваги викладені в поданні його позитивну рекомендацію та характеристику адміністрації виправного центру (а.с.54).

Позиції учасників апеляційного провадження.
Засуджений підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити в повному обсязі.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду законною і обґрунтованою.
Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, думку засудженого, прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з ч.1 ст.404 КПК України судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом.
Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з приписами ч.2 ст.81 КК України, обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про безумовне умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.
За змістом зазначеної норми сумлінну поведінку слід розуміти як комплекс зразкового дотримання режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації колонії, відсутність порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.
Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної робити, підвищення виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержання охорони праці та техніки безпеки.
Як вбачається з наявної в матеріалах кримінального провадження характеристики на засудженого ОСОБА_7 , останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 23 09 2018 року.
Під час тримання в державної установі «Київський слідчій ізолятор» мав одне стягнення, заохочень не мав, характеризувався задовільно.
З 23 06 2019 року утримувався в державній установі «Харківський слідчий ізолятор». За час відбування покарання характеризувався посередньо. Стягнень та заохочень не мав.
З 04 07 2019 відбував покарання в державній установі «Харківська виправна колонія (№43)». Був працевлаштований, стягнень не мав, не порушував режим відбування покарання та 3 (три) рази заохочувався адміністрацією установи.
З 04 09 2020 року відбуває покарання в державній установі «Хролівський виправний центр (№140)» згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 08 2020 року, як особа, що стала на шлях виправлення, згідно ст.82 КК України.
З перших днів працевлаштований за власною ініціативою в господарчій обслузі установи. До виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, дбайливо ставиться до майна виправного центру та предметів, якими користується. За час перебування в установі не порушував порядок відбування покарання, стягнень не має. За сумлінну поведінку і ставлення до праці адміністрацією установи заохочувався 1 (один) раз. У відношенні до представників адміністрації виправного центру ввічливий, тактовний, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує всі законні вимоги.
Приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Відповідно до ст. 66 КВК України активно приймає участь в організації і проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених.
Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення», до запланованих заходів ставиться задовільно. Відповідно до статей 110,112,113 КВК України соціально-корисні зв`язки з рідними підтримує шляхом телефонних розмов та отримує посилки і передачі. Стосунки доброзичливі.
Питання щодо можливого застосування ст.ст.100,101 КК України було розглянуто 27 11 2019 року та комісією відмовлено в застосування вказаних статей, як особі, яка не стає на шлях виправлення.
За вироком від 04 12 2018 року Бориспільського міськрайонного суду Київської області має позов: судові витрати по справі, пов`язані з проведенням експертиз, загальною вартістю 1716 грн. стягнення покладене на ОСОБА_7 ..
Виконавчі листи на адресу виправного центру не надходили. На профілактичних обліках не перебуває.
Згідно матеріалів особової справи засуджений ОСОБА_7 виводився на оплачувані роботи у державній установі «Хролівський виправний центр (№140)». У грудні 2020 року засудженим відпрацьовано 10 робочих днів (34 робочих години) за що отримано заробітну плату 988 грн. 57 коп., а в січні 2021 року відпрацював 7 робочих днів (22 робочих години) та заробітна плата виплачена в розмірі 840 грн. 91 коп.. Крім того, неодноразово ОСОБА_7 залучався до виконання не оплачуваних робіт із благоустрою установи згідно.

Також відповідно до рапорту старшого оперуповноваженого оперативної групи «Хролівський виправний центр (№140)» майора ОСОБА_9 вказано, що засуджений ОСОБА_7 , 1978 року народження за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, початок строку: 23 09 2018 рік, кінець строку 22 02 2022 рік. Станом на 15 03 2021 рік у виправному центрі не виявлено фактів доставки, вживання наркотичних речовин засудженим.
У роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в Постанові Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, відповідно до яких суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії.
Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.
Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Згідно ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя у суспільстві.
З огляду на викладене, суд першої інстанції не повністю оцінив дані про особу ОСОБА_7 та не вмотивовано надав оцінку усім обставинам в їх сукупності та не врахував, що останній сумлінно виконує покладені на нього обов`язки, працьовитістю та відсутністю стягнень свідчить про становлення на шлях виправлення.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги щодо скасування ухвали від 11 02 2021 року підлягають задоволенню.
Викладені в оскаржуваній ухвалі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає не в повному обсязі.
Тому апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 на даний час не довів своє виправлення.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не правильно прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, через що, апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню.

Керуючись ч.2 ст.376, ч.6 ст.9, ст.ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, ст.81 КК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 11 02 2021 року про відмову в задоволенні клопотання адміністрації «Хролівського виправного центру (№140)», подане щодо засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, - скасувати.

Апеляційну скаргу засудженого, - задовольнити.

Клопотання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» та голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації задовольнити.
На підставі ст.81 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 12 2018 року умовно-достроково на невідбуту частину строку покарання, яка складає 11 (одинадцять) місяців 7 (сім) днів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

___________ ____________ ___________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3