ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/2083/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/67/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2021 р. Колегія Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши 15 лютого 2021 р. у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали провадження за апеляційними скаргами прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 лютого 2021 року,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 лютого 2021 року частково задоволено клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, та застосовано запобіжний захід - тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 681 000 грн. із покладенням на нього відповідних обов`язків у випадку її внесення.

Датою закінчення дії ухвали зазначено 23 год 59 хв. 01 квітня 2021 р.

В апеляційних скаргах:
- захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.02.2021 у справі №607/2083/21 скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу, застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню через невідповідність висновків слідчого судді, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Так, слідчим суддею не було обґрунтовано, в чому саме полягають ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а лише формально описані ризики з посиланням на припущення.

Такі твердження, на думку апелянта, суперечать практиці ЄСПЛ, зокрема, рішенню у справі Бойченко проти Молдови №41088/05 від 11 липня 2006 року.

Наголошує на тому, що сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується особі, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки це суперечило би презумпції невинуватості.

Зазначає, що слідчим суддею не враховано тих обставин, що підозрюваний є особою молодого віку, позитивно характеризується, має вищу освіту, постійне місце проживання, на утриманні є цивільна дружина, дитина, матір, батько - інвалід, відсутня шкода, завдана злочином;

- прокурор просить ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.02.2021 скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України. У разі визначення розміру застави встановити 700 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1 589 000 грн., а у разі внесення застави зобов`язати підозрюваного виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вважає, що рішення суду в частині визначення розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави постановлене всупереч положень, передбачених ст. 370 КПК України.

Наголошує на тому, що слідчий суддя, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначаючи йому розмір застави, не в повній мірі врахував ступінь тяжкості інкримінованого підозрюваному злочину та розмір спричиненої цим злочином шкоди, а також особу підозрюваного, його стан здоров`я та майновий стан.

Зазначає, що за діяльність пов`язану з незаконним обігом психотропних речовин група отримувала суми коштів в особливо великих розмірах, зокрема в ході проведення обшуків у підозрюваних вилучено грошові кошти в сумі 200 тис. грн. та речовин, вартість яких за цінами чорного ринку складає близько 2 млн. грн.

На думку прокурора, обраний підозрюваному ОСОБА_7 слідчим суддею альтернативний розмір застави не попередить наведених ризиків та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування.

У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 лютого 2020 р. захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги сторони обвинувачення, оскільки, на його думку, у суду немає законних підстав вважати, що існують ризики недотримання ОСОБА_7 вимог ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали свою апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених у ній підстав, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 , підтримав свою апеляційну скаргу і просить її задовольнити з наведених у ній підстав, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів справи, слідчим СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001240, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 квітня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в січні 2019 року, точна дата досудовим розслідуванням невідома, ОСОБА_7 прийняв рішення про особисте збагачення шляхом незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин особам, схильним до їх вживання, що є порушенням вимог ст. 7 Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори.

ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел він не в змозі, переслідуючи мету збагачення та незаконного отримання прибутків від незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин, вирішив підшукати співучасників даної злочинної діяльності, а саме осіб, які б постачали психотропну речовину та особливо небезпечну психотропну речовину для збуту у м. Тернопіль, та осіб, які б безпосередньо її збували.

У зв`язку з цим ОСОБА_7 , знаючи про те, що жителі м. Львова, а саме ОСОБА_10 та ОСОБА_11 мають можливість постачати велику кількість психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин, на постійній основі запропонував останнім збувати вказану речовину на території м.Тернопіль, за що отримувати грошову винагороду.

Також ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що збувати психотропну речовину та особливо небезпечну психотропну речовину на території м. Тернопіль самостійно не взмозі, запропонував здійснювати дану злочинну діяльність ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 отримувати за це винагороду.

На пропозицію ОСОБА_7 ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 погодились та вступили з ним у злочинну змову.

Так, ОСОБА_7 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі незаконно придбав порошкоподібну речовину рожевого кольору - амфетамін, який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежений і для подальшого збуту передав ОСОБА_13

15.01.2019 о 17.17 год. ОСОБА_13 , перебуваючи у підїзді будинку АДРЕСА_3 , маючи в наявності заздалегідь придбану порошкоподібну речовину рожевого кольору, - амфетамін, який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежений, масою в перерахунку на основу 0.0739 грама, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , незаконно збув її ОСОБА_17 (анкетні дані змінено), за що отримав від останнього грошові кошти в сумі 200 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі незаконно придбав кристалоподібну речовину білого кольору, яка містить 4-ММС (4-метилметкатинон), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, який в подальшому для збуту передав ОСОБА_12

15.07.2019 о 20.35 год. ОСОБА_12 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_4 , маючи в наявності заздалегідь придбану кристалоподібну речовину білого кольору, яка містить 4-ММС (4-метилметкатинон), що відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою в перерахунку на діючу речовину - 0.1357 грама, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , незаконно збув її ОСОБА_18 (анкетні дані змінено), за що отримав від останньої грошові кошти в сумі 1000 гривень.

Крім цього, ОСОБА_7 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах місці та часі незаконно придбав порошкоподібну речовину білого кольору з рожевим відтінком, яка містить амфетамін, який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, та почав її зберігати з метою збуту.

23.07.2019 о 21.25 год. ОСОБА_7 , перебуваючи біля супермаркету «Сільпо», що у м. Тернопіль, по вул. С. Петлюри, 2б, маючи в наявності заздалегідь придбану порошкоподібну речовину білого кольору з рожевим відтінком, який містить амфетамін, що відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, масою в перерахунку на діючу речовину 0.1922 грама, незаконно збув її ОСОБА_18 (анкетні дані змінено), за що отримав від останнього грошові кошти в сумі 300 гривень.

Також, ОСОБА_7 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі незаконно придбав таблетки рожевого кольору, які містять у своєму складі МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), що відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, які в подальшому для збуту передав ОСОБА_13

25.07.2019 о 12.30 год. ОСОБА_13 , перебуваючи по АДРЕСА_5 , маючи в наявності заздалегідь придбані таблетки рожевого кольору, які містять у своєму складі МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), що відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою в перерахунку на суху (діючу) речовину 0.2518 грама, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , незаконно збув їх ОСОБА_19 (анкетні дані змінено), за що отримав від останнього грошові кошти в сумі 500 гривень.

Окрім цього, ОСОБА_7 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі незаконно придбав порошкоподібну речовину сіро-білого кольору, яка містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, яку в подальшому для збуту передав ОСОБА_14

26.09.2019 о 19.14 год. ОСОБА_14 , перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_6 , маючи в наявності порошкоподібну речовину сіро-білого кольору, яка містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою в перерахунку на діючу речовину 0.1119 грама, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , незаконно збула її ОСОБА_20 (анкетні дані змінено), за що отримала від останньої грошові кошти в сумі 200 гривень.

Поряд з цим, ОСОБА_7 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі незаконно придбав порошкоподібну речовину білого кольору, яка містить 4-ММС (4-метилметкатинон), що відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, та кристалічну речовину, яка містить метамфетамін, що відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, які в подальшому для збуту передав ОСОБА_15

10.09.2020 о 20.12 год. ОСОБА_15 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_7 , маючи в наявності заздалегідь придбану порошкоподібну речовину білого кольору, яка містить 4-ММС (4-метилметкатинон), що відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою в перерахунку на діючу речовину 0.4604 грама та кристалічну речовину, яка містить метамфетамін, що відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, масою в перерахунку на основу 0.0649 грама, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , незаконно збув їх ОСОБА_21 (анкетні дані змінено), за що отримав від останнього грошові кошти в сумі 1450 гривень.

Крім цього, ОСОБА_7 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі незаконно придбав порошкоподібну речовину, яка містить амфетамін, який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, та почав її зберігати з метою збуту за місцем свого проживання, а саме у квартирі АДРЕСА_8 .

Однак, в період часу з 23.37 год. 02.02.2021 по 02.20 год. 03.02.2021 в ході санкціонованого обшуку у квартирі АДРЕСА_8 було вилучено порошкоподібну речовину, яка містить амфетамін, який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, масою 120,0162 грама, який протягом невстановленого досудовим розслідуванням часу незаконно зберігав з метою збуту ОСОБА_7 .

Згідно Таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01 серпня 2000 року, амфетамін, який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, масою 120,0162 грама, являється особливо великим розміром.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 кримінального правопорушення повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Так, ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч. 2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

З матеріалів провадження вбачається, що 03 лютого 2021 року ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті психотропних речовин, особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Під час розгляду клопотання слідчого у відповідності до вимог ст. 194 КПК України слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 вказаного злочину.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, наведені слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та доведені прокурором в судовому засіданні, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, з чим погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Прокурор ОСОБА_6 під час розгляду справи в апеляційній інстанції вказав, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, належним чином обґрунтована, встановлено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому з врахуванням зазначених ризиків лише винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Виключення із цього правила встановлені у ч. 4 згаданої статті, яка вказує, що суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні лише у визначених законом випадках із врахуванням обставин, передбачених ст. ст. 177-178 КПК України.

Отже, положення п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, на яку посилається прокурор, не є безумовними та передбачають право суду, а не обов`язок.

Судова колегія вважає, що слідчий суддя належним чином при прийнятті рішення врахував тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , та тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим.

Як встановлено місцевим судом, ОСОБА_7 має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , не працює, розлучений, згідно довідки Управління соціальної політики ТМР від 27.03.2015 є особою з інвалідністю 3-ї групи довічно, має на утриманні малолітню дитину, що підтверджується наданим в судовому засіданні свідоцтвом про народження дитини - ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за даними з місця реєстрації ОСББ «Галицька, 45» характеризується позитивно, раніше не судимий, що свідчить про наявність сталих соціальних зв`язків.

Вищезазначені обставини не зменшують заявлених у кримінальному провадженні ризиків, а тому викладене у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи підозрюваного у встановленому законом порядку.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Що стосується доводів апеляційної скарги адвоката про те, що сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується підозрюваному, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя, вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу, оцінив у сукупності як наявність обґрунтованої підозри та тяжкість покарання, що загрожує особі уразі визнання винуватою, так і існування викладених вище ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням даних про особу підозрюваного, та встановив наявність підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, що в повній мірі відповідає вимогам закону.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами. У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

За наведеного слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, буде достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 та виключає собою можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу чи зменшення визначеного слідчим суддею розміру застави.

Доказів на спростування висновків слідчого судді в апеляційних скаргах не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла остаточного висновку про залишення апеляційних скарг прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 309, 407 ч. 3 п. 1, ч.1 418, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 лютого 2020 р. про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 681 000 грн. із покладенням на нього відповідних обов`язків у випадку її внесення, - без змін.

Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді