справа № 208/2845/21
№ провадження 1-кс/208/858/21
УХВАЛА
Іменем України

19 квітня 2021 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_5 «про арешт майна» в межах кримінального провадження № №0000110, від 02.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

встановив:

16.04.2021 року слідча ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді із вказаним погодженим з прокурором ОСОБА_5 клопотанням, в якому прохає:
- накласти арешт (заборонити відчуження та розпорядження) на автомобіль марки «Iveco 35S11» д.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 .
Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що у провадженні СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000110 від 02.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.
Встановлено, що до Кам`янського РУП 01.04.2021 року надійшла заява від ОСОБА_4 , про те, що 20.03.2021 року, приблизно о 12:30 годин за адресою: вулиця Словянська, будинок № 7 невстановлена особа заволоділа його автомобілем "IVECO" модель 35S11 д.н. НОМЕР_1 , котрий він віддав на ремонт.

За даним фактом СВ Кам`янського РУП ГУНП України в Дніпропетровській області 02.04.2021 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000110 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, яке вподальшому перекваліфіковано на ч. 2 ст. 289 КК України.
Під час проведення огляду місця події 15.04.2021 на ділянці місцевості розташованої неподалік будинку 148 по вул. Соборна в смт. Широке Широківського району та за заявою гр.. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено до Кам`янського РУП автомобіль марки Iveco 35S11, д.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 ».

У зв`язку із тим що виявлені та вилучені в ході огляду речі мають значення для досудового розслідування, а відомості, які містяться в них, можуть бути доказами під час судового розгляду.
Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучені вищевказані речі - є предметами кримінального правопорушення та потребують більш детального дослідження та проведення відповідних експертиз, могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, у зв`язку з чим виникла необхідність у накладенні арешту, а саме заборони відчуження, розпорядження та користування вищезазначеними предметами.

Необхідність арешту майна зумовлюється тим, що незастосування цього заходу спричинить можливість подальшого його приховання, пошкодження чи знищення та втрату речових доказів, які мають суттєве значення для кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_5 належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду клопотання у судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд клопотання без її участі.
Слідча СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 підтримала клопотання за його змістом, та зазначила, що на теперішній час автомобіль як предмет злочину за ч. 2 ст. 289 КК України, є речовим доказом та підлягає збереженню як від пошкоджень так і від знищення, перетворення та іншого негативного впливу, так як має суттєве значення для кримінального провадження, встановлення фактичних обставин, та має доказове значення вцілому. А тому просить задовольнити клопотання, як таке що відповідає приписам ст. 170 КПК України. Просила врахувати, що на теперішній час не всі слідчі дії проведені з автомобілем, і є потреба у його огляді експертами та проведення авто-технічної експертизи, та авто-товарознавчої експертизи.
Потерпілий ОСОБА_4 проти клопотання слідчого не заперечував, в частині заборони на відчуження та розпорядження зазначеним автомобілем на період накладення на нього арешту.

Слідчий суддя, заслухав учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, кримінального провадження, приходить до наступного:
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Як встановлено з матеріалів клопотання, до Кам`янського РУП 01.04.2021 року надійшла заява від ОСОБА_4 , про те, що 20.03.2021 року, приблизно о 12:30 годин за адресою: вулиця Словянська, будинок № 7 невстановлена особа заволоділа його автомобілем "IVECO" модель 35S11 д.н. НОМЕР_1 , котрий він віддав на ремонт.

За даним фактом СВ Кам`янського РУП ГУНП України в Дніпропетровській області 02.04.2021 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000110 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, яке вподальшому було перекваліфіковане на ч. 2 ст. 289 КК України.
В ході проведення досудового розслідування, під час проведення огляду місця події 15.04.2021 на ділянці місцевості розташованої неподалік будинку 148 по вул. Соборна в смт. Широке Широківського району та за заявою гр.. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено до Кам`янського РУП автомобіль марки Iveco 35S11, д.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 ».

Зазначений автомобіль, з врахуванням кваліфікації кримінального правопорушення ч. 2 ст. 289 КК України є предметом кримінального правопорушення, а тому підлягає збереженню, та має суттєве доказове значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч. 3 ст. 170 КПК України).
При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання надання накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Характер та обсяг доказів, що збираються стороною обвинувачення, мають відповідати фактичним обставинам справи та правовій кваліфікації кримінального провадження.
Основним безпосереднім об`єктом злочину за ч. 2 ст. 289 КК України, є контрольоване використання транспортних засобів, перелічених у примітці до ст. 286. Ці транспортні засоби виступають предметом цього злочину. Його додатковим обов`язковим або факультативним об`єктом - залежно від конкретного способу вчинення цього злочину - можуть виступати життя і здоров`я особи, власність, інші блага.

Об`єктивна сторона злочину полягає у незаконному заволодінні транспортним засобом. Систематичний аналіз норм Особливої частини КК дає змогу виділити такі ознаки діяння при вчиненні цього злочину; 1) воно полягає лише в активній поведінці - дії; 2) дія проявляється в отриманні можливості керувати таким транспортним засобом; 3) поведінка винного є незаконною, він не має ані дійсного, ані уявного права на транспортний засіб, заволодіння яким здійснює; 4) заволодіння транспортним засобом здійснюється без чітко вираженого і дійсного волевиявлення власника або законного користувача транспортного засобу. При цьому воля потерпілого або ігнорується (при таємному заволодінні), або подавляється (при застосуванні насильства або погрози його застосування), або ж фальсифікується (при заволодінні шляхом обману).

Поняття заволодіння транспортним засобом дано у п. 1 примітки до ст. 289 КК України. Із цієї примітки випливає, що способом такого заволодіння (протиправного вилучення) може бути будь-який (таємний відкритий, обман тощо).

Закінченим злочин вважається з моменту, коли винний отримав можливість керувати транспортним засобом і здійснювати рух на ньому.

У відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
Відповідно до положень ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 174 КПК України, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Тому враховуючи вимоги ст. 170 КПК України, обставини встановлені під час розгляду клопотання у їх сукупності, позиції слідчого, який довів обґрунтованість заявленого клопотання, що підставою клопотання є необхідність проведення ряду процесуальних дій в межах кримінального провадження, щодо транспортного засобу, з застосуванням якого відбулася подія, за ознаками ч. 2 ст. 289 КК України, в тому числі проведення експертиз, а тому з метою його збереження, унеможливлення пошкодження та знищення, що може призвести до нівелювання доказової бази арешт майна є в достатній мірі необхідним та таким, що забезпечить потреби кримінального провадження, та одночасно з дотриманням балансу щодо прав володільця майна, в частині їх обмеження на час накладення арешту.
Керуючись ст. 36, 131-132, 170-171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого - задовольнити.
Накласти арешт, на автомобіль марки «Iveco 35S11» д.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , тимчасово на час накладення арешту, позбавив володільця майна ОСОБА_4 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , права на відчуження та розпорядження зазначеним майном.
Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .
Скасування арешту майна проводиться в порядку передбаченому ст. 174 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1