20.05.2021 Справа № 756/6143/21

№ 756/6143/21
№ 1-кс/756/1005/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2021 року місто Київ
Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0009001, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 грудня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,
в с т а н о в и в:
21 квітня 2021 року старший слідчий СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0009001, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 грудня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
В обґрунтування клопотання старший слідчий СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 посилається на те, що СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0009001, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 грудня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 10.12.2019, приблизно о 04 год. 10 хв., невстановлені особи, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом підпалу пошкодили телекомунікаційну станцію оператора стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» та спричинили своїми діями майнову шкоду в розмірі 205385 грн. 52 коп.
21.04.2021 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та в подальшому вилучено ноутбук марки «Айсер», який було поміщено до спеціального пакету № ЕХР 0378158.
Відповідно до ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 16.04.2021 було надано дозвіл на огляд та вилучення інформації під час проведення обшуку з можливістю її копіювання із залученням спеціаліста з комп`ютерів, телефонних апаратів, інших технічних засобів комунікації, комп`ютерної техніки, якими користується ОСОБА_5 , в яких міститься інформація щодо вчинення кримінального правопорушення.

Під час проведення обшуку, 21.04.2021 року, ОСОБА_5 , не надав дозволу на проведення огляду ноутбуку, у зв`язку з чим огляд не проводився.

Постановою старшого слідчого від 21.04.2021, ноутбук марки «Айсер» визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0009001.
Старший слідчий ОСОБА_3 поданим клопотанням зазначає, що зазначений матеріальний об`єкт, а саме ноутбук марки «Айсер»може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі був предметом кримінально протиправних дій, а тому в силу ч. 2 ст. 91 КПК України підлягає перевірці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Враховуючи, що вилучений ноутбук марки «Айсер», який поміщено до спеціального пакету № ЕХР 0378156, вважається тимчасово вилученим майном, може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не застосування такого заходу забезпечення призведе до втрати речового доказу, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні, з метою належного збереження речового доказу, тому старший слідчий просить накласти арешт на вказаний ноутбук.

Прокурор в судове засідання не з`явився та просив розглянути клопотання у його відсутності у письмовій заяві просив клопотання старшого слідчого ОСОБА_3 задовольнити.
Адвокат ОСОБА_6 яка діє в інтересах ОСОБА_5 у своїй письмовій заяві заперечувала щодо задоволення клопотання.
Дослідивши клопотання та матеріали, якими старший слідчий та прокурор його обґрунтовують, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до частин 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається з постанови старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 від 21.04.2021 ноутбук марки «Айсер», який вилучено 21.04.2021 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0009001 від 10.12.2019.
Крім того, під час проведення обшуку, 21.04.2021 ОСОБА_5 , не надав дозволу на проведення огляду ноутбуку, у зв`язку з чим огляд не проводився.
Крім того, згідно копії супровідного листа директору Київського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_7 від 17.05.2021 старшим слідчим СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 направлено постанову про призначення експертизи для проведення комп`ютерно технічної експертизи.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя ураховує наступне.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
На підставі викладеного, з урахуванням того, що старшим слідчим та прокурором поданим клопотанням, а також матеріалами поданими в його обґрунтування доведено, що було вчинено кримінальне правопорушення, а також те, що ноутбук марки «Айсер» є речовим доказом, у розумінні ст. 98 КПК України, у кримінальному провадженні № 0009001 від 10.12.2019, з метою забезпечення збереження речового доказу, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про арешт майна та вважає, що орган досудового розслідування, виходячи з фактичних обставин кримінального правопорушення, обґрунтовано звернувся з клопотанням про арешт зазначеного майна.
На підставі викладеного, керуючись статтями 98, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0009001, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 грудня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено 21.04.2021 під час проведення обшуку, а саме: ноутбук марки «Айсер», який поміщено до спеціального пакету № ЕХР 0378158шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження будь-кому і будь-яким чином вказаним майном.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1