Вирок
Іменем України

05 березня 2021 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження №0000985 від 23.10.2020 р. по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стара Котельня Андрушівського району Житомирської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, працюючого неофіційно, зареєстрований за адресою в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , раніше судимого 03.07.2015 року Андрушівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

22.10.2020 року близько 18 години 30 хвилин ОСОБА_5 перебував біля входу до магазину «Гастроном Бердичівський», що по вул. В. Бердичівська, 95/1 у м. Житомирі, де у нього на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій умисел, в цей же день, час, місці та за вказаних обставин ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_4 та наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя останнього, від якого ОСОБА_4 не втримав рівноваги та впав на землю. Не припиняючи свої дії, ОСОБА_5 став над ОСОБА_4 та наніс декілька ударів своїми ногами по тілу останнього.

В результаті вказаних дій, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді саден в тім`яній ділянці праворуч, правої кисті, а також синця на лівому стегні, які за своєю сукупністю відносяться до легкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні даного правопорушення визнав повністю. Від дачі показів відмовився, погодившись надати уточнюючі відповіді на запитання. Пояснив, що 22.10.2020р. увечері перебував біля магазину «Гастроном Бердичівський», де знаходився потерпілий ОСОБА_4 . Останньому він наніс тілесні ушкодження, механізм нанесення яких зазначено в обвинувальному акті. У вчиненому розкаюється, перед потерпілим вибачився за свої дії.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що 22.10.2020р. йшов в магазин із списком придбання необхідних продуктів. Зайшов до магазину, де знаходився близько трьох хвилин, коли вийшов, його почали лупцювати. Біля обвинуваченого був ще одна особа (як потім зрозумів, його знайомий), та почув фразу «це не він», після чого від нього відтягнули обвинуваченого. Перший удар обвинувачений наніс правою ногою в обличчя (бачив боковим зором), потім його відштовхнули на тротуар, він впав, пакети з продуктами розсипались. Чоловік, що стояв поряд, повідомив про виклик поліції. Вибачення від обвинуваченого в судовому засіданні не прийняв. З приводу міри покарання ОСОБА_5 поклався на розсуд суду.

Суд, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Обвинуваченому, потерпілому роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечували всі учасники судового провадження, погодившись на дослідження лише даних, що характеризують особу обвинуваченого.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення (проступку), і ці умисні дії кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Так, обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин судом не встановлено. В якості пом`якшуючих обставин суд визнає щире каяття.

Крім того, суд також враховує і те, що ОСОБА_5 раніше притягувався до відповідальності за умисний злочин, вчинив кримінальний проступок, у вчиненому розкаюється, вибачився перед потерпілим, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружений, має трьох дітей, працює, інвалідності не має, із врахуванням думки прокурора, потерпілого, суд призначає покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді громадських робіт.

При цьому судом також враховуються приписи закону про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також те, що призначене судом покарання буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Процесуальні витрати, речові докази по справі відсутні. Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Арешт на майно не накладався.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст.368, 369, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів, починаючи з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, потерпілому, прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1