Справа № 761/6836/20
Провадження №1-кп/761/1953/2021
В И Р О К
іменем України

18 січня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши обвинувальний акт в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001452 від 27.09.2019 року, відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Умань Черкаської області, громадянки України, не працюючої, незаміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ :

До Шевченківського районного суду м. Києва у відповідності до вимог ст. ст. 291, 302 КПК України, надійшло вказане кримінальне провадження.

Частинами 2,3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

При цьому до обвинувального акта з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні долучені: письмова заява обвинуваченої ОСОБА_2 , складена в присутності захисника ОСОБА_3 , щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; матеріали досудового розслідування. Також вказана заява обвинуваченої ОСОБА_2 містить відомості щодо беззаперечного визнання останньою своєї винуватості.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України, і тому підлягає задоволенню.

Вивчивши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали досудового розслідування, судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 вчинила кримінальні проступки за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Так, ОСОБА_2 у невстановленому досудовим розслідуванням місці, та в невстановлений час, з метою підробки пенсійного посвідчення «Інваліда другої групи з дитинства», для подальшого його використання з метою безкоштовного проїзду у громадському транспорті, вступила в злочинну домовленість з невстановленою особою і виконуючи дії, що сприяли вчиненню даного кримінального правопорушення, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, передала фотокартку зі своїм зображенням з метою підробки пенсійного посвідчення «Інваліда другої групи з дитинства».

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_2 , у невстановлений час у невстановленому досудовим розслідуванням місці, отримала від невстановленої слідством особи пенсійне посвідчення «Інваліда другої групи з дитинства» № НОМЕР_1 видане 01 серпня 1999 року виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради народних депутатів на ім`я ОСОБА_4 , в якому була вклеєна фотокартка з її зображенням, після чого передала невстановленій слідством особі гроші в сумі 150 доларів США за виготовлення вищевказаного підробленого посвідчення.

Крім того, ОСОБА_2 , 27 вересня 2019 року приблизно о 12 годині 15 хвилин, проходячи через контрольно-пропускний пункт на станції метро "Лук`янівська" комунального підприємства Київський метрополітен» у м. Києві, з метою безкоштовного проїзду в громадському транспорті, на контрольно - пропускному пункті пред`явила пенсійне посвідчення «Інваліда другої групи з дитинства» № НОМЕР_1 видане 01 серпня 1999 року виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради народних депутатів на ім`я ОСОБА_4 , в якому була вклеєна фотокартка з її зображенням, тим самим використала завідомо підроблений документ, після чого була запрошена до службового приміщення вказаної станції метро працівником поліції, де в подальшому вказане пенсійне посвідчення «Інваліда другої групи з дитинства» у неї було вилучено.

Згідно відповіді від 16 січня 2020 року № 444 наданої Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради, посвідчення особи з інвалідністю другої групи загального захворювання гр. ОСОБА_2 управлінням не видавалося.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку та вважає доведеним, що ОСОБА_2 вчинила кримінальні проступки, передбачені ч.5 ст. 27, ч.1 ст.358; ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: пособництво у підробленні посвідчення, яке видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою його використання, та у використанні завідомо підробленого документа.

При призначенні ОСОБА_2 виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретні обставини кримінального провадження та відношення обвинуваченої до скоєного, яка вину визнала, щиро розкаялася.

Також при призначенні покарання ОСОБА_2 судом враховуються дані про її особу, яка раніше не судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має місце реєстрації та постійне місце проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 , у відповідності до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 , у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень призначити покарання, із застосуванням положень ст. 70 КК України, у виді обмеження волі на певний строк в межах санкцій статей інкримінованих кримінальних правопорушень.

При цьому, приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєних ОСОБА_2 кримінальних проступків, особу обвинуваченої, її вік, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючої покарання обставин, її майновий стан, суд вважає, що її перевиховання і виправлення цілком можливе без ізоляції від суспільства, та ОСОБА_2 допустимо звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358; ч.4 ст.358 КК України, та призначити покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч.1 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 /один/ рік;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 /один/ рік 6 /шість/ місяців;

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 /один/ рік 6 /шість/ місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1-го /одного/ року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_2 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази: пенсійне посвідчення «Інваліда другої групи з дитинства» № НОМЕР_1 залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя