Дата документу 27.04.2021 Справа № 554/2432/21
Провадження 1-кс/554/6680/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю скаржника ОСОБА_3 ,

представника скаржника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора,

встановив:

До суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління ДБР Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 04.03.2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001895 від 08.12.2020 року. Просив скасувати вказану постанову.
У судовому засіданні скаржник та представник скаржника скаргу підтримали та просили її задовольнити.
Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги у відсутність їх представника. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя розглядає скаргу у відсутність слідчого, прокурора оскільки його відсутність не перешкоджає розгляду скарги.
Заслухавши скаржника та представника скаржника, дослідивши матеріали скарги приходжу до такого.
Як встановлено з матеріалів скарги, ТУ ДБР, розташоване у м. Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001895 від 08.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 364 КК, за заявою ОСОБА_3 щодо неправомірних дій слідчого СВ Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 під час досудового розслідування кримінального провадження № 00000066.
Також, слідчими ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001896 від 08.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 367 КК, за заявою ОСОБА_3 щодо неправомірних дій слідчого СВ Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 під час досудового розслідування кримінального провадження № 00000066.
21.12.2020 року постановою прокурора матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0001895 від 08.12.2020 за ч. 1 ст. 364 КК та № 0001896 від 08.12.2020 за ч. 1 ст. 367 КК об`єднані в одне провадження за №0001895.
04.03.2021 року прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління ДБР Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0001895 від 08.12.2020 року.
Пунктом 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
При цьому, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про злочин або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 ст. 55 КПК України).
Згідно ч. 3 ст. 55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Правилами частини 5 статті 55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до кримінального провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до ст. 110 КПК України, в постанові прокурора обов`язково повинні бути зазначені зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття рішення, їх обґрунтування.
Як зазначено у постанові прокурора від 04.03.2021 року, процесуальною підставою для прийняття рішення про відмову у визнання особи потерпілим є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до кримінального провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК України. «Очевидність та достатність» таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим, і може полягати, зокрема, у такому: очевидна відсутність події або складу кримінального правопорушення; відсутність шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву; очевидна відсутність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням і заподіяною шкодою; наявність завданої кримінальним правопорушенням шкоди іншого виду, ніж передбачено ч. 1 ст. 55 КПК України (наприклад, заподіяння особі моральної шкоди як представнику певної частини суспільства; заподіяння моральної шкоди юридичній особі); неможливість визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення.
Вказана постанова прокурора мотивована тим, що на момент винесення постанови відсутні в матеріалах кримінального провадження №0001895 від 08.12.2020 року дані про заподіяння ОСОБА_3 істотної шкоди, її розрахунок та документальне підтвердження.
При визначенні шкоди, як підстави для визнання особи потерпілим, необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням, тобто повинен існувати прямий зв`язок, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.
Причинний зв`язок має місце лише тоді, коли діяння виступає необхідною умовою, без якої неможливо настання наслідку. З цього випливають таки вимоги: причини (діяння) у часі повинна передувати наслідку; причина (діяння) не лише повинна передувати наслідку у часі, але й викликати його; причинний зв`язок має місце лише у разі, коли діяння є головною, визначальною умовою (фактором) настання суспільно небезпечного наслідку, тобто діяння слід розглядати як головну умову (причину) настання наслідків, якщо без нього суспільно небезпечні наслідки не настали б; діяння перебуває в причинному зв`язку з наслідками, якщо воно неминучістю викликає настання цього наслідку.
Суд вважає, що вказана постанова прокурора є законною і обґрунтованою, тому підстави для скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні відсутні.
У зв`язку з наведеним , слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.
На підставі наведеного, керуючись ст. 220, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях територіального управління Державного бюро розслідувань Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 04.03.2021 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001895 від 08.12.2020 року за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 367 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У зв`язку з перебуванням слідчого судді у відпустці 05.05.2021 року та на лікарняному з 06.05.2021 по 14.05.2021 року, повний текст ухвали складено 17.05.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1