Справа №333/549/18
Провадження № 1-кп/333/25/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2021 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3

ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши матеріали кримінальних проваджень за №№ 0000311, 0000159, 0000477, 0000050, 0000506, 0003306, 0000056, 0000054, 0000042 у кримінальній справі відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який офіційно не працевлаштований, має повну середню освіту, не одружений, малолітніх та неповнолітній дітей на утриманні не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

1) 13 лютого 2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 100 часів громадських робіт;

2) 01 липня 2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 ККУ звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

3) 15 жовтня 2015 року Якимівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання, з урахуванням ухвали Апеляційного суду Запорізької області, у вигляді обмеження волі на строк 2 роки, із зарахуванням попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК України за період з 15.07.2015 р. по 13.01.2016 р. із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 4 дні обмеження волі. Вирок Комунарського р/с м. Запоріжжя від 01.07.2015 виконується самостійно.

4) 28 січня 2016 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст.70 КК України до покарання, з урахуванням ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 16.08.2016 р. із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України у виді 3 роки 2 місяці позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Комунарського р/с від 15.10.2015 р. - остаточно визначено 3 роки 2 місяці позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі зараховано строк попереднього ув`язнення з 28.01.2016 р. по 16.08.2016 р.; 13.07.2017 р. звільнився від відбування покарання у зв`язку з відбуттям строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
13 січня 2018 року приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що вдома нікого не має та за ним ніхто не спостерігає, його дії залишаться ніким непоміченими, діючи повторно, із корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу викрав наступне майно:

ноутбук фірми «Pell», в корпусі чорного кольору вартістю 2000 гривень;

мобільний телефон «Номі», в копусі золотистого кольору, вартістю 500 гривень;

акустичні колонки чорного кольору з підствідкою синього кольору, вартістю

2700 гривень;

комп`ютерний системний блок чорного кольору, вартістю 4 000 гривень;

монітор фірми «LG», в копусі чорного кольору, вартістю 1000 гривень;

мишка комп`ютерна чорного кольору, вартістю 200 гривень;

клавіатура комп`ютерна чорного кольору, вартістю 400 гривень;

WI-FI роутер білого кольору, фірми «hetis», модель «WF», S/N:301856, вартістю 400 гривень;

пилосос фірми «Electrоlux» червоного кольору, вартістю 3000 гривень;

мікрохвильова піч, фірми «Samsung», в корпусі сірого кольору, S/N:MS23F302TA8YBW, вартістю 2750 гривень;

грошові кошти в розмірі 500 гривень;

спортивні чоловічі штани, фірми «Аdidas», сірого кольору, вартістю 400 гривень;

кофта чоловіча толстовка з капюшоном сірого кольору, вартістю 550 гривень;

чоловічий світер чорного кольору з блискавкою, вартістю 100 гривень;

золоті дитячі сережки, з англійським замком, проба 585, вагою 1,1 грама, з каменями білого кольору, вартістю 1300 гривень, яке належить його брату ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_5 , зник з місця вчинення кримінального правопорушення (злочину) та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Грошові кошти, здобуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення (злочину), ОСОБА_5 витратив на особисті потреби, завдавши при цьому матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 19800 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, який кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину по кримінальному провадженню за № 0000159 визнав повністю, відмовився давати покази по даному епізоду на підставі ст. 63 Конституції України.

Потерпілий ОСОБА_7 по кримінальному провадженню за № 0000159 надав суду покази, відповідно до яких повернувшись 14 січня 2018 року на адрес свого мешкання по АДРЕСА_1 виявив викрадене майно: ноутбук фірми «Pell», мобільний телефон «Номі», акустичні колонки, комп`ютерний системний блок, монітор фірми «LG», мишка комп`ютерна чорного кольору, клавіатура комп`ютерна, WI-FI розтер, пилосос фірми «Electrlux», мікрохвильова піч фірми «Samsung», грошові кошти в розмірі 500 гривень, спортивні чоловічі штани, фірми «Аdidas», кофта чоловіча толстовка з капюшоном сірого кольору, чоловічий світер чорного кольору, золоті дитячі сережки. Також, зазначив, що обвинувачений ОСОБА_5 мешкав у вказаній квартирі та залишив записку, в якій вказав, що саме він забрав зазначені вище речі.

Свідок ОСОБА_8 по кримінальному провадженню за № 0000159 в ході розгляду справи показала, що обвинувачений ОСОБА_5 є молодшим братом її цивільного чоловіка. 13.01.2018 р. вона разом із чоловіком ОСОБА_7 виїхали з дому відвідати її родичів. Повернувшись 14.01.2018 р. до своєї квартири, виявили, що двері відчинені та зниклі належні їм речі, а саме: ноутбук фірми «Pell», мобільний телефон «Номі», акустичні колонки, комп`ютерний системний блок, монітор фірми «LG», мишка комп`ютерна чорного кольору, клавіатура комп`ютерна, WI-FI розтер, пилосос фірми «Electrlux», мікрохвильова піч фірми «Samsung», грошові кошти в розмірі 500 гривень, спортивні чоловічі штани, фірми «Аdidas», кофта чоловіча толстовка з капюшоном сірого кольору, чоловічий світер чорного кольору, золоті дитячі сережки. В квартирі була записка, написана обвинуваченим ОСОБА_5 про те, щоб не заявляли в поліцію.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до зали судового засідання не з`явились, причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомленні належним чином.

Також, судом встановлено, що 28 січня 2018 року приблизно о 20 годині 10 хвилин ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу зі столу таємно викрав майно, що належить ОСОБА_11 , а саме: мобільний телефон «НТС», модель «210 dual sim» у корпусі чорного кольору, ІМЕІ № 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ № 2 НОМЕР_2 , с/н: НОМЕР_3 , вартістю 400 гривень, в якому були встановлені сім-карти операторів мобільного зв`язку «Лайф» - № НОМЕР_4 та «Київстар» - № НОМЕР_5 та флеш картою - micro SD, об`ємом 2ГБ, які для потерпілого матеріальної цінності не становлять.

В цей час, таємні дії ОСОБА_5 були виявлені потерпілим ОСОБА_11 , який став вимагати повернення свого майна. Не зважаючи на те, що дії ОСОБА_5 були викриті потерпілим, реалізуючі свій раптово виниклий умисел на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ігноруючи вимоги потерпілого ОСОБА_11 , діючи відкрито для останнього, покинув місце скоєння злочину разом з викраденим майном. Протиправними діями ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_11 було спричинено майнову шкоду на загальну суму 400 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, який кваліфікується як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину по кримінальному провадженню за № 0000311 визнав частково, зазначив, що у вечірній час доби 28 січня 2018 року знаходився в кафе «Зебра» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, 2, де запримітив мобільний телефон «НТС», який лежав на сусідньому столі. Далі, вирішивши, що його ніхто не бачить, викрав вказаний мобільний телефон та покинув кафе. Приблизно через 10 хвилин був затриманий співробітниками поліції.

Потерпілий ОСОБА_11 по кримінальному провадженню за № 0000311 до зали судового засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Свідок ОСОБА_12 по кримінальному провадженню за № 0000311 надав покази, відповідно до яких в січні 2018 року здійснював патрулювання території у складі екіпажу патрульної поліції. Так, зазначив, що під час патрулювання по радіоефіру поступив виклик про викрадення телефону в кафе «Зебра», що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, 2. У зв`язку із відпрацюванням виклику був затриманий громадянин, у якого був виявлений викрадений телефон.

Свідок ОСОБА_13 по кримінальному провадженню за № 0000311 показала суду, що в січні 2018 року працювала барменом в кафе «Зебра» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, 2. Зазначила, що обставин вчинення кримінального правопорушення особисто не бачила, обвинуваченого не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_14 надала суду пояснення, що в січні 2018 року працювала барменом в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, 2. Бачила, що до вказаного кафе зайшла невідома особа, яка викрала мобільний телефон, який лежав на столі та заряджався. Власник мобільного телефону погнався за викрадачем в сторону магазину «Ельдорадо».

Інших доказів на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України по кримінальним провадженням за № 0000159 (епізод від 13.01.2018 р.) та за № 0000311 відповідно стороною обвинувачення не надано.

Разом з ти, враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_5 , який вину по кримінальному провадженню за № 0000159 за епізодом від 13.01.2018 р. визнав повністю та по кримінальному провадженню за № 0000311 визнав частково (не погодився з кваліфікацією його дій за ч. 2 ст. 186 КК України), а також наведені вище показання потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , суд дійшов висновку про доведеність матеріалами справи вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

При цьому, судом відхиляються доводи сторони захисту по епізоду від 28 січня 2018 року по кримінальному провадженню за № 0000311 щодо таємного викрадення ОСОБА_5 в кафе «Зебра» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, 2 мобільного телефону «НТС» у потерпілого ОСОБА_11 .

При кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 по епізоду від 28 січня 2018 року у кримінальному провадженню за № 0000311 судом враховано положення п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», за змістом яких крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб. Грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення.

Розрізняючи крадіжку і грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій. У зв`язку з цим, викрадення належить кваліфікувати як крадіжку не лише тоді, коли воно здійснюється за відсутності потерпілого, але й у присутності сторонніх осіб, які не усвідомлюють факту викрадення майна і не можуть дати йому належної оцінки (психічно хворі, малолітні). Викрадення є таємним і в тому разі, коли воно відбувається у присутності потерпілої особи за умови, що винна особа не знає про це чи вважає, що робить це непомітно для неї.

Дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж (п. 4 вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України).

. З огляду на зазначене, судом враховано, що допитана в ході розгляду цієї справи свідок ОСОБА_14 підтвердила, що викрадення мобільного телефону в приміщенні кафе «Зебра», який належав потерпілому ОСОБА_11 відбувалось при її присутності, вона особисто бачила та усвідомлювала факт викрадення вказаного майна. Також за показами вказаного свідка, потерпілий ОСОБА_11 , який в момент протиправних дій обвинуваченого стояв на порозі зазначеного кафе, відразу ж після повідомлення свідком ОСОБА_14 про заволодіння його майном, почав наздоганяти обвинуваченого ОСОБА_15 з метою негайного припинення його протиправних дій.

У суду відсутні підстави не довіряти показанням свідка ОСОБА_14 , яка була попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, стороною захисту не вказано та не доведено ймовірних причин обмови обвинуваченого з боку вказаного свідка, показання свідка є логічними та послідовними, оскільки свідок переконливо повідомила про обставини вчинення кримінального правопорушення.

На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 по епізоду від 28 січня 2018 року у кримінальному провадженні за № 0000311 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, а саме, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Судом враховано, що у відповідності до норм ст. 12 КК України, скоєне ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, є нетяжким злочином та кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України є тяжким злочином.

Пом`якшуючими покарання обставинами є: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Призначаючи покарання, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисний нетяжкий злочин та тяжкий злочин, раніше неодноразово був засуджений за вчинення, в тому числі тяжких корисливих злочинів, звільнявся від відбування призначеного покарання з випробуванням та умовно-достроково, неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, а також дані про особу обвинуваченого, який вину по епізоду від 13 січня 2018 року визнав повністю та по епізоду від 28 січня 2018 року частково, щиро розкаявся, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, матеріальну шкоду по кримінальному провадженню № 0000311 відшкодував шляхом повернення викраденого майна потерпілому, позицію потерпілих, які не наполягали на призначенні судом суворого покарання, є неодруженим та не працевлаштованим.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що покарання з випробуванням не досягне своєї мети, визначеної ст. 50 КК України, - виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів і вважає, що підстави для застосування ст. 75 КК України відсутні. У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі.

При призначенні покарання за сукупністю злочинів ОСОБА_5 , суд керуючись ч. 1 ст. 70 КК України остаточно визначає покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

2. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане судом не доведеним.
- згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні від 14.08.2018 р. № 0000159:
17 січня 2018 року приблизно о 19:00 год. ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись поряд з буд. АДРЕСА_3 , відкрито, з руки потерпілого ОСОБА_16 шляхом ривку, викрав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 4» у корпусі сірого кольору, ІМЕІ № 1 НОМЕР_6 , ІМЕІ № 2 НОМЕР_7 , с/н: НОМЕР_8 вартістю 4999 гривень, який знаходився в силіконовому прозорому чохлі та з встановленою сім-картою оператора мобільного зв`язку «Водафон» - № НОМЕР_9 , які для потерпілого матеріальної цінності не становлять.

Після цього, ОСОБА_5 , зник з місця вчинення кримінального правопорушення (злочину) та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Грошові кошти, здобуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення (злочину), ОСОБА_5 витратив на особисті потреби, завдавши при цьому матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_16 на загальну суму 4 999 гривень.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що кваліфікується як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України не визнав, пояснив, що вказаний злочин не вчиняв.

Потерпілий ОСОБА_16 по кримінальному провадженню № 0000159 до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, цивільний позов не заявляв.

Свідок ОСОБА_17 по кримінальному провадженню № 0000159 до зали судового засідання не з`явився, неодноразово сповіщувався про дату, час та місце розгляду справи, проте, в судове засідання жодного разу не з`явився та показань не надав. Сторона обвинувачення в ході розгляду цієї справи не забезпечила явку вказаного свідка до зали судового засідання, ухвали суду щодо примусового приводу вказаного свідка органами досудового розслідування жодного разу виконані не були.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000159 за вказаним вище епізодом стороною обвинувачення суду не надано.

-згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні від 13.02.2018 р. № 0000477:
В ніч з 20 на 21 січня 2018 року ОСОБА_5 , рухаючись по вул. Водограйній у м. Запоріжжі, з метою збагачення шляхом викрадення чужого майна, прибув у двір будинку АДРЕСА_4 , де запримітив автомобіль «ВАЗ 2101» реєстраційні номерні знаки « НОМЕР_10 ». Далі, обравши вказаний автомобіль об`єктом вчинення кримінального правопорушення (злочину) ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що поблизу нього нікого не має, що за ним ніхто не спостерігає та його дії залишаться ніким непоміченими, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, власноруч відчинив капот вказаного автомобіля, звідки від`єднав та викрав акумулятор «Vesta 60A», зеленого кольору, вартістю 1200 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_18 . Після цього, ОСОБА_5 зник з місця вчинення кримінального правопорушення (злочину) та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Грошові кошти, здобуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення (злочину), ОСОБА_5 витратив на особисті потреби, завдавши при цьому матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_18 на загальну суму 1200 гривень.

Після чого, в цей же період часу ОСОБА_5 рухаючись по вулиці Новокузнецькій у місті Запоріжжі, з метою збагачення шляхом викрадення чужого майна, прибув у двір будинку АДРЕСА_5 , де запримітив автомобіль «ВАЗ 2106» реєстраційні номерні знаки « НОМЕР_11 ». Далі, обравши вказаний автомобіль об`єктом вчинення кримінального правопорушення (злочину) ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись що поблизу нього нікого не має, що за ним ніхто не спостерігає та його дії залишаться ніким непоміченими, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, власноруч відчинив капот вказаного автомобіля, звідки від`єднав та викрав акумулятор «Старта 60А», чорного кольору, вартістю 2600 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_19 спричинивши йому матеріальних збитків на вказану суму.

Крім того, перебуваючи в зазначеному подвір`ї ОСОБА_5 запримітив автомобіль «ВАЗ 2101» реєстраційні номерні знаки « НОМЕР_12 ». Далі, обравши вказаний автомобіль об`єктом вчинення кримінального правопорушення (злочину) ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись що поблизу нього нікого не має, що за ним ніхто не спостерігає та його дії залишаться ніким непоміченими, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, власноруч відчинив капот вказаного автомобіля, звідки від`єднав та викрав акумулятор «Форса 60А», жовтого кольору, вартістю 1200 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_20 спричинивши йому матеріальних збитків на вказану суму. Після цього, ОСОБА_5 зник з місця вчинення кримінального правопорушення (злочину) та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Грошові кошти, здобуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення (злочину), ОСОБА_5 витратив на особисті потреби.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочин), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, по кримінальному провадженню за № 0000477 не визнав, пояснив, що вказане кримінальне правопорушення не вчиняв.

Допитаний в ході розгляду справи потерпілий ОСОБА_18 підтвердив факт викрадення по вул. Водограйній у м. Запоріжжі з автомобіля «ВАЗ 2101», д.р.н. « НОМЕР_10 » акумулятору «Vesta 60A». Зазначив, що викрадене майно йому не повернуто, особа, що здійснила викрадення йому не відома.

Потерпілий ОСОБА_19 при допиті в судовому засіданні пояснив, що на початку лютого 2018 року з автомобіля «ВАЗ 2106», що йому належить, був викрадений акумулятор. Викрадене майно не повернуто, шкода не відшкодована, хто викрав вказане майно йому не відомо.

Потерпілий ОСОБА_20 до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав на адресу суду заяву від 24.08.2018 р. про розгляд справи за його відсутністю, просить суд суворо покарати обвинуваченого (т. 1, а.с. 156).

Свідок ОСОБА_21 по кримінальному провадженню за № 0000477 зазначив, що обвинуваченого жодного разу не бачив, працює на авторинку, як фізична особа-підприємець, здійснює торгівлю приладами та акумуляторами. Інколи купує у невідомих осіб акумулятори. Про проведені за його участю слідчі дії нічого не пам`ятає, обвинуваченого не знає.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000477 стороною обвинувачення суду не надано та матеріали цієї кримінальної справи не містять.

- згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні від 04.01.2017 р. № 0000050:
02.01.2018 року, приблизно о 02.00 годині, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження дверей гаражу, проник до вказаного приміщення, що знаходиться на території домоволодіння, що розташовано за адресою: АДРЕСА_6 , звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_22 , а саме:

- зварювальний апарат в корпусі зеленого кольору, вартістю 1500 гривень;

- електро-лобзик в корпусі зеленого, вартістю 600 гривень;

- дріль у корпусі синьо-помаранчевого кольорів, вартістю 200 гривень;

- велосипед «Україна» з рамою чорного кольору, вартістю 100 гривень;

- велосипед з рамою, чорного кольору, вартістю 500 гривень;

- наждачний станок у корпусі сірого кольору, вартістю 300 гривень;

- циркулярна пила у корпусі сірого кольору, вартістю 300 гривень.

Далі, діючи згідно свого злочинного умислу спрямованого на таємне заволодіння чужим майном, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, покинув вищевказане місце, чим довів свій злочинний умисел до кінця, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_5 , завдав збиток потерпілому ОСОБА_22 , на

загальну суму у розмірі 3800 гривень.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як таємне викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

Також, 03.01.2018 року приблизно об 03.00 годині, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, через паркан, проник на територію дачної ділянки АДРЕСА_7 , де за допомогою металевого прута, шляхом зриву замку проник до приміщення вказаного будинку, звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_23 , а саме:

- компресор з холодильнику, вартістю 2000 гривень;

- кабель двожильний діаметром 2,5 мм довжиною 20 м загальною вартістю 300 гривень;

- кабель двожильний діаметром 1 мм довжиною 10 м загальною вартістю 100 гривень;

- кабель двожильний діаметром 4 мм довжиною 20 м загальною вартістю 300 гривень.

Далі, діючи згідно свого злочинного умислу спрямованого на таємне заволодіння чужим майном, покинув вищевказане місце, чим довів свій злочинний умисел до кінця, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_5 , завдав збиток потерпілій ОСОБА_23 , на загальну суму у розмірі 2 600 гривень.

Отже, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

Також, 21.01.2018 року приблизно о 19.00 годині, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у громадському парку «ЗТЗ», що розташовано по вулиці Ризька в місті Запоріжжі, де знаходився зі знайомою ОСОБА_24 , скориставшись тим, що остання відволіклась, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з лавки, яка розташована у вказаному парку, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_24 , а саме: ноутбук «Samsung NP-R20Y», в корпусі чорного кольору, вартістю 1500 гривень.

Далі, діючи згідно свого злочинного умислу спрямованого на заволодіння чужим майном, що належить ОСОБА_24 , покинув вищевказане місце, чим довів свій злочинний умисел до кінця, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_25 , завдав збиток потерпілій ОСОБА_24 на загальну суму у розмірі 1500 гривень.

Отже, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,, яке кваліфікується таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

12.01.2018 р., ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, через паркан, проник на територію дачної ділянки АДРЕСА_8 , де за допомогою металевого прута, шляхом пошкодження дверей, проник до приміщення будинку, звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_26 , а саме:

- бетономішалка помаранчевого кольору, вартістю 2000 гривень;

- саморобний лом, вартістю 100 гривень;

- вудочки у кількості 3 штуки, кожна вартістю 200 гривень, загальною вартістю 600 гривень;

- мідний подовжувач у обмотці синього кольору, довжиною 25 метри, вартістю 300 гривень;

- мідний подовжувач у обмотці білого кольору, довжиною 10 метри вартістю 300 гривень;

- тепло-вентилятор «DELFA», вартістю 100 гривень;

- мідний подовжувач у обмотці білого кольору, довжиною 10 метрів, вартістю 400 гривень;

- сантехнічні крани у кількості 5 штук, вартістю 25 гривень за 1 штуку загальною вартістю 125 гривень;

- самовар металевий, вартістю 150 гривень;

- електродриль вартістю 150 гривень;

- плоскогубці вартістю 40 гривень;

- кусачки вартістю 30 гривень;

- столові прилади з нержавіючої сталі у кількості 20 штук, загальною вартістю 150 гривень.

Далі, діючи згідно свого злочинного умислу спрямованого на таємне заволодіння чужим майном, покинув вищевказане місце, чим довів свій злочинний умисел до кінця, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 завдав збиток потерпілому ОСОБА_26 на загальну суму у розмірі 4695 гривень.

У зв`язку з вище викладеним, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинені повторно.

18 січня 2018 року об 02.00 годині ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, знаходячись по АДРЕСА_9 , що належить ОСОБА_27 , звідки таємно викрав майно, що належить останньому, а саме:

-лобзик «Фиолент ПМЗ-600Э» у корпусі зеленого кольору, вартістю 1000 гривень;

- паро очищувач «Dampfreiniger» у корпусі жовтого кольору, вартістю 500 гривень.

Далі, діючи згідно свого злочинного умислу спрямованого на таємне заволодіння чужим майном, покинув вищевказане місце, чим довів свій злочинний умисел до кінця, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши збиток потерпілому ОСОБА_27 , на загальну суму у розмірі 1500 гривень.

Отже, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні наведених вище кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, по кримінальному провадженню за № 50000050 не визнав, пояснив, що вказані кримінальні правопорушення не вчиняв.

Потерпілий ОСОБА_22 в ході розгляду справи повідомив суд, що на початку січня 2018 року було здійснено викрадення належного йому майна, що перебувало в гаражі, який знаходиться на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , а саме: зварювального апарату, електро-лобзику, дрелі, двох велосипедів, наждачного станку та пили. Хто здійснив викрадення майна йому не відомо, обвинуваченого бачив вже під час досудового розслідування. Також, потерпілим ОСОБА_22 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріального збитку в сумі 3 600 грн.

Потерпілий ОСОБА_26 до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 06.03.2020 р. на адресу суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю та визначення розміру покарання на розсуд суду. Також, потерпілий ОСОБА_26 під час досудового розслідування подав цивільний позов про стягнення з винних осіб 4 595 грн. матеріального збитку.

Потерпілі ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_27 до зали судового засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили, цивільний позов не заявляли.

Свідок ОСОБА_28 надав суду показання, відповідно до яких в січні 2018 року здійснював продаж товарів на Критому ринку. Зазначив, що періодично йому пропонували купити інструменти невідомі особи, які саме інструменти не пам`ятає, велосипед купити ніхто не пропонував. Обвинуваченого ОСОБА_5 не знає.

Свідок ОСОБА_29 під час допиту в судовому засіданні повідомив, що взимку 2018 року перебував в гаражі, який він орендував через OLX, до нього підійшов обвинувачений та запропонував купити у нього електро-лобзик, якої моделі не пам`ятає. Куплений електролобзик свідок ОСОБА_30 продав.

Свідок ОСОБА_31 надав суду покази, за якими повідомив суд, що займається ремонтом побутової техніки на дому. Про свою діяльність повідомляє шляхом розміщення оголошення. Обвинувачений ОСОБА_5 зателефонував йому та повідомив, що може йому продати речі (які саме не пам`ятає). Зазначив, що обвинувачений приходив до нього додому декілька разів, пропонував купити ноутбук, кабель, інструменти. Як проводилась слідча дія пред`явлення особи для впізнання та за якими ознаками впізнав обвинуваченого ОСОБА_31 не пам`ятає.

Свідко ОСОБА_32 до зали судового засідання не з`явився, неодноразово сповіщувався про дату, час та місце розгляду справи, проте, в судове засідання жодного разу не з`явився та показань не надав. Сторона обвинувачення в ході розгляду цієї справи не забезпечила явку вказаного свідка до зали судового засідання, неодноразові ухвали суду щодо примусового приводу вказаного свідка органами досудового розслідування не виконувались.

Розглянувши наведені вище докази, надані стороною обвинувачення, суд дійшов висновку, що останні жодним чином не підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України по кримінальному провадженню № 0000050.

Так, із показань свідка ОСОБА_29 не вбачається ідентифікуючих ознак електро-лобзика (якої моделі, кольору, розміру), придбаного свідком у обвинуваченого ОСОБА_5 .

Крім того, свідок ОСОБА_31 також не назвав жодних ідентифікуючих ознак майна, яке обвинувачений ОСОБА_5 нібито пропонував йому купити.

Також, судом прийнято до уваги, що стороною обвинувачення не надано доказів, що майно про яке свідчили у своїх показах свідки ОСОБА_29 та ОСОБА_31 в установленому законом порядку було вилучено, а тому суд позбавлений можливості ідентифікувати його з тим майно, яке було викрадене у потерпілих по кримінальному провадженню № 0000050.

Таким чином, наведені вище покази свідків ОСОБА_29 та ОСОБА_31 викликають у суду сумніви щодо їх достовірності та, як наслідок, причетності обвинуваченого ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення саме по даному кримінальному провадженню за № 0000050.

Крім того, судом, на підставі ст. 89 КПК України, визнаються недопустимими копії матеріалів кримінального провадження за № 0000050, які отриманні стороною обвинувачення на підставі ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.10.2020 р. у справі № 333/549/18 та долучені судом до матеріалів справи, а саме: копія Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідування від 04.01.2018 р. по кримінальному провадженню № 0000050, копія рапорту ст. інспектора-чергового Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 03.01.2018 р., копія протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.01.2018 р., копія протоколу огляду місця події від 03.01.2018 р. з фототаблицею, копія заяви про залучення до провадження як потерпілого від 04.01.2018 р., копія паспорту на машину ручну зварювальну електричну «Альбіна-2М» на 1 арк., копія керівництва з експлуатації трансформатору зварювального побутового на 1 арк., копія керівництва з експлуатації лобзику ручного електричного на 1 арк., копія довідки про вартість товару, копія розписки за підписом ОСОБА_22 про отримання на відповідальне зберігання дрелі, копія протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.01.2018 р. за участю свідка ОСОБА_28 , копія постанови про визнання речовим доказом від 20.02.2018 р., копія протоколу огляду предмета від 26.02.2018 р. з додатками, копія протоколу проведення слідчого експерименту від 07.03.2018 р. із застосуванням фото камери, копія протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.02.2018 р., копія протоколу огляду місця події від 14.02.2018 р. з фототаблицею, копія заяви про залучення до провадження як потерпілого від 14.02.2018 р., копія паспорту на ім`я ОСОБА_23 , копія протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.02.2018 р. за участю свідка ОСОБА_33 , копія заяви про добровільну видачу за підписом ОСОБА_33 , копія постанови про визнання речовим доказом від 19.02.2018 р., копія протоколу огляду предмету від 26.02.2018 р. з додатком, копія розписки від 26.02.2018 р. за підписом ОСОБА_23 , копія протоколу проведення слідчого експерименту від 07.03.2018 р. із застосуванням фотозйомки, копія протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.02.2018 р., копія заяви про залучення до провадження як потерпілого від 18.02.2018 р., копія протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.02.2018 р. за участю свідка ОСОБА_24 , копія протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.02.2018 р. за участю свідка ОСОБА_34 , копія заяви від 18.02.2018 р. про добровільну видачу за підписом ОСОБА_33 , копія постанови про визнання речовим доказом від 19.02.2018 р., копія протоколу огляду предмету від 20.02.2018 р. з додатком, копія розписки від 27.02.2018 р. за підписом ОСОБА_24 , копія протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.02.2018 р., копія протоколу огляду місця події від 13.02.2018 р. з фототаблицею, копія заяви про залучення до провадження як потерпілого від 13.02.2018 р., копія паспорту на ім`я ОСОБА_26 , копія членської книжки садівничого товариства «Дружба-3», копія інструкції з експлуатації тепло вентилятора, копія протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.02.2018 р. за участю свідка ОСОБА_33 , копія заяви від 20.02.2018 р. про добровільну видачу за підписом ОСОБА_33 , копія постанови про визнання речовим доказом від 20.02.2018 р., копія протоколу огляду предмету від 26.02.2018 р., копія розписки за підписом ОСОБА_26 від 26.02.2018 р., копія протоколу проведення слідчого експерименту від 07.03.2018 р. із застосуванням фотозйомки; копія рапорту ст. інспектора-чергового Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 12.02.2018 р., копія форми виводу АРМ 102, копія протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.02.2018 р., копія протоколу огляду місця події від 12.02.2018 р. з фототаблицею, копія заяви про залучення до провадження як потерпілого від 13.02.2018 р., копія паспорту на ім`я ОСОБА_27 та копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, копія фотокартки із зображенням лобзику «Фіолент», копія заяви про добровільну видачу від 18.02.2018 р., копія протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.02.2018 р. за участю свідка ОСОБА_29 , копія постанови про визнання речовим доказом від 19.02.2018 р., копія протоколу огляду предмету від 19.02.2018 р. з додатком, копія постанови про визнання речовим доказом від 19.02.2018 р., копія протоколу огляду предмету від 19.02.2018 р. з додатком, копія розписки від 19.02.2018 р. за підписом ОСОБА_27 ..

Сторона обвинувачення, обґрунтовуючи надання наведених вище матеріалів кримінального провадження № 0000050 лише в копіях вказувала, що оригінали вказаних документів перебувають, станом на час розгляду цієї справи в суді, в Територіальному управлінні державного бюро розслідувань, розташованому у м. Мелітополі. Статтею 99 КПК України передбачено, що документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження (ч. 1). Сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу (ч. 3). Для підтвердження змісту документа можуть бути визнані допустимими й інші відомості, якщо: 1) оригінал документа втрачений або знищений, крім випадків, якщо він втрачений або знищений з вини потерпілого або сторони, яка його надає; 2) оригінал документа не може бути отриманий за допомогою доступних правових процедур; 3) оригінал документа знаходиться у володінні однієї зі сторін кримінального провадження, а вона не надає його на запит іншої сторони (ч. 5).

З огляду на викладене, стороною обвинувачення не наведено та не підтверджено належними доказами наявність підстав, визначених ч. 5 ст. 99 КПК України, за якими би суд міг визначити допустимими відомості, які містяться в долучених копіях матеріалів кримінального провадження № 0000050, а саме: втрату або знищення оригіналів матеріалів кримінального провадження № 0000050, не можливість отримання оригіналів вказаних документів за допомогою доступних правових процедур або ж знаходження оригіналів документів у володінні однієї зі сторін кримінального провадження та їх не надання на запит іншої сторони.

За таких обставин, враховуючи, що нормами ч. 3 ст. 99 КПК України визначено обов`язок сторони обвинувачення надавати оригінали документів кримінального провадження, прокурором не доведено обґрунтованості підстав неможливості надання вказаних документів в оригіналі, суд позбавлений можливості встановити достовірність відомостей, які містять вказані документи в копіях, встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню при розгляді цієї справи.

У зв`язку з чим, копії матеріалів кримінального провадження за № 0000050, які отриманні стороною обвинувачення на підставі ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.10.2020 р. у справі № 333/549/18 та долучені до матеріалів цієї справи, судом визнаються недопустимими, а тому відхиляються судом.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000050 стороною обвинувачення суду не надано та матеріали кримінальної справи не містять.

- згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні від 11.02.2018 р. за № 0000506:
27.01.2018 року, приблизно о 02.00 годині, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, шляхом пошкодження замку гаражу, проник до вказаного приміщення, що знаходиться на території домоволодіння, що розташовано за адресою: АДРЕСА_10 , що належить ОСОБА_35 , звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_35 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: перфоратор «ВOSСН GВН 2-26 DRЕ» у корпусі синьо-зеленого кольору, вартістю 4730 гривень.

Далі, діючи згідно свого злочинного умислу спрямованого на таємне заволодіння чужим майном, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає покинув вищевказане місце, чим довів свій злочинний умисел до кінця, розпорядившись викраденим в подальшому на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 , завдав збиток потерпілому ОСОБА_36 на загальну суму у розмірі 4730 гривень.

Отже, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке кваліфікується таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив в ході розгляду справи, що дане кримінальне правопорушення не вчиняв.

Потерпілий ОСОБА_37 до зали судового засідання жодного разу не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, цивільний позов не заявлено.

Свідок ОСОБА_28 надав суду показання, відповідно до яких в січні 2018 року здійснював продаж товарів на Критому ринку. Зазначив, що періодично йому пропонували купити інструменти невідомі особи, які саме інструменти не пам`ятає. Обвинуваченого ОСОБА_5 не знає.

На підтвердження вини ОСОБА_5 стороною обвинувачення надані наступні докази:

- протокол огляду місця події від 05.03.2018 р. з фото таблицею, а саме: ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_10 , на якій розташоване підсобне одноповерхове приміщення, виготовлене з піно-бітону (т.12, а.с.104-106);

- гарантійний талон від 22.01.2018 р. та фіскальний чек від 22.01.2018 р. на електроперфоратор «ВOSСН GВН 2-26 DRЕ»;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 09 березня 2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_28 впізнав ОСОБА_5 під номером фотокартки 4, як особу, яка продала йому електроперфоратор «ВOSСН GВН 2-26 DRЕ» (т.12 а.с.110-111);

- протокол огляду предмету від 12.03.2018 р. з додатками, а саме: перфоратору «ВOSСН GВН 2-26 DRЕ», який знаходився у пластмасовому чемодані прямокутної форми синьо-зеленого кольору з однією ручкою.

Вказаний вище перфоратор був виданий добровільно свідком ОСОБА_28 , про що свідчить заява останнього про добровільну видачу від 09.03.2018 р. (т. 12, а.с. 112).

Дослідивши наведені вище докази, надані стороною обвинувачення, суд дійшов висновку, що жоден з них не підтверджує вину ОСОБА_5 у вчиненні 27.01.2018 року останнім кримінального правопорушення по кримінальному провадженню за № 0000506.

Так, наданий протокол пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 09 березня 2018 року, згідно якого свідок ОСОБА_28 впізнав ОСОБА_5 під номером фотокартки 4, як особу, яка продала йому електроперфоратор «ВOSСН GВН 2-26 DRЕ» не може бути прийнятий судом до уваги на підтвердження вчинення цього кримінального правопорушення, оскільки вказаний свідок ОСОБА_28 під час безпосереднього допиту в судовому засіданні пояснив, що не знайомий з обвинуваченим та жодного разу його не бачив.

Також, суд виходить з того, що наданий до матеріалів справи протокол огляду місця події від 05.03.2018 р. з фото таблицею та гарантійний талон від 22.01.2018 р. з фіскальним чеком від 22.01.2018 р. на електроперфоратор «ВOSСН GВН 2-26 DRЕ» жодним чином не містять інформації про вчинення саме обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, по кримінальному провадженню за № 0000056.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000506 стороною обвинувачення суду не надано та матеріали кримінальної справи не містять.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що матеріалами справи не підтверджено та стороною обвинувачення не доведено вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення по кримінальному провадженню № 0000506.

- згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні від 03.01.2018 р. № 0000042:
02.01.2018 р., у нічний час, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотив, перебуваючи між першим та другим поверхами, під`їзду №2, буд. АДРЕСА_11 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, та його злочинним намірам ніхто перешкодити не зможе, за допомогою заздалегідь приготовленого викрутки, пошкодив дверцята антивандального ящику, звідки таємно викрав інтерфейсний модуль «Оmni Optik SFP WDM 1.25 Gbps 20 km SC JTM TX = 1550 RX = 1310» вартістю 277,93 грн., комутатор «D-Link DGS-1100-10/ME» 8*1GE 2хSFР/1GЕ.2SFР/1GE (соmbo)», вартістю 906 гривень 60 копійок та модуль оптичний «SFP WDM 1G-3km SC-TX1550 nm», вартістю

83 гривні 50 копійок, що на праві власності належать ТОВ «Січ-Інфоком».

Після чого, ОСОБА_5 , розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим, завдав ТОВ «Січ-Інфоком», майнову шкоду на загальну суму 1268 гривень 03 копійки.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Крім того, 03.01.2018 р. у нічний час, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи у першому під`їзді, буд. АДРЕСА_12 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, та його злочинним намірам ніхто перешкодити не зможе, шляхом вільного доступу, проник до підвального приміщення вказаного будинку, звідки таємно викрав витратомір, який входить до складу тепло лічильника «SHARKY 775», що на праві власності належить концерну «Міські теплові мережі».

Після чого, ОСОБА_5 , розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим, завдав концерну «Міські теплові мережі», майнову шкоду на загальну суму 22 306 гривень 75 копійок.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Також, 05.01.2018 р., у нічний час, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, та його злочинним намірам ніхто перешкодити не зможе, за допомогою заздалегідь приготовленого ножу, пошкодив замок двері технічного поверху вказаного будинку, після чого проник на дах, звідки таємно викрав точку доступу «Nanostation М2», вартістю 2 272 гривні, точку доступу «Rocket М5 ЕU», вартістю 2 377 гривень, точку доступу «PowerBeam М5 400», вартістю 2 412 гривень та маршрутизатор «Міkrotік RВ 411 GL» в комплекті з Mini РС Саrd Міkrоtік R52, вартістю 972 гривні, що на праві власності належить ТОВ «Радіоком».

Після чого, ОСОБА_5 , розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим, завдав ТОВ «Радіоком», майнову шкоду на загальну суму 8 033 гривень.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно.

Крім того, 06.01.2018 р., у нічний час, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_13 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, та його злочинним намірам ніхто перешкодити не зможе, за допомогою заздалегідь приготовленої викрутки, пошкодив пластикове вікно, після чого проник до приміщення квартири АДРЕСА_14 , звідки таємно викрав перфоратор «Воsh-2-26» вартістю 1 000 гривень та перфоратор «Енергія НПО РП-1100», вартістю 200 гривень, що на праві власності належать ОСОБА_38 .

Після чого, ОСОБА_5 , розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим, завдав потерпілому ОСОБА_39 , майнову шкоду на загальну суму 1200 гривень.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.

Також, 20.01.2018 р., у нічний час, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи на технічному поверсі, під`їзду №8, буд. АДРЕСА_15 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, та його злочинним намірам ніхто перешкодити не зможе, за допомогою заздалегідь приготовленого ножу, шляхом перерізу дротів, таємно викрав комутатор фірми «D-LINK-DES1008D» серійний номер S/NF3PW289060484, загальною вартістю 800 грн., що на праві власності належать ОСОБА_40 .

Після чого, ОСОБА_5 , розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим, завдав потерпілому ОСОБА_41 , майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, по кримінальному провадженню за № 0000042 не визнав, пояснив, що вказані кримінальні правопорушення не вчинював.

Представник потерпілого ТОВ «Січ-Інфоком» ОСОБА_42 по епізоду від 02.01.2018 р. надав суду покази, за якими в 2018 році на підприємстві відбулось викрадення майна, обвинуваченого жодного разу не бачив, будь-яких відомостей щодо вчинення кримінального правопорушення надати не може.

Представник потерпілого ТОВ «Січ-Інфоком» ОСОБА_43 в ході допиту зазначив, що є матеріально відповідальною особою на ТОВ «Січ-Інфоком», подавав заяву про викрадення обладнання у 2018 році. Обвинуваченого не знає, жодних пояснень з приводу вчинення кримінального правопорушення надати не може.

Представник потерпілого концерну «Міські теплові мережі», ТОВ «Радіоком», потерпілі ОСОБА_44 та ОСОБА_45 до зали судового засідання жодного разу не з`явились, неодноразово сповіщувались про дату, час та місце розгляду справи, показань не надали.

Свідок ОСОБА_46 пояснив суду, що в слідчих діях жодного разу не приймав участь, покази під час досудового розслідування не надавав, обвинуваченого до цього часу не бачив.

Свідки ОСОБА_47 , ОСОБА_42 та ОСОБА_48 до зали судового засідання жодного разу не з`явились, неодноразово повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи, показань не надали. Сторона обвинувачення в ході розгляду цієї справи не забезпечила явку вказаних свідків до зали судового засідання, неодноразові ухвали суду щодо примусового приводу вказаних свідків органами досудового розслідування не виконувались.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000042 стороною обвинувачення суду не надано та матеріали кримінальної справи не містять.

- згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні від 07.01.2018 р. № 0000054:
07.01.2018 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, діючи повторно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у тому що, за його злочинними діями ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь заготовленого лому, шляхом пошкодження даху гаража, проник до гаражу № НОМЕР_13 , що розташований у гаражному кооперативі «Дніпро» по пров. Низовому в м.Запоріжжі, звідки шляхом вільного доступу, з приміщення гаражу, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_49 , а саме:

- автомобільну акумуляторну батарею «Energizer 83Ah-12v R en 720», яка знаходилась у моторному відділенні автомобіля «Reno logan», д.р.н. НОМЕР_14 , вартість якої, відповідно до висновку експерта №11/1-32 від 26.02.2018 складає 1 483 гривні 82 копійки,

- автокомпресор «КОТО 12v-707» вартістю 525 гривень,

- автомобільний пилосос «Екеgant Соmpact 100 210» вартістю 500 гривень, а всього

майна ОСОБА_50 на суму 2 508 гривен 82 копійки, чим спричинив останньому матеріальну

шкоду на вказану суму.

Після чого, ОСОБА_5 зник з місця злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, яке кваліфікується як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

09.01.2018 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_25 , маючи умисел на

таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, діючи повторно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь заготовленого лому, шляхом пошкодження навісного замка, проник до приміщення гаражу № НОМЕР_15 , розташованого у гаражному кооперативі «Придніпровський», що розташований по вул. Українській 2-В в м.Запоріжжя, звідки, шляхом вільного доступу, з моторного відділення автомобіля «Ореl» д.р.н. НОМЕР_16 , таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_51 , а саме:

- кабель «ВВГ нг 2x2,5», довжиною 50 метрів, вартістю 14 гривень за один метр загальною вартість 500 гривень,

- диск колеса «Агtес» у кількості 4 штуки, вартістю 2900 гривень за один штуку загальною вартістю 11600 гривен,

- краска ПФ - 115 об`ємом 2,8 літра у кількості 2 банок, вартістю 150 гривень за одну банку, загальною вартістю 300 гривень,

- автомобільна акумуляторна батарея «Іста 6ст60 АЗЕ» вартість якої, відповідно до

висновку експерта №11/1-332 від 26.02.2018 складає 1 116 гривні 04 копійки, а всього майна ОСОБА_51 на суму 13 516 гривен 04 копійки, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Після чого, ОСОБА_5 зник з місця злочину та розпорядився викраденим майном власний розсуд.

Отже, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що кваліфікується як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Обвинувачений ОСОБА_5 в ході розгляду справи пояснив, що дані кримінальні правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України по кримінальному провадженню за № 0000054 не вчиняв.

Потерпілий ОСОБА_52 до зали судового засідання не з`явився, показання не надав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Під час досудового розслідування заявив цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 2 508, 82 грн.

Потерпілий ОСОБА_51 під час допиту в суді зазначив, що в січні 2018 р. відбулось викрадення належного йому майна з гаражу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_16 , а саме: кабель, диски на колеса, автомобільна акумуляторна батарея. Викрадення відбулось шляхом пошкодження навісного замку. Також, потерпілим ОСОБА_51 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 13 516,04 грн.

Свідки ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 до зали судового засідання жодного разу не з`явились, показань не надали, сторона обвинувачення не забезпечила явку в судове засідання вказаних свідків, неодноразові ухвали суду щодо примусового приводу вказаних свідків органами досудового розслідування не виконувались. Також, враховуючи відсутність в матеріалах кримінальної справи даних щодо місця знаходження вказаних свідків, суд був позбавлений можливості викликати їх для допиту в судове засідання шляхом направлення судових повісток про виклик до суду.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000054 стороною обвинувачення суду не надано та матеріали кримінальної справи не містять.

- згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні від 08.01.2018 р. за № 0000056:
07.01.2018 р. о 20 годині 15 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку №146 по пр. Соборному в м. Запоріжжі, звернув увагу на припаркований автомобіль «Mitsubishi», д.р.н, НОМЕР_17 , після чого, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, через незачинені передні пасажирські двері, шляхом вільного доступу, таємно викрав з панелі приладів автомобіля «Mitsubishi», д.р.н, НОМЕР_17 , майно, яке належить ОСОБА_56 , а саме: мобільний телефон «Samsung I9500», у корпусі білого кольору, вартість, якого відповідно до висновку експерта № 10-293 від 21.02.2018 р. складає 2 633 гривні 33 копійки, чим спричинив потерпілому ОСОБА_56 , матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого, ОСОБА_5 зник з місця злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Отже, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, що кваліфікується як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Також, 26.01.2018 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у тому що, за його злочинними діями ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь заготовленого лому, шляхом пошкодження навісного замка, проник до приміщення гаражу, розташованого на території подвір`я по АДРЕСА_17 , звідки шляхом вільного доступу, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_57 , а саме: - дриль «Витязь», вартість 900 гривень, - углошліфувальна машина «Макита» вартістю 2000 гривень, - углошліфувальна машина «Штерн» вартістю 1500 гривень, - пила торцювальна «Esnhell ТН-SМ2131 dual» вартість якої, відповідно до висновку експерта № 10-292 від 20.02.2018р. складає 3 333 гривні 33 копійки, а всього майна ОСОБА_57 на суму 7 733 гривні 33 копійки, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Після чого, ОСОБА_5 зник з місця злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив в ході розгляду справи, що дані кримінальні правопорушення за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України по кримінальному провадженню за № 0000056 не вчиняв.

Потерпілий ОСОБА_58 до зали судового засідання не з`явився, показання не надав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, цивільний позов не заявив.

Потерпілий ОСОБА_57 в ході допиту пояснив, що взимку 2018 року невідома особа проникла до приміщення гаражу, розташованого на території подвір`я по АДРЕСА_17 , звідки викрала майно будівельні матеріали. Також, потерпілим ОСОБА_57 під час досудового розслідування заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 7 733,33 грн.

Свідки ОСОБА_53 , ОСОБА_59 до зали судового засідання жодного разу не з`явились, показання не надали, сторона обвинувачення не забезпечила явку в судове засідання вказаних свідків, неодноразові ухвали суду щодо примусового приводу вказаних свідків органами досудового розслідування не виконувались. Враховуючи відсутність в матеріалах кримінальної справи даних щодо місця знаходження вказаних свідків, суд був позбавлений можливості викликати їх для допиту в судове засідання шляхом направлення судових повісток про виклик до суду.

На підтвердження вини ОСОБА_5 у вчиненні останнім кримінальних правопорушень за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України по кримінальному провадженню за № 0000056 стороною обвинувачення надані наступні докази:

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.01.2018 р. за підписом ОСОБА_60 ;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 06.02.2018 р., згідно з яким свідок ОСОБА_61 серед пред`явлених для впізнання осіб, зображених на фотографіях впізнав особу № 1, яким був ОСОБА_5 , як особу, в якої свідок ОСОБА_61 на початку січня 2018 року придбав мобільний телефон «Samsung» в корпусі білого кольору;

-протокол огляду речі від 06.02.2018 р. з фото таблицею, предметом огляду якого був мобільний телефон «Samsung I9500», у корпусі білого кольору;

-висновок експерта від 21.02.2018 р. № 10-293 щодо ринкової вартості мобільного телефону «Samsung I9500», складеного на підставі постанови слідчого СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області від 16.02.2018 р.;

-довідка про прийняття та реєстрації заяви від 26.01.2018 р. за підписом ОСОБА_57 ;

-протокол огляду місця події від 26.01.218 р., згідно з яким предметом огляду була ділянка місцевості по АДРЕСА_17 , де розташований гараж, в якому було викрадено майно, що належить потерпілому ОСОБА_57 ;

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.01.2018 р. за підписом ОСОБА_57 ;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 05.02.2018 р., згідно з яким свідок ОСОБА_53 серед пред`явлених для впізнання осіб, зображених на фотографіях впізнав особу № 3, яким виявився ОСОБА_5 , як особу, в якої 26.01.2018 р. свідок ОСОБА_53 придбав дві болгарки, дві дрелі та торцовочну пилу;

-висновок експерта від 20.02.2018 р. № 10-292 щодо ринкової вартості пили торцювальна «Esnhell ТН-SМ2131 dual», складеного на підставі постанови слідчого СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області від 16.02.2018 р.;

-протокол проведення слідчого експерименту від 28.02.2018 р. та доданий до нього відеозапис, викладений на DVD-R диску.

Дослідивши наведені вище докази, надані стороною обвинувачення, суд дійшов висновку, що жоден з них не підтверджує вину ОСОБА_5 у вчиненні останнім кримінальних правопорушень за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України по кримінальному провадженню за № 0000056.

Так, наданий протокол пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 06.02.2018 р., згідно з яким свідок ОСОБА_61 серед пред`явлених для впізнання осіб, зображених на фотографіях впізнав особу № 1, яким виявився ОСОБА_5 , в порушення вимог ч. 1 ст. 228 КПК України, не містить жодних відомостей за якими прикметами та зовнішніми ознаками був впізнаний обвинувачений ОСОБА_5 , при яких обставинах та коли саме (точну дату) свідок ОСОБА_61 придбав у ОСОБА_5 мобільний телефон «Samsung».

Крім того, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 05.02.2018 р., згідно з яким свідок ОСОБА_53 серед пред`явлених для впізнання осіб, зображених на фотографіях впізнав особу № 3, яким виявився ОСОБА_5 також не містить будь-яких відомостей за якими прикметами, зовнішніми ознаками був впізнаний обвинувачений ОСОБА_5 та при яких обставинах свідок ОСОБА_53 придбав у ОСОБА_5 дві болгарки, дві дрелі та торцовочну пилу.

При цьому, допитати свідків ОСОБА_62 та ОСОБА_63 з приводу наведених вище подій в судовому засіданні під час розгляду справи суд був позбавлений можливості у зв`язку з їх неодноразовою неявкою, невиконанням органами досудового розслідування примусового приводу та не забезпечення явки стороною обвинувачення вказаних свідків до зали суду.

Також, суд виходить з того, що надані стороною обвинувачення протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.01.2018 р. за підписом ОСОБА_60 , протокол огляду речі від 06.02.2018 р. з фото таблицею, висновок експерта від 21.02.2018 р. № 10-293 щодо ринкової вартості мобільного телефону «Samsung I9500», складений на підставі постанови слідчого СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області від 16.02.2018 р., довідка про прийняття та реєстрації заяви від 26.01.2018 р. за підписом ОСОБА_57 , протокол огляду місця події від 26.01.218 р., протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.01.2018 р. за підписом ОСОБА_57 , висновок експерта від 20.02.2018 р. № 10-292, складений на підставі постанови слідчого СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області від 16.02.2018 р. жодним чином не містять інформації про вчинення кримінальних правопорушень за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України по кримінальному провадженню за № 0000056 саме обвинуваченим ОСОБА_5 .

Відомості, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 28.02.2018 р. та доданому до нього відеозапису, викладений на DVD-R диску за участю підозрюваного ОСОБА_5 суд не може прийняти до уваги на підтвердження вини обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України по кримінальному провадженню за № 0000056 з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Статтею 240 КПК України визначено, що з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань (ч. 1). За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста. Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу (ч. 2). До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник (ч. 3). Про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту (ч. 6).

Таким чином, легітимна мета слідчого експерименту за участю підозрюваного, обвинуваченого досягається дотриманням установленого порядку його проведення, забезпеченням реалізації прав особи як процесуальних гарантій справедливого судового розгляду та кримінального провадження в цілому.

При цьому, проведення слідчого експерименту у формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно проголошення підозрюваним зізнання у вчиненні кримінального правопорушення з метою його процесуального закріплення, належить розцінювати як допит, що не має в суді доказового значення з огляду на зміст ч. 4 ст. 95 КПК України.

Наведений вище правовий висновок викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду при розгляді кримінальної справи № 740/3597/17 (провадження № 51-6070кмо19) та відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується судом при розгляді цієї справи.

З огляду на викладене, з досліджених судом даних, які наявні в протоколі проведення слідчого експерименту від 28.02.2018 р. та доданому до нього відеозапису проведення слідчої дії, викладеному на DVD-R диску за участю підозрюваного ОСОБА_5 судом встановлено, що проведений 28.02.2018 р. слідчий експеримент фактично відбувся у формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення дослідів чи випробувань, а лише містить виключно проголошення підозрюваним ОСОБА_5 на місті події зізнання у вчиненні кримінального правопорушення по кримінальному провадженню за № 0000056.

За таких обставин, проведена 28.02.2018 р. слідча дія, яка зафіксована в протоколі проведення слідчого експерименту від 28.02.2018 р. та доданому до нього відеозапису, викладеному на DVD-R диску, за участю підозрюваного ОСОБА_5 розцінюється судом, як допит, що не має в суді доказового значення в силу приписів ч. 4 ст. 95 КПК України.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000056 стороною обвинувачення суду не надано та матеріали цієї кримінальної справи не містять.

- - згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні від 22.07.2015 р. № 0003306:
30.06.2015 р. приблизно о 15.00, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи у маршрутному таксі № 85 на шляху прямування від зупинки громадського транспорту «пл. Фестивальна» до зупинки громадського транспорту «бул. Шевченка» в м. Запоріжжя, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, та його злочинним намірам ніхто перешкодити не зможе, шляхом вільного доступу, з заднього карману джинс, таємно викрав мобільний телефон «Iphone 4S», вартістю 3 500 гривень 00 копійок, що на праві власності належить ОСОБА_64 .

Після чого, ОСОБА_5 , розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим, завдав ОСОБА_65 , майнову шкоду вищевказану суму.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Крім того, 12.10.2017, у нічний час, ОСОБА_5 , маючі умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи у дворі, біля будинку АДРЕСА_18 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, та його злочинним намірам ніхто перешкодити не зможе, шляхом вільного доступу, за допомогою заздалегідь приготовлено металевого шампуру, демонтував та таємно викрав дві фари з автомобілю «РОRSСНЕ Сауеnne», д.р.н. НОМЕР_18 , загальною вартістю 30 000 гривень, які на праві власності належать ОСОБА_66 .

Після чого, ОСОБА_5 , розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим, завдав ОСОБА_67 , майнову шкоду на вищевказану суму.

Отже, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Також, 22.01.2018 р., приблизно о 16.00, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи у маршрутному таксі № 63 на шлях прямування від зупинки громадського транспорту «магазин «Ластівка»» до зупинки громадського транспорту «ЛСУ» в м. Запоріжжя, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, та його злочинним намірам ніхто перешкодити не зможе, шляхом вільного доступу, з правого карману куртки, таємно викрав мобільний телефон «Samsung GT-I9192ZKESЕК», вартістю 3 548 гривень 00 копійок, що на праві власності належить ОСОБА_68 .

Після чого, ОСОБА_5 , розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим, завдав ОСОБА_69 , майнову шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Крім того, 25.01.2018 р., приблизно о 09 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи у приміщенні офісу № 9 за адресою: АДРЕСА_19 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, та його злочинним намірам ніхто перешкодити не зможе, шляхом вільного доступу, зі столу, таємно викрав мобільний телефон «Меіzu М3S», вартістю 3 699 гривень 00 копійок, в якому була встановлена карта пам`яті «N Silver Card Android», вартістю 300 гривень, що на праві власності належать ОСОБА_70 .

Після чого, ОСОБА_5 , розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим, завдав ОСОБА_71 , майнову шкоду на загальну суму 3 999 гривень 00 копійок.

Отже, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив в ході розгляду справи, що дане кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України по кримінальному провадженню за № 0003306 не вчиняв.

Потерпіла ОСОБА_72 до зали судового засідання жодного разу не з`явилась, показання не надала, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, цивільний позов не заявляла.

Потерпіла ОСОБА_73 в ході допиту під час розгляду кримінальної справи надала покази, за змістом яких остання купила автомобіль «РОRSСНЕ Сауеnne», д.р.н. НОМЕР_18 , в кузові чорного кольорі, який передала у користування своєму сину. Вказаний автомобіль син ОСОБА_74 паркує біля свого будинку. Так, у жовтні 2017 року зранку сином виявлено відсутність передніх фар та наявність пошкоджень на вказаному автомобілі. Загальна вартість фар складає 30 тисяч гривень. Обвинуваченого жодного разу не бачила, хто зробив викрадення фар потерпілій також не відомо.

Потерпілий ОСОБА_75 до зали судового засідання жодного разу не з`явився, показання не надав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, цивільний позов не заявив.

Потерпіла ОСОБА_71 до зали судового засідання не з`явилась, надала до матеріалів справи заяву від 17.07.2018 р. про розгляд справи за її відсутністю та призначення покарання на розсуд суду, цивільний позов не заявляла.

Свідки ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 до зали судового засідання жодного разу не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, показань не надали, сторона обвинувачення не забезпечила явку в судове засідання вказаних вище свідків, неодноразові ухвали суду щодо примусового приводу вказаних свідків органами досудового розслідування не виконувались.

Також, враховуючи відсутність в матеріалах кримінальної справи даних щодо місця знаходження свідка ОСОБА_91 , суд був позбавлений можливості викликати його для допиту в судове засідання шляхом направлення судових повісток про виклик до суду. При цьому, сторона обвинувачення не забезпечила явку в судове засідання вказаного свідка.

Свідок ОСОБА_28 надав суду показання, відповідно до яких в січні 2018 року здійснював продаж товарів на Критому ринку. Зазначив, що періодично йому пропонували купити інструменти невідомі особи, які саме інструменти не пам`ятає. Обвинуваченого ОСОБА_5 не знає.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0003306 стороною обвинувачення суду не надано та матеріали кримінальної справи не містять.

Статтею 17 КПК України унормовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили (ч. 1). Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи (ч. 2).

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом (ч. 1). Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ч. 2). Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу (ч. 3).

Статтею 23 КПК України передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно (ч. 1). Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 2). Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом (ч. 3).

Оцінюючи кожний із зазначених вище доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, судом враховується таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом ст.ст. 84, 85, 86 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню; належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів; доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 р. у справі «Кобець проти України»).

З огляду на вище викладене, суд вважає, що надані стороною обвинувачення докази, які дослідженні судом під час розгляду цієї кримінальної справи по кримінальним провадженням за №№ 0000159 (по епізоду від 17.01.2018 р.), 0000477, 0000050, 0000506, 0000042, 0000054, 0000056, 0003306 не відповідають зазначеному критерію «поза розумним сумнівом», оскільки кожен з них окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також сукупність цих доказів з точки зору всебічності, достатності та взаємозв`язку беззаперечно не вказують на винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

З наведених вище підстав, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_5 у вчинені таких кримінальних правопорушень:

-по кримінальному провадженню від 14.01.2018 р. № 0000159 по епізоду від 17.01.2018 р. за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

-по кримінальному провадженню від 13.02.2018 р. № 0000477 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

-по кримінальному провадженню від 04.01.2017 р. № 0000050 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України;

-по кримінальному провадженню від 11.02.2018 р. № 0000506 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

-по кримінальному провадженню від 03.01.2018 р. № 0000042 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України;

-по кримінальному провадженню від 07.01.2018 р. № 0000054 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

-по кримінальному провадженню від 08.01.2018 р. № 0000056 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України;

-- по кримінальному провадженню від 22.07.2015 р. № 0003306 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ухвалюється виправдувальний вирок.

На підставі викладених вище обставин справи, суд виправдовує ОСОБА_5 за вказаними вище епізодами злочинів.

3. Вирішення цивільних позовів.
Потерпілим ОСОБА_7 у кримінальному провадженні від 14.01.2018 р. № 0000159 та потерпілим ОСОБА_11 у кримінальному провадженні від 28.01.2018 р. № 0000311, у вчинені крадіжки та грабежу майна яких відповідно обвинувачений ОСОБА_5 визнається судом винним, цивільний позов не заявлявся.

Цивільні позови про відшкодування шкоди, завданої злочином, заявлено:

- потерпілим ОСОБА_22 на суму 3 600 грн. (а.с. 14, т. 4);

- потерпілим ОСОБА_26 на суму 4 595 грн. (а.с. 15, т. 4);

- потерпілим ОСОБА_57 на суму 7 733,33 грн. (а.с. 12, т. 7);

- потерпілим ОСОБА_92 на суму 2 508,82 грн. (а.с. 9, т. 8);

- потерпілим ОСОБА_51 на суму 13 516,04 грн. (а.с. 10, т. 8).

Оскільки вина обвинуваченого ОСОБА_5 по кримінальним провадженням за №№ 0000050, 0000056, 0000054 не доведена, цивільні позови цих потерпілих підлягають залишенню судом без розгляду на підставі ч. 3 ст. 129 КПК України.

4. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Судові витрати по кримінальним провадженням за №№ 0000159 (епізод від 13.01.2018 р.), № 0000311, за якими обвинувачений ОСОБА_5 визнається судом винним відсутні.

Крім того, враховуючи, що судом обвинувальний вирок по кримінальним провадженням за №№ 0000054, 0000056, 0000042 не ухвалено, витрати на залучення експерта в сумі 1 716 грн., 572 грн. та 572 грн. відповідно з обвинуваченого не стягуються.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ч.9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати невинуватим та виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення у пред`явленому обвинуваченні:

- за ч. 2 ст. 185 КК України по кримінальному провадженню від 14.01.2018 р. № 0000159 по епізоду від 17.01.2018 р.;

- за ч. 2 ст. 185 КК України по кримінальному провадженню від 13.02.2018 р. № 0000477;

- за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України по кримінальному провадженню від 04.01.2017 р. № 0000050;

- за ч. 3 ст. 185 КК України по кримінальному провадженню від 11.02.2018 р. № 0000506;

- за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України по кримінальному провадженню від 03.01.2018 р. № 0000042;

- за ч. 3 ст. 185 КК України по кримінальному провадженню від 07.01.2018 р. № 0000054;

- за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України по кримінальному провадженню від 08.01.2018 р. № 0000056;

- за ч. 2 ст. 185 КК України по кримінальному провадженню від 22.07.2015 р. № 0003306.

Визнати ОСОБА_5 винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, по кримінальному провадженню від 14.01.2018 р. № 0000159 за епізодом від 13.01.2018 р. та у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, по кримінальному провадженню від 28.01.2018 р. № 0000311.

Призначити ОСОБА_5 покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 розраховувати з дня його затримання, тобто з 29 січня 2018 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 у строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення за період з 29.01.2018 р. до набрання цим вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» до набрання цим вироком законної сили - залишити без змін.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_22 на суму 3 600 грн., ОСОБА_26 на суму 4 595 грн., ОСОБА_57 на суму 7 733,33 грн., ОСОБА_93 на суму 2 508,82 грн. та ОСОБА_51 на суму 13 516,04 грн. залишити без розгляду.

Речові докази:

-Перфоратор «Bosch GBH 2-26 DRE» у корпусі синьо-зеленого кольору, серійний заводський номер НОМЕР_19 , переданий потерпілому ОСОБА_36 на відповідальне зберігання залишити останньому за належністю;

-мобільний телефон «Samsung I9500», переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_56 - залишити останньому за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1