Провадження № 1-кп/643/769/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2021 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002493 від 15.05.2019 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, раніше судимого 14.06.2019 Московським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ст.ст. 70,72 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2 ,

-у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
В С Т А Н О В И В :

14.05.2019 приблизно о 20 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись на території міського кладовища № 3, що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 88, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до раніше незнайомої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання відповідних суспільно небезпечних наслідків, схопив останню лівою рукою за волосся, а правою рукою, в якій знаходився невстановлений в ході досудового розслідування предмет, почав наносити удари по голові, від яких потерпіла ОСОБА_6 впала на спину на асфальтовану доріжку, після чого ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел. направлений на спричинення тілесних ушкоджень, продовжуючи утримувати лівою рукою потерпілу за волосся, наніс їй по голові декілька ударів правою рукою, в якій знаходився невстановлений в ході досудового розслідування предмет, та встиг нанести ОСОБА_5 загалом не менше 10 ударів, однак дії ОСОБА_4 були помічені перехожим, який намагався припинити його протиправні дії, внаслідок чого ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник.

В результаті дій ОСОБА_4 ОСОБА_5 були спричинені згідно висновку судово-медичної експертизи № 09/1150-С/2019 від 06.06.2019 наступні тілесні ушкодження: забійні рани на голові та садна на голові, які виникли від дії тупих твердих предметів, характерні особливості яких на тілі потерпілої не відобразилися, та могли бути отриманні не пізніше строку звернення потерпілої до лікувальної установи. По ступеню тяжкості забійні рани на голові - це ЛЕГКІ тілесні пошкодження, які викликали короткочасний розлад здоров`я тривалістю більше 6-ти днів, але не більше трьох тижнів (21 дня) (відповідно до п. п. 2.3.1. «а» Наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень), а садна відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (відповідно до п. п. 2.3.2 «б», п.2.3.5 Наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю та підтвердив обставини час, місце, механізм вчинення ним кримінального проступку, як зазначено вище у вироку суду. При цьому зазначив, про те, що розумів, що скоював злочин, та щиро розкаявся у його вчинені, причину скоєння ним кримінального проступку пояснив як необдуману поведінку, та дійсно шкодує за вчинення кримінального правопорушення. Йому стидно. Цивільний позов потерпілої визнав в повному обсязі.

Потерпіла по справі ОСОБА_5 звернулась до суду із письмовою заявою, в якій прохала розгляд справи провести за її відсутністю.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 , у скоєні ним кримінального проступку, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком. Більш того, обвинувачений раніше судимий за скоєння умисних корисливих злочинів. На теперішній час ОСОБА_4 відбуває покарання в місцях позбавлення волі за вироком Московського районного суду м. Харкова від 14.06.2019 за ч.3 ст.185, ч.3 ст. 357, ст.70, ст.72 КК України у виді 3 років позбавлення волі. Обвинувачений офіційно не працевлаштований, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має місце реєстрації та постійно місце мешкання.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує його щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до ст.66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставин, що обтяжують покарання останнього, які передбачені ст. 67 КК України, судом не визнано.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009, звернута увага судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

З урахуванням викладеного, та враховуючи наявність пом`якшуючої обставини, даних про особу винного, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді обмеження волі, в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії.

Оскільки ОСОБА_4 судимий вироком Московського районного суду м. Харкова від 14.06.2019 за ч.3 ст.185, ч.3 ст. 357, ст.70, ст.72 КК України у виді 3 років позбавлення волі, то суд за сукупності злочинів, призначає остаточне покарання ОСОБА_4 з урахуванням вимог ч.4 ст.70, ст.72 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 5 ст.72 КК України, суд зараховує у строк відбуття покарання час відбування покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 14.06.2019 за ч.3 ст.185, ч.3 ст. 357, ст.70, ст.72 КК України.

На підставі вироку Московського районного суду м. Харкова від 14.06.2019 стосовно ОСОБА_4 залишений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор», строк відбування покарання обчислено з дня фактичного його затримання, тобто з 23.05.2019, за яким на теперішній час, ОСОБА_4 відбуває покарання в місцях позбавлення волі.

Клопотань щодо обрання стосовно обвинуваченого запобіжного заходу до суду не надходило, тому суд не вважає недоцільним обирати стосовно ОСОБА_4 міру запобіжного заходу.

Строк відбування призначеного покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 23.05.2019.

Потерпілою по справі ОСОБА_5 заявлений цивільний позов, в якому остання прохає стягнути з ОСОБА_4 на свою користь спричинену їй матеріальну шкоду у розмірі 3000 гривень.

У відповідності до вимог ч.1 ст.1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що цивільний позов потерпілої підлягає задоволенню у повному обсязі.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді 1(одного) року обмеження волі.

Згідно ч.4 ст.70, ст.72 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, призначеного за цим вироком у виді обмеження волі, та призначеним за вироком Московського районного суду м. Харкова від 14.06.2019 за ч.3 ст.185, ч.3 ст. 357, ст.70, ст.72 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 , на підставі ч. 5 ст.72 КК України, обчислювати з моменту фактичного затримання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 14.06.2019 за ч.3 ст.185, ч.3 ст. 357, ст.70, ст.72 КК України, з 23.05.2019.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 , час відбування покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 14.06.2019 за ч.3 ст.185, ч.3 ст. 357, ст.70, ст.72 КК України, та час перебування його, як особи, яка відбуває покарання, в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження за ст.ч.2 ст.125 КК України в Московському районному суді м. Харкова з моменту залишення його в Державній установі « Харківській слідчий ізолятор» до набрання законної сили цим вироком.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 , в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди суму у розмірі 3000 ( три тисячі) гривень.

Речові докази по справі: диск білого кольору з відеозаписами з камер відеоспостереження, який залучений до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_4 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_4 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1