Справа № 456/5336/20
Провадження № 1-кп/456/282/2021
ВИРОК

іменем України

18 березня 2021 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Стрий кримінальне провадження № 0000252 від 24.11.2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, інваліда ІІІ групи, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18.11.2020р. за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим терміном 1 один рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 22.11.2020р. близько 17.20 год., перебуваючи в приміщенні торгового залу магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», що в м. Стрий, по вул. Шевченка, 91 Львівської області, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігав, умисно, таємно, повторно викрав зі стелажу чотири плитки шоколаду «Мілка» лісовий горіх, вагою 300 гр., вартістю 77,98 грн. без ПДВ за 1 шт., тим самим спричинивши потерпілій стороні ТзОВ ТВК «Львівхолод» матеріальної шкоди на загальну суму 311,92 грн. без ПДВ.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, погоджується з обставинами, оголошеними прокурором з обвинувального акта. Додатково пояснив, що в той день, після обіду зайшов в магазину «Рукавичка», що на вул. Шевченка в м. Стрий, де скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігав, викрав зі стелажу чотири плитки шоколаду «Мілка», які поставив собі під куртку та вийшов повз касу не розрахувавшись за товар. Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо його не карати.
Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим фактичних обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності його позиції, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд приходить до висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого та дослідженням даних у справі, що характеризують його особу.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину доведеною повністю і вважає, що його дії, вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Визначаючи міру покарання обвинуваченому по даній справі суду слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових правопорушень як ним, так і іншими особами.

Також, при призначенні покарання особі, яка вчинила кримінальне правопорушення суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересом потерпілого, щодо міри покарання та правом обвинуваченого на справедливе покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини правопорушення, його наслідки, ступінь його тяжкості, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_4 по справі не встановлено.

Помякшуючими відповідальність обставинами суд визнає те, що ОСОБА_4 , щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Враховується, що обвинувачений вчинив нетяжкий злочини, не вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризуються по місцю проживання, має молодий вік, потерпіла сторона при призначенні покарання покладаються на думку суду.

При цьому слід зазначити, що відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року (зі змінами) «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. В такому випадку суд повинен визначити вид і розмір основного і додаткового покарань за знову вчинений злочин (злочини), а потім повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст. 71 КК України.

При цьому, згідно п.4 вказаної статті остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно призначене шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним в максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 новий злочин вчинив 22.11.2020 року - тобто злочин вчинено після проголошення вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18.11.2020 року згідно якого ОСОБА_4 призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі на підставі ст 75 КК звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням, іспитовий строк один рік, але до набрання цим вироком законної сили.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_4 вчинив новий злочин до відбуття покарання за попереднім вироком, тому відповідно до вимог ст.71 КК України, до покарання, призначеного за новим вироком, повинна бути приєднана невідбута частина покарання за попереднім вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18.11.2020 року.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів можливе лише шляхом застосування до нього покарання у вигляді позбавлення волі, яке буде для нього необхідне та достатнє.

Питання речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18.11.2020 року та визначитиОСОБА_4 остаточне покарання 3 (три) роки один місяць позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Речові докази: відеозапис з камер спостереження з магазину «Рукавичка», що в м. Стрий по вул. Шевченка, 91, що містяться на DVD диску, які долучені до матеріалів справи залишити при справі; чоловічу куртку, чорного кольору, яка повернута ОСОБА_4 залишити в обвинуваченого.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя ОСОБА_1