Провадження №1-кс/127/4774/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2021 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 від 09 червня 2016 року про закриття кримінального провадження №0000071 від 20.03.2015 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області, в порядку ст. 303 КПК України, зі скаргою на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 від 09 червня 2016 року про закриття кримінального провадження №0000071 від 20.03.2015 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. В обгрунтування доводів скарги адвокат ОСОБА_3 зазначив, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, відносно працівників Жмеринського РВ УМВС України у Вінницькій області, Летичівського та Деражнянського РВ УМВС України у Хмельницькій області, які 17 березня 2015 року незаконно викрали з будинку за адресою: АДРЕСА_1 , його довірителя ОСОБА_4 та примусово, без складання відповідних процесуальних документів, незаконно утримували спочатку в приміщенні Жмеринського РВ, а надалі в будинку на території Літинського району та Деражнянського РВ УМВС України у Хмельницькій області. Під час незаконного утримання ОСОБА_4 працівники зазначених підрозділів міліції (на даний час поліції) спричинили йому тілесні ушкодження. За результатами досудового розслідування, 09 червня 2016 року старший слідчий СВ Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_5 виніс постанову про закриття даного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Скаржник вважає, що постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, оскільки винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню з наступних підстав. Кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю в діях працівників зазначених вище підрозділів міліції складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. Однак, слідчий не провів усі необхідні слідчі дії, направлені на перевірку викладених у заяві та протоколі допиту потерпілого ОСОБА_4 фактів, зокрема перевірки факту доставлення його до Жмеринського РВ, де він незаконно утримувався протягом декількох годин. У постанові немає жодного посилання на перевірку облікових документів Жмеринського РВ щодо реєстрації осіб, які доставлені в райвідділ. Допитані працівники Жмеринського РВ є зацікавленими особами, які причетні до незаконного затримання ОСОБА_4 і подальшого його утримання та спричинення тілесних ушкоджень. Також слідчий не встановив особу та не допитав оперативного чергового Жмеринського РВ, який чергував у відділі міліції на той час, тобто 17 березня 2015 року, і з яким спілкувалися мати ОСОБА_4 та її односельчанин ОСОБА_6 , який привіз її до Жмеринського РВ після повідомлення сусідів про затримання її сина. З його слів ОСОБА_4 повезли в Деражнянський РВ УМВС України у Хмельницькій області. Незважаючи на те, що в журналі доставлених в Деражнянський РВ осіб в наявності є інформація про перебування ОСОБА_4 саме 18 березня 2015 року, слідчий у своїй постанові безпідставно, грунтуючись на припущенні, зробив висновок про те, що він сам туди прийшов з ОСОБА_7 і тому претензій до працівників цього підрозділу міліції не має. Це ж сталося тому, що, будучи примусово доставленим в райвідділ міліції під впливом застосованих до нього тортур, ОСОБА_4 просто вимушений був примусово зробити такий запис, інакше його би знову відвезли в будинок, де до цього незаконно утримували та катували. Слідчий чомусь не перевірив обставини, за яких ОСОБА_8 був незаконно затриманий, зокрема те, що у нього з кишень забрали відразу ж мобільний телефон та кошти і добратися в м. Деражню він самостійно не мав змоги. Слідчий не звернув уваги на копію повідомлення слідчого Жмеринського РВ про реєстрацію в ЄРДР відомостей про безвісти зниклого ОСОБА_4 за заявою його матері відразу після викрадення його працівниками міліці. Слідчий не вжив заходів для встановлення транспортних засобів, на які вказував ОСОБА_4 і на яких його доставляли в Жмеринський РВ, а надалі транспортували до будинку, де незаконно утримували до 18 березня 2015 року та катували, після чого ввечері доставили в Деражнянський РВ. Слідчий також не вжив заходів для встановлення винних у злочині посадових осіб підрозділів міліції і лише обмежився допитом окремих з них, які нічого звісно ж не бачили і не знають, так як є прямо зацікавленими, щоб їхня та їхніх коллег причетність до кримінального правопорушення не була встановлена.

Доказом спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень та утримування в наручниках є висновок СМЕ №377 від 20.03.2015, в якому перелічені тілесні ушкодження в області носа, обох передпліч та в ділянках променево-зап`ясних суглобів та його послідовні та логічні показання, а також показання свідків його викрадення.

Крім того, важливим доказом спричинення тілесних ушкоджень, а саме травми носа, підтверджується протоколом про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії від 17 березня 2015 року, складеним оперуповноваженим СКР Жмеринського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_9 , який разом з першим заступником начальника Деражнянського РВ ОСОБА_10 вилучив бинт із зразками крові ОСОБА_4 для проведення молекулярно-генетичної експертизи. А дія ця сталася на території Летичівського району, де в будинку два дні незаконно утримувався ОСОБА_4 і де його впродовж цього часу катували. Окремо слід звернути увагу на те, що у висновку судово-медичної експертизи №377 від 20.03.2015 не виключається можливість спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень за вказаних ним обставин. Слідчий жодним чином не спростував цього висновку експерта. Крім цього, ОСОБА_4 запам`ятав дорогу до будинку, де його незаконно утримували працівники Деражнянського РВ ГУНП у Хмельницькій області, і тому скаржник вважає, що у кримінальному провадженні необхідно провести слідчий експеримент за участю потерпілого, який тривалий час утримується під вартою в СІЗО м. Хмельницький. Посилання слідчого на те, що місце перебування ОСОБА_4 не встановлено (довідка ДВБ ВВБ) спростовується тим, що відносно нього Вінницьким міським судом Вінницької області обрано запобіжний захід утримання під вартою з 2015 року, про що добре відомо працівникам міліції та слідчому прокуратури на час прийняття постанови про закриття кримінального провадження. Копію постанови про закриття кримінального провадження скаржник отримав лише 15 квітня 2021 року у відповідь на свій запит від 07 квітня 2021 року, а тому відповідно до ст. 304 КПК України строк на оскарження цієї постанови ним не порушено. Враховуючи викладене, скаржник просить скасувати постанову старшого слідчого СВ прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 від 09 червня 2016 року про закриття кримінального провадження №0000071 від 20.03.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, матеріали кримінального провадження направити прокурору Вінницької обласної прокуратури для визначення підслідності кримінального правопорушення для подальшого продовження досудового розслідування.

В судовому засіданні скаржник адвокат ОСОБА_3 , пославшись на вищезазначені обставини, скаргу підтримав та просив вимоги скарги задоволити.
Старший слідчий СВ відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, його відсутність, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000071 від 20.03.2015, слідчий суддя вважає, що дана скарга обгрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.
Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед даного переліку є рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
В статті 284 КПК України наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких кримінальне провадження підлягає закриттю. Серед яких закриття кримінального провадження у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).
Постанова про закриття кримінального провадження є законною та обгрунтованою, коли: зі змісту оскаржуваної постанови слідчого вбачається, що прийняття зазначеної постанови у відповідності до ст.ст. 91-94 КПК України базувалось на підставі сукупності зібраних доказів, їх повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого дослідження, оцінці та аналізу доказів, під час здійснення яких слідчий обгрунтовано та вмотивовано прийшов до висновку про закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України; матеріали кримінального провадження свідчать про те, що слідчий у відповідності до вимог параграфу другого КПК України, ст. 92 КПК України, виконав покладені на нього вимоги закону про обов`язок доказування у кримінальному провадженню; слідчим були вжиті усі передбачені законом заходи для виконання вимог ст. 91 КПК України.
Судовим розглядом встановлено, що старшим слідчим СВ відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 розслідувалось кримінальне провадження №0000071 від 20.03.2015 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, за фактом перевищення службових повноважень співробітниками Жмеринського РВ УМВС України у Вінницькій області, Летичівського та Дережнянського РВ УМВС України у Хмельницькій області та незаконного затримання ОСОБА_4 та заподіяння йому тілесних ушкоджень з метою надання ним пізнавальних показів.

За результатами досудового розслідування вищезазначене кримінальне провадження, згідно з постановою старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 від 09 червня 2016 року, було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України із встановленням відсутності в діянні службових осіб Жмеринського РВ УМВС України у Вінницькій області та службових осіб Летичівського та Дережнянського РВ УМВС України у Хмельницькій області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.
Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.
За змістом ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
З досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий під час проведення досудового розслідування не вжив всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування.
Так, слідчий не провів усі необхідні слідчі дії, направлені на перевірку викладених у заяві та протоколі допиту потерпілого ОСОБА_4 фактів, зокрема перевірки факту доставлення його до Жмеринського РВ, де він незаконно утримувався протягом декількох годин; не перевірив облікові документи Жмеринського РВ щодо реєстрації осіб, які доставлені в райвідділ; не встановив особу та не допитав оперативного чергового Жмеринського РВ, який чергував у відділі міліції на той час, тобто 17 березня 2015 року, і з яким спілкувалися мати ОСОБА_4 та її односельчанин ОСОБА_6 , який привіз її до Жмеринського РВ після повідомлення сусідів про затримання її сина; не перевірив обставини, за яких ОСОБА_4 був незаконно затриманий, зокрема те, що у нього з кишень забрали відразу ж мобільний телефон та кошти і добратися в м. Деражню він самостійно не мав змоги.

Слідчий не звернув уваги на копію повідомлення слідчого Жмеринського РВ про реєстрацію в ЄРДР відомостей про безвісти зниклого ОСОБА_4 за заявою його матері відразу після викрадення його працівниками міліці; не вжив заходів для встановлення транспортних засобів, на які вказував ОСОБА_4 і на яких його доставляли в Жмеринський РВ, не встановив винних у злочині посадових осіб підрозділів міліції.

Доказом спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень та утримування його в наручниках є висновок СМЕ №377 від 20.03.2015, в якому перелічені тілесні ушкодження в області носа, обох передпліч та в ділянках променево-зап`ясних суглобів та його послідовні та логічні показання, а також показання свідків його викрадення. У висновку зазначено, що не виключається можливість спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень за вказаних ним обставин. Слідчий жодним чином не спростував цього висновку експерта.

Як зазначено в ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.
Зважаючи на викладене, слідчий суддя, виконуючи функцію судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування, вважає, що постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 від 09 червня 2016 року про закриття кримінального провадження №0000071 від 20.03.2015 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, слід скасувати, оскільки досудове слідство проведено поверхово, неповно, без усебічного дослідження обставин справи.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 93, 94, 110, 284, 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 задоволити.
Постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 від 09 червня 2016 року про закриття кримінального провадження №0000071 від 20.03.2015 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, скасувати.
Матеріали кримінального провадження №0000071 від 20.03.2015 направити до відділу прокуратури Вінницької області для визначення підслідності.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: