Справа № 344/5495/21
Провадження № 11-кп/4808/284/21
Категорія ст. 81 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Повзло
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду
в складі суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 травня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить перевірити рішення суду та умовно-достроково звільнити від відбування покарання.

Мотивує такі вимоги тим, що ухвала є необґрунтованою, її постановлено не на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами. Вказує, що суд не взяв до уваги, що він засуджений вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 07 травня 2021 року та вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2021 року, які постійно використовують остаточно призначене за сукупністю кримінальних правопорушень покарання, відбуте частково за вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 січня 2019 року, з застосуванням ст. 72 КК України. Посилається на ст. 19 КПК України про заборону двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне і те саме правопорушення, яка випливає з ст. 61 Конституції України, норми Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 травня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 січня 2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України.

Суд обґрунтував прийняте рішення тим, що засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі з 26 березня 2018 року по даний час, яке призначене йому вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 січня 2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України. Вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2021 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_6 призначено остаточне покарання шляхом часткового складання покарань за вказаним вироком та вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28січня 2019 року у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі. Крім того, вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 07 травня 2021 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді чотирьох років трьох місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_6 призначено остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням призначеним за вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 січня 2019 року - чотири роки шість місяців. Вказані вироки законної сили на час прийняття рішення не набрали. Суд взяв до уваги відомості з характеристики. Зокрема про те, що з 26 березня 2018 року засуджений ОСОБА_6 утримувався в ДУ «Чернівецька установа виконання покарань (№ 33)», де характеризувався посередньо. Допускав порушення встановлених правил поведінки узятих під варту, за що притягався до дисциплінарної відповідальності один раз правами начальника установи. Був заохочений правами начальника установи один раз. З 26 квітня 2018 року засуджений ОСОБА_6 утримувався в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)», де характеризувався посередньо. Допускав порушення встановлених правил поведінки узятих під варту, за що притягався до дисциплінарної відповідальності один раз правами начальника установи. Заохочення не оголошувались. У відношенні до персоналу тактовний. У взаємовідносинах з іншими засудженими та ув`язненими не конфліктний. Дотримується вимог санітарії та правил особистої гігієни, спальне місце підтримує в чистоті. Врахував те, що на даний час щодо ОСОБА_6 триває судовий розгляд по інших кримінальних провадженнях в судах. Суд вказав, що наведені засудженим обставини не можуть бути достатньою підставою для застосування ст. 81 КК України та свідчити про те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, не дають можливості дійти висновку про те, що останній, з урахуванням тяжкості, обставин та суспільної небезпеки вчинених злочинів, наслідків, які настали у зв`язку із їх вчиненням, на даний час став на шлях виправлення.

Під час апеляційного розгляду:

- засуджений ОСОБА_6 просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання за вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 січня 2019 року;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважає, що відсутні підстави для скасування ухвали суду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали клопотання, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

За змістом ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

ОСОБА_6 засуджений 28 січня 2019 року вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області за ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

08 квітня 2021 року ОСОБА_6 звернувся з клопотанням про умовно-дострокове звільнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Згідно з п. 2 ч. 3 цієї статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дослідив наявність або відсутність наведених у ст. 81 КК України умов, перевірив викладені у клопотанні обставини та врахував відомості, які вбачаються з доказів.

Згідно з характеристикою засудженого ОСОБА_6 від 20 квітня 2021 року, затвердженою начальником установи виконання покарань, останній з 26 березня 2018 року утримувався в ДУ «Чернівецька установа виконання покарань (№ 33)». За час тримання в ДУ «Чернівецька установа виконання покарань (№33)» характеризувався посередньо. Допускав порушення встановлених правил поведінки узятих під варту, за що притягався до дисциплінарної відповідальності один раз правами начальника установи. Був заохочений правами начальника установи один раз. З 26 квітня 2018 року засуджений ОСОБА_6 утримувався в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)». За час тримання в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» характеризувався посередньо. Допускав порушення встановлених правил поведінки узятих під варту, за що притягався до дисциплінарної відповідальності один раз правами начальника установи. Заохочення не оголошувались. У відношенні до персоналу тактовний. У взаємовідносинах з іншими засудженими та ув`язненими не конфліктний. Дотримується вимог санітарії та правил особистої гігієни, спальне місце підтримує в чистоті. Засуджений під час відбування покарання не перебував та не перебуває на профілактичних обліках.

Також, згідно з довідкою № 2/3/4-2208 від 17 травня 2021 року станом на 17 травня 2021 року засуджений ОСОБА_6 відбув 3 роки 1 місяць 21 день, невідбута частина - 1 рік 4 місяці 9 днів.

Вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2021 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_6 призначено остаточне покарання шляхом часткового складання покарань за вказаним вироком та вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 січня 2019 року у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі. Вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 07 травня 2021 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді чотирьох років трьох місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_6 призначено остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням призначеним за вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 січня 2019 року - чотири роки шість місяців. Відносно ОСОБА_6 триває судовий розгляд по інших кримінальних провадженнях.

Суд апеляційної інстанції, аналізуючи докази, погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність переконливих даних про те, що засуджений за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Під час розгляду клопотання не знайшло підтвердження, зокрема, те, що ОСОБА_6 бере участь у суспільно корисній праці, займається трудовою діяльністю, добросовісно виконує трудові обов`язки, поліпшує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, а також, що він бере активну участь у суспільному житті, сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, стримується від порушень режиму відбування покарання, дотримується правил внутрішнього розпорядку, беззаперечно виконує законні вказівки і розпорядження адміністрації, не порушує дисципліни.

Призначення покарання за іншими вироками з врахуванням вироку Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 січня 2019 року, не може бути підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за цим вироком.

Більш того, такі рішення не є предметом оцінки в межах розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, зазначаючи строк і порядок набрання законної сили даної ухвали та її оскарження, враховує правову позиції Верховного Суду України про те, що ухвали суду, постановлені щодо умовно-дострокового звільнення засуджених від відбування покарання, оскарженню в касаційному порядку не підлягають (постанова від 01 грудня 2016 року справа № 317/1520/16-к).

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, ст. 81 КК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 травня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4