Справа № 362/2030/21
Провадження № 1-кс/362/419/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2021 року слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в м.Василькові Київської області матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб слідчого відділення відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, -

в с т а н о в и в :

20.04.2021 р. до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб слідчого відділення відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області.

Скарга обґрунтована наступним.

19.03.2021 р. ОСОБА_3 подав заяву про вчинення кримінальних правопорушень до відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області. У даній заяві він повідомив про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , а саме, незаконне проникнення останніми до його будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та умисного пошкодження ними шляхом підпалу даного будинку.

19.03.2021 р. сказану заяву та матеріали додані до неї зареєстровано до журналу єдиного обліку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області за №3525.

29.03.2021 р. ним подано заяву до ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, з метою отримання завірених належним чином копій матеріалів та рішення Єдиного обліку №3525 від 19.03.2021 р.

14.04.2021 р. йому на пошту з ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшла відповідь та доповідна записка від 25.03.2021 р. без копій матеріалів Єдиного обліку №3525 від 19.03.2021 р. У даній відповіді та доповідній записці працівниками поліції зазначено, що матеріали вивчені органами слідства ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, та у зв`язку з відсутністю даних, які б указували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю з цим внести відповідну інформацію до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розгляд здійснювався згідно Закону України «Про звернення громадян».

У ході проведеної перевірки достатніх даних, які б слугували законними підставами для відкриття кримінального провадження, не отримано.

Також, зауважує, що відповідно до п. 2 ст. 18 ЗУ «Про звернення громадян», він має право ознайомитись з матеріалами перевірки в каб.№1, ВП №1 Обухівського РУП ГУПН в Київській області за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Покровська, 1, в робочі дні тижня з 10.00 до 17.00 год.

Крім того, у даній відповіді вказано, що у разі незгоди з прийнятим рішенням, відповідно до ст.ст. 15, 16 ЗУ «Про звернення громадян», він має право звернутися до відповідних органів, які здійснюють контроль і нагляд за дотриманням законодавства у цій сфері.

15.04.2021 р. він звернувся до вказаного відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, з метою ознайомлення та отримання завірених належним чином копій матеріалів Єдиного обліку №3525 від 19.03.2021 р., однак копії даних матеріалів йому не надано, лише дозволено з ними ознайомитись та сфотографувати їх на телефон.

Ознайомившись з матеріалами Єдиного обліку №3525 від 19.03.2021 р., установлено, що у них наявні тільки його заява про вчинення кримінальних правопорушень від 19.03.2021 р. та його пояснення від 19.03.2021 р., інші матеріали перевірки, які б вказували на відсутність кримінальних правопорушень відсутні.

Таким чином,15.04.2021 р. установлено, що слідчим СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, у порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, відомості про кримінальні правопорушення, які зазначені у його заяві від 19.03.2021 р. не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а лише внесені в журнал єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події під №3525.

Враховуючи викладене, вважає, що слідчими ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області перевірка по вказаній заяві про вчинення ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , кримінальних правопорушень, передбачених ст. 162 КК України (порушення недоторканості житла) та ст. 194 КК України (Умисне знищення або пошкодження майна) не проводилась, що вказує на бездіяльність слідчих, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто порушення вимог ст. 214 КПК України.

Зауважує, що у заяві від 19.03.2021 р. ним вказано про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , передбачених ст.ст. 162, 194 КК України, а саме незаконне проникнення їх до його будинку та його умисного пошкодження шляхом підпалу. Отже, вважає, що у діях ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , вбачається вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 162, 194 КК України.

Відповідно до статті 214 Кримінального процесуального кодексу України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Однак, всупереч вимогам статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, уповноваженими особами ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, у встановлений законом строк, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено не було.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.
Зокрема, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження.
Так, під час досудового провадження, відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України може бути оскаржено бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
За змістом ч.4 ст. 214 КПК слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Таким чином, ст.214 КПК встановлює імперативний обов`язок слідчого, прокурора прийняти та зареєструвати від особи заяву чи повідомлення про кримінальне правопорушення та внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Разом з тим, службовими особами ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, не було дотримано зазначених вимог закону, оскільки відомості до ЄРДР не внесені, а досудове розслідування не розпочате.
При цьому, зважаючи, що відповідно до кримінального процесуального законодавства України перевірка даних, які вказують на ознаки злочину, збір і процесуальне закріплення доказів винуватості чи невинуватості особи, можливі лише за умови внесення відповідних відомостей до ЄРДР та в процесі досудового розслідування по цьому кримінальному провадженню.
У зв`язку із викладеним, вважає, що службовими особами ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, не здійснені процесуальні дії, які вони зобов`язані були вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Таким чином, скаргу на бездіяльність, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру, досудових розслідувань, вважає обґрунтованою.
Відповідно до ч. 2 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР і яка для країни набрала чинності 11.09.1997 р., закріплено принцип доступу до правосуддя.
Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
Також Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод», Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (п.1) Україна визнала обов`язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.
У п. 33 Рішення ЄСПЛ у справі «Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands» від 27.10.1993 року та у п.З8 Рішення ЄСПЛ у справі «Ankel v. Switzerland» від 23.10.1996 року закріплено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.
У п. 134 Рішення ЄСПЛ «Генадій Науменко проти України», п. 168 рішення у справі «Айдин проти Туреччини», п. 75 «Афанасьев проти України», п. 207 рішення у справі «Ічаба проти Швейцарії» та багатьох інших рішеннях ЄСПЛ встановлено, що засіб правового захисту відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод («Право на ефективний засіб правового захисту») повинен бути ефективним на практиці, як і в теорії, у тому сенсі, що користуванню засобами захисту не повинно чинитися перешкод діями або бездіяльністю органів влади держави.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд даної скарги у його відсутності, скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Представник ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлялися належним чином.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Встановлено, що ОСОБА_3 подано заяву про вчинення кримінальних правопорушень до ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, про що свідчить вхідний №3525 від 19.03.2021 р. Проте, отримавши заяву ОСОБА_3 , поліція, в порушення вимог закону (ч. 1 ст. 214 КПК України), досі не внесла відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не надала витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, та здійснення досудового слідства даним органом не вчинялося.

У відповідності до ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Разом з тим ст. 214 КПК України передбачає прямий обов`язок слідчого (прокурора) протягом 24 годин на підставі заяви про вчинення кримінального правопорушення внести відомості до ЄРДР, при цьому проведення будь-яких перевірок, що свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення не передбачено.

Так, відповідно до узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» необхідність існування судового порядку оскарження аналізованого виду бездіяльності ґрунтується на закріпленні у ст. 214 КПК обов`язку слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Таким чином, на відміну від процесуального порядку реагування на заяви та повідомлення про злочин, який було встановлено в КПК 1960 року, згаданий обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Окрім КПК, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 р. №139, прийнятим на виконання вимог КПК.

Кожен, чиї права та свободи викладені у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, що діяли як офіційні особи (Рекомендація Rec (2004) 6 Комітету Міністрів Державам-членам СЕ, прийнята Комітетом Міністрів 12.05.2004 р.).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права, що визначено у рішенні ЄСПЛ «Chahal v. the UK», n. 145.

Крім того, у рішенні ЄСПЛ 13.12.2012 р. «Souza Ribeiro v. France» визначено, що особлива увага має приділятися забезпеченню оперативності вирішення питань, порушених при зверненні до засобу юридичного захисту, оскільки не виключено те, що надмірна тривалість такої процедури може позначитися на адекватності такого засобу.

Так, у заяві ОСОБА_3 від 19.03.2021 р. зазначено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень окремими особами, тобто вказані відомості, які є достатніми для внесення відповідних відомостей до ЄРДР, що відповідає положенням ч. 5 ст. 214 КПК України.

Проте, відомості за заявою ОСОБА_3 від 19.03.2021 р. про вчинення кримінальних правопорушень внесені до ЄРДР не було, тобто вимоги визначені ч. 1 ст. 214 КПК України не виконані, що суперечить положенням національного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про зобов`язання вчинити певну дію.

Таким чином, скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

З огляду за зазначене та керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб ВП №1 Обухівського РУП ГУНП України в Київській області вжити дії щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, на підставі заяви ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб слідчого відділення відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області (в порядку ст. 303 КПК України), тобто, на бездіяльність слідчого, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР від 19.03.2021 р. про кримінальні правопорушення, за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 162, 194 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1