печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника особи, яка звернулась зі скаргою адвоката: ОСОБА_3 , прокурора: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора другого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 від 22 лютого 2021 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000746 від 09.08.2019, -

В С Т А Н О В И В :

26.02.2021 до суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора другого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 від 22 лютого 2021 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000746 від 09.08.2019.
В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає, що згідно фабули кримінального провадження ОСОБА_5 фактично підозрюється у вчиненні шахрайських дій стосовно колишнього чоловіка ОСОБА_6 . Збираючи відомості про обставини та факти, що спростовують існування події злочину, фактично інкримінованого ОСОБА_5 , адвокати АО «Інтайтл» неодноразово зверталися до слідчого/прокурора у кримінальному провадженні з клопотаннями про проведення слідчих дій, у тому числі й допиту ОСОБА_7 ч.1 ст. 220 КПК України. Адже матеріали досудового розслідування ілюструють вибірковість сторони обвинувачення, яка у своїй процесуальній діяльності орієнтована виключно на зміст показань ОСОБА_6 . Допит останнього нині складає правову основу досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки означена слідча дія за його участі проводилася більше 4 (чотирьох) разів. Натомість ОСОБА_5 , на думку сторони захисту, свідомо відведено роль об`єкта кримінального провадження, в оцінках якої (якого) сторона обвинувачення безцеремонно використовує зухвалі та цинічні звинувачення в одурманенні свідомості колишнього чоловіка.
09.12.2019 р. адвокат ОСОБА_8 звернулася до Офісу Генерального прокурора із клопотанням в інтересах ОСОБА_5 про її допит в якості свідка з подальшим проведенням одночасного допиту з заявником у кримінальному провадженні, тобто ОСОБА_9 .
Бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні оскаржено адвокатом ОСОБА_5 до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва. За результатами розгляду скарги слідчим суддею Печерського районного суду 13.03.2020 постановлено ухвалу, якою зобов`язано компетентну особу Офісу Генерального прокурора, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000746 від 09.08.2019 р. розглянути клопотання ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_5 від 09.12.2019 р. вх. №27, у порядку ст. 220 КПК України.
Лише через рік, прокурор у кримінальному провадженні № 0000746 від 09.08.2019 прийняв процесуальне рішення, передбачене ст. ст. 110, 220 КПК України, у формі постанови про відмову в задоволенні клопотання від 09.12.2019 вх. №27 про допит ОСОБА_5 .
Сторона захисту не погоджується із постановою слідчог, зазначивши, що процесуальне рішення прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій є незаконним і підлягає скасуванню в порядку п.7 ч. 1 ст. 303, ст. 307 КПК України з огляду на таке.
Згідно фабули кримінального провадження ОСОБА_5 примушувала колишнього чоловіка споживати лікарські засоби, що фатально позначилися на його психічному здоров`ї на стадії поділу спільної сумісної власності. Демонструючи гендерну солідарність з «ошуканим» та «одурманеним» чоловіком, слідчий (прокурор) авансом встановили неправосудність судових рішень Святошинського районного суду, якими вирішено питання поділу майна.
Водночас до категорії дефектних плодів «отруєної свідомості» ОСОБА_6 стороною обвинувачення віднесені декілька нотаріальних правочинів, укладених «недієздатним» ОСОБА_6 із членами сім`ї колишньою дружиною ОСОБА_5 , колишнім тестем ОСОБА_10 тощо. Отже, якщо всерйоз сприймати версію сторони обвинувачення, то травмована свідомість і матеріальні надбання ОСОБА_6 стала об`єктом посягання не лише зі сторони його колишньої дружини, але й таких правових інституцій сучасності, як суд, нотаріуси та адвокати. Ще одним пікантним штрихом у цьому кримінальному провадженні стало введення до складу співучасників і дітей (доньки) потерпілого ОСОБА_6 . До речі, потерпілий внаслідок зловмисного хіміко-фармацевтичного впливу на свідомість і, мабуть на совість, самоусунувся від тягаря турбот по утриманню та вихованню власних дітей.
Представник особи, в інтересах якої подано скаргу адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав, посилаючись на викладені в ній доводи. Просив скаргу задовольнити в повному обсязі. Зазначивши, що оскаржувана постанова про відмову в задоволенні клопотання безпосередньо суперечить закону, а тому просив оскаржувану постанову скасувати в повному обсязі.
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, просив відмовити, зазначивши, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою.
Вивчивши скаргу, заслухавши позицію представника особи, в інтересах якої подано скаргу, заперечееня прокурора, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000746 від 09.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
09.12.2019 р. адвокат ОСОБА_8 звернулася до Офісу Генерального прокурора із клопотанням в інтересах ОСОБА_5 про її допит в якості свідка з подальшим проведенням одночасного допиту із заявником у кримінальному провадженні, тобто ОСОБА_9 .
Бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні оскаржено адвокатом ОСОБА_5 до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва. За результатами розгляду скарги слідчим суддею Печерського районного суду 13.03.2020 постановлено ухвалу, якою зобов`язано компетентну особу Офісу Генерального прокурора, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000746 від 09.08.2019 р. розглянути клопотання ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_5 від 09.12.2019 р. вх. №27, у порядку ст. 220 КПК України.
Прокурором у кримінальному провадженні № 0000746 від 09.08.2019 прийняв процесуальне рішення, передбачене ст. ст. 110, 220 КПК України, у формі постанови про відмову в задоволенні клопотання від 09.12.2019 вх. №27 про допит ОСОБА_5 .
За змістом п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 3 КПК України, сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Зміст процесуального рішення слідчого у формі постанови в кожному випадку повинен відповідати вимогам ст. 110 КПК України.
Разом з тим, у клопотанні адвоката ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_5 наведено конкретне обґрунтування для допиту ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000746 від 09.08.2019 року в процесуальному статусі свідка, що підтверджується належними доказами.
Аналізуючи викладене, слідчий суддя вважає, що скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора другого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 від 22 лютого 2021 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000746 від 09.08.2019, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 110, 220, 221, 303, 305, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора другого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 від 22 лютого 2021 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000746 від 09.08.2019 задовольнити.
Скасувати постанову прокурора другого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 від 22 лютого 2021 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000746 від 09.08.2019.
Зобов`язати прокурора другого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , або іншу уповноважену особу, що здійснює процесуальне керівництва у криміналньому провадженні № 0000746 від 09.08.2019 провести допит ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000746 від 09.08.2019 року в процесуальному статусі свідка.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1