У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у закритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, що міститься в апеляційній скарзі, про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 03 березня 2021 року у кримінальному провадженні № 120 201 000 400 029 30 від 30 квітня 2020 року стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.03.2021 задоволено клопотання захисника ОСОБА_8 та обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 120 201 000 400 029 30 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України, повернутий прокурору для усунення недоліків та виконання вимог кримінального процесуального кодексу України.

Клопотання захисника ОСОБА_8 про закриття кримінального провадженні залишено без задоволення на даній стадії.

Клопотання захисника ОСОБА_8 про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України - залишити без задоволення.

Запобіжний захід застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою у Державній установі Київському слідчому ізоляторі Міністерства юстиції змінено на цілодобовий домашній арешт з покладенням певних обов?зяків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції вказав, що органом досудового розслідування в обвинувальному акті місце проживання потерпілої є недостовірним, що не відповідає положенням п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, які, у свою чергу позбавляє суд можливості у передбачені законом спосіб та порядку належним чином повідомити потерпілу ОСОБА_9 про дату, час та місце розгляду підготовчого судового засідання з роз`ясненням їй відповідних прав, у тому числі положень ст. 477 КПК України, які визначають поняття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, яке може бути розпочатим лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, зазначених у п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, а також право потерпілого підтримувати обвинувачення або ж відмовитись від обвинувачення у формі приватного обвинувачення.

Не погоджуючись з ухвалою суду від 03.03.2021 у провадженні стосовно ОСОБА_6 , прокурор 02.04.2021 подав апеляційну скаргу, в якій, крім іншого, заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали, при цьому зазначивши, що доповнення до апеляційної скарги з мотивувальною частиною буде внесено після отримання повного тексту ухвали, не вказавши при цьому на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення прокурора про задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, який пропущений з поважних причин, з наведенням мотивів такого пропуску, пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання про поновлення строку на оскарження ухвали суду за відсутності підстав для його поновлення, дослідивши матеріали провадження в цій частині, слід дійти наступних висновків.

Виходячи з положень п. 3 ч. 1 ст. 392 та ч. 4 ст. 314 КПК України, ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 03.03.2021 про повернення обвинувального акта може бути оскаржена і прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 393 КПК України з урахуванням приписів ч. 4 ст. 36 КПК України, має право на подачу апеляційної скарги.

Як указують положення п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення обвинувального акта може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, даних норм кримінального процесуального закону не дотримався.

Так, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.03.2021, зокрема прийнято рішення про повернення обвинувального акта прокурору (а.п. 156-157, 159-164).

Прокурор ОСОБА_5 , який брав участь у підготовчому судовому засіданні, не погоджуючись з ухвалою суду від 03.03.2021 у провадженні стосовно ОСОБА_6 , 02.04.2021 подав апеляційну скаргу, в якій, крім іншого, заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали.

Водночас, як видно зі змісту апеляційної скарги, прокурор першочергово поставивши питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження ухвали від 03.03.2021, про причини поважності пропуску цього строку не вказав і будь-яких підстав для поновлення цього строку в апеляційній скарзі не привів, чим фактично позбавив суд апеляційної інстанції, який діє в межах ч. 1 ст. 404 КПК України, тобто переглядає судове рішення в межах доводів, що викладені в апеляційній скарзі, у строк, визначений ст. 398 КПК України, - протягом трьох днів не зміг перевірити апеляційну скаргу на її відповідність вимогам ст. 396 КПК України з моменту отримання матеріалів кримінального провадження з апеляційною скаргою - 14.04.2021, як і станом на 20.05.2021.

А тому, за відсутності мотивів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали, в задоволенні клопотання прокурора про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 03.03.2021 стосовно ОСОБА_6 слід відмовити.

На правильність даних висновків не може вплинути доводи прокурора ОСОБА_7 , який бере участь в апеляційному провадженні, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції про те, що:

- 03.03.2021 було проголошено короткий текст ухвали, що само по собі вказує, що про прийняте рішення прокурору було відомо, як і те, що повний текст ухвали буде проголошено 09.03.2021 о 17 год. 00 хв.;

- повний текст судового рішення, всупереч ст. 376 КПК України, виготовлено поза межами 5-ти денного строку, - що нічим не підтверджується, ще і за тим, що, як вказав сам прокурор, судове рішення оприлюднено у Єдиному реєстрі судових рішень -15.04.2021, з його реєстрацією 13.04.2021, хоча нормами кримінального процесуального закону дата початку відліку строку на апеляційне оскарження не пов?язана з подією оголошення повного тексту судового рішення чи його реєстрацією та оприлюдненням у Реєстрі, чи не отриманням прокурором копії ухвали, що використав свої права учасника провадження у такий спосіб, не вчиняючи спроб для отримання копії ухвали, оскільки даних про це матеріали провадження не містять;

- чи направлення первинної апеляційної скарги у строк на апеляційне оскарження, оскільки прокурор даних про цю обставину суду апеляційної інстанції не надав, такий висновок не можна зробити і з супровідного листа Київського апеляційного суду від 22.03.2021 про повернення апеляційної скарги прокурору, який до того ж подав апеляційну скаргу з порушенням порядку, визначеному п. 1 ч. 1 ст. 395 КПК України.

За будь-яких обставин подання апеляційної скарги на ухвалу про повернення обвинувального акта прокурору від 03.03.2021 прокурором лише 02.04.2021, без вмотивування як клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, так і самої апеляційної скарги, з зазначенням тільки того, що вона вноситься у зв?язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, як і розгляд доводів поважності причин пропуску строку, що виказані прокурором у суді апеляційної інстанції, без їх заявлення прокурором при подачі відповідного клопотання, що міститься в апеляційній скарзі на ухвалу суду першої інстанції, на переконання колегії суддів - є неприпустимим.

За вказаним, апеляційна скарга на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, підлягає поверненню прокурору з її надсиланням, особі яка її подала, з усіма доданими до неї матеріалами на виконання приписів ч. 5 ст. 399 КПК України.

Керуючись ст.ст. 398, 399 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, що міститься в апеляційній скарзі, про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 03 березня 2021 року у кримінальному провадженні № 120 201 000 400 029 30 від 30 квітня 2020 року стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду з доданими до неї матеріалами надіслати прокурору.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3