Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
25 травня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

За участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ Городищенська ВК № 96 апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 11 лютого 2021 року за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 11.02.2021 року засудженому ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання, з розрахунку - день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 05.10.2016 року по 08.10.2018 року.

Оскаржуване рішення мотивоване тим, що засудженому ОСОБА_5 за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 листопада 2015 року ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 11 лютого 2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з часу його затримання до набрання вироку законної сили із розрахунку - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а строк перебування засудженого під вартою в ДУ Київський слідчий ізолятор на час розгляду кримінального провадження касаційною інстанцією, згідно норм ч. 5 ст. 72 КК України, не підлягає такому перерахунку.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , покликаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, просить зарахувати в строк відбуття покарання строк його перебування в ДУ Київський слідчий ізолятор, починаючи з 05 жовтня 2016 року по 08 жовтня 2018 року, з розрахунку - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, який вважає попереднім ув`язненням.

В обгрунтування своїх вимог доводить, що у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження, а відтак, на її думку, виходячи з термінології, яка використовувалася в ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції ЗУ Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання від 26.11.2015 року № 838-VIII), а саме особа, яка відбуває покарання означає, що законодавець передбачив включення до строку попереднього ув`язнення строк перебування особи, вирок відносно якої не набрав законної сили, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника-адвоката ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_5 на підтримання поданої апеляційної скарги, прокурора, яка вважає ухвалу суду законною і просить залишити її без змін, перевіривши матеріали судового провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Згідно Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, яким внесено зміни в ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України „Про попереднє ув`язнення № 4652 від 13.04.2012 року, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого ( підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Тобто, у розумінні ст. 1 зазначеного Закону, попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

З матеріалів судового провадження слідує, що ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ Городищенська ВК № 96 за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 листопада 2015 року, яким його засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до 12-ти років позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислюється з моменту затримання 04.02.2015 року.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області від 11.02.2016 року вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25.11.2015 року щодо ОСОБА_5 залишено без змін, з чим погодився і Верховний Суд. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 зараховано в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту його фактичного затримання 04.02.2015 року по день набрання вироком законної сили 11.02.2016 року із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Тобто, засудженому ОСОБА_5 в межах одного кримінального провадження, за яким він, згідно вироку від 25 листопада 2015 року, котрий набрав законної сили, на даний час відбуває покарання в ДУ Городищенська ВК № 96, зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення, згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України.
Твердження захисника щодо необхідності зарахування в строк відбуття покарання і періоду перебування під вартою в ДУ Київський слідчий ізолятор з 05.10.2016 року включно до 08.10.2018 року після набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, не заслуговують на увагу,оскільки після набрання вироком законної сили ( з 11 лютого 2016 року) ОСОБА_5 вважається таким, що відбуває покарання, з чим погодилася апелянт і сам засуджений, а тому на нього не поширюється дія положень ч. 5 ст. 72 КК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 11 лютого 2021 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
(підпис) (підпис) (підпис)

Суддя ОСОБА_1 26.05.2021 року