ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/260/21 Справа № 186/424/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , а також прокурора Першотравенського відділу Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на вирок Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2020 року у кримінальному провадженні № 0000504 щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середньо-технічна, не одружений, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуваючого, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України,
за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,

прокурора ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2020 року ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України та призначено покарання:
- за ч. 1 ст. 307 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 роки;
- за ч. 2 ст. 307 КК України - у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна.
Судом вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних судових витрат.
Цим вироком ОСОБА_6 визнано винними та засуджено за вчинення злочинів за таких обставин.
ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин з метою їх подальшого збуту, при невстановлених обставинах, незаконно придбав психотропну речовину «метамфетамін».
У подальшому, 25.09.2018 року ОСОБА_6 у вечірній час доби, перебуваючи в районі вулиці Шкільна в м. Першотравенську Дніпропетровської області, мав при собі у власній сумці розфасовані сліп-пакети з психотропною речовиною «метамфетамін», які він зберігав при собі з метою їх подальшого незаконного збуту.
25.09.2018 року приблизно о 21 годині 10 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись за будинком № 29 по вул. Шкільна в м. Першотравенську Дніпропетровської області був зупинений працівниками Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, після чого в присутності двох понятих працівниками поліції був проведений огляд особистих речей ОСОБА_6 , в ході якого він з власної сумки добровільно видав тринадцять сліп-пакетів з розфасованою приблизно в однаковій кількості психотропною речовиною «метамфетамін», які він зберігав при собі з метою їх подальшого збуту, та які в присутності двох понятих були вилучені у ОСОБА_6 .
Порошкоподібні речовини, вилучені у ОСОБА_6 масами 0,0209 г, 0,0231 г, 0,0252 г, 0,0205 г, 0,0258 г, 0,0197 г, 0,0160 г, 0,0214 г, 0,0209 г, 0,0264 г, 0,0279 г, 0,0197 г, 0,0220 г, містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Маса метамфетаміну становить відповідно 0,0161 г, 0,0167 г, 0,0184 г, 0,0153 г, 0,0198 г, 0,0144 г, 0,0093 г, 0,0159 г, 0,0158 г, 0,0199 г, 0,0209 г, 0,0147 г, 0,0159 г.
Крім цього, ОСОБА_6 маючи злочинний умисел на повторне незаконне придбання та зберігання психотропних речовин з метою їх подальшого збуту, при невстановлених обставинах, повторно незаконно придбав психотропну речовину «метамфетамін».
27.01.2019 року приблизно в 00 годин 05 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в районі вулиці Пушкіна в м. Першотравенську Дніпропетровської області, мав при собі у власній сумці розфасовані сліп-пакети з психотропною речовиною «метамфетамін», які він повторно зберігав при собі з метою їх подальшого незаконного збуту.
27.01.2019 року приблизно у 00 годин 05 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись поряд з будинком № 11 по вул. Пушкіна в м. Першотравенську Дніпропетровської області, був зупинений працівниками поліції Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, після чого в присутності двох понятих працівниками поліції був проведений огляд особистих речей ОСОБА_6 , в ході якого він з власної сумки добровільно видав вісім сліп-пакетів з розфасованою приблизно в однаковій кількості психотропною речовиною «метамфетамін», які він повторно зберігав при собі з метою їх подальшого збуту, та які в присутності двох понятих були вилучені у ОСОБА_6 .
Порошкоподібні речовини, вилучені у ОСОБА_6 , масами 0,0400 г, 0,0874 г, 0,0888 г, 0,0866 г, 0,0743 г, 0,0636 г, 0,0784 г, 0,0656 г, містять психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Маса метамфетаміну відповідно складає 0,0263 г, 0,0591 г, 0,0601 г, 0,0602 г, 0,0480 г, 0,0426 г, 0,0574 г, 0,0421 г.
В апеляціях:
- захисник просить вирок суду змінити:
- в частині визнання ОСОБА_6 винним за ч. 1 ст. 307 КК України, вирок суду скасувати та кримінальне провадження в цій частині закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 184 КК України;
- в частині визнання ОСОБА_6 винним за ч. 2 ст. 307 КК України, вирок суду змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_6 з ч. 3 ст. 307 КК України на ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання в межах санкції цієї статті.
В обґрунтування вказує, що судом не надано жодної оцінки тому, що відомості до ЄРДР про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, були внесені 26 вересня 2018 року, о 00:22:29, тобто після проведення такої процесуальної дії, як складання протоколу огляду речей, який був складений 25 вересня 2018 року, о 21:23 годині, що є порушенням ч. 3 ст. 214 КПК України.
Зміст показів свідків, на які посилається суд, не відповідають тим показам, які ці свідки надавали безпосередньо під час судового провадження.
Зазначає, що жоден зі свідків, які були понятими по обох епізодах, зазначили в суді, що вони не бачили звідки ОСОБА_6 дістає поліетиленові, а поняті по першому епізоду від 25 вересня 2018 року, взагалі зазначили, що коли вони підійшли, на землі вже лежали пакетики з невідомою речовиною. Таким чином, захисник вважає, що суд спотворив покази свідків та порушив принци неупередженості.
Також вважає необґрунтованими висновки суду щодо показань обвинуваченого, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази вживання останнім психотропних речовин, в тому числі метамфетаміну, як і даних про те, що ОСОБА_6 раніше притягувався до відповідальності за дії, пов`язані з вживанням психотропних речовин.
Вказує, що за епізодом від 25 вересня 2018 року, по якому поняті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не підтвердили факту вилучення у ОСОБА_6 тринадцяти сліп-пакетів, враховуючи, що протокол огляду речей, як слідча дія, був складений в порушення ч.3 ст. 214 КПК України до внесення відомостей в ЄРДР, суд першої інстанції не визнав дані покази недопустимим і замість виправдувального вироку, постановив обвинувальний.
Крім того, згідно обвинувального акту, за епізодом від 25 вересня 2018 року, ОСОБА_6 було зупинено у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення. Проте, постанови про накладення штрафу за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, немає, що, на його думку, свідчить про провокацію злочину з боку працівників поліції.
- прокурор просить вирок суду змінити, зазначивши в мотивувальній частині вироку про відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого.
В обґрунтування вказує, що призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховано обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Однак ні під час досудового розслідування, ні в ході судового провадження, обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_6 - встановлено не було.
Заслухавши: обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту та просили її задовольнити, проти задоволення апеляції прокурора заперечували; прокурора, яка підтримала апеляцію сторони обвинувачення, проти задоволення апеляційної скарги захисника заперечувала, перевіривши та частково дослідивши докази матеріалів справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України, в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції перевіряється в межах апеляційних скарг.
Доводи в апеляції захисника щодо неправильної кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ст. 307 КК Українки з посиланням на недоведеність в його діях щодо незаконного придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, є слушними з огляду на таке.
Так, за вимогами ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судове рішення, відповідно до ст. 370 КПК, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При визначенні кваліфікації дій обвинуваченого суд першої інстанції вказаних вимог не дотримався в повному обсязі.

Згідно вироку, суд першої інстанції кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.1 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин; та за ч.2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, вчинене повторно.
Проте суд у вироку не навів досить переконливих мотивів і доказів в підтвердження доведеності умислу обвинуваченого на придбання, зберігання психотропних речовин саме з метою їх збуту.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про злочини в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», вказано, що про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так і інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що саме особа наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє їх, тощо. При цьому слід мати на увазі, що відповідальність за збут таких засобів і речовин настає незалежно від їх розміру.
Досліджуючи мету конкретної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 , тобто, досліджуючи обставини справи, що стосуються наявності чи відсутності мети збуту наркотичного засобу, суд повинен був враховувати зазначені обставини в їх сукупності.
Проте, суд у вироку обмежився лише наведенням змісту вказаних роз`яснень Пленуму Верховного суду України.
При цьому, висновок суду про наявність умислу в обвинуваченого ОСОБА_6 на збут психотропних речовин ґрунтується лише на тому, що обвинувачений на відеозапису, долученого до протоколу огляду від 29.09.2018 року повідомив, що психотропні речовини він не вживає, та відсутності перебування обвинуваченого на обліку в лікаря нарколога та доказів вживання ним метамфетаиміну, та данних, що він раніше притягувався до відповідальності за такі дії, у зв`язку з чим суд критично віднісся до доводів обвинуваченого, що він зберігав психотропні речовини для власного вживання.
Однак, такий висновок суду не можна вважати обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.
Так, захисником до апеляції долучені постанови Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 15 липня 2009 року ( справа №3-595/09 та від 23 грудня 2009 року ( справа №3-1172/09), які дослідженні і оглянуті апеляційним судом, та відповідно до яких обвинувачений ОСОБА_6 був визнаний винним у вчинення адміністративних правопорушень за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керування ним автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, згідно висновків протоколу медичного огляду для вживання психотропних речовин, що підтверджує ствердження обвинуваченого, що він придбав і зберігав психотропні речовини для власного вживання.
Заперечення прокурора в апеляційній інстанції з посиланням на те, що вказані постанови були прийняті майже десять років назад, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки це хоча і має місце проте об`єктивно не спростовує доводів обвинуваченого про вживання ним психотропних речовин на момент події.
Є неприйнятними і не переконливими також заперечення прокурора, що умисел обвинуваченого на збут психотропних речовин вказує наявність вилучених у нього кількості сліп пакетів, оскільки об`єктивно, ні їх кількість ні загальна вага не свідчить про явне перевищення потреби обвинуваченого у власному вживанні.
Посилання в заперечення прокурором на анонімного свідка ОСОБА_12 , який за його свідченнями неодноразово купував метамфетамін в обвинуваченого є неспроможним і безпідставним, оскільки суд першої інстанції покази анонімного свідка ОСОБА_12 визнав недопустимими доказами, з чим погоджується колегія суддів, так як такий висновок суду є належним чином обґрунтованим, вмотивованим і таким який повністю узгоджується з вимогами ст. 87 КПК України.
А отже, оскільки об`єктивно не доведено поза розумним сумнівом наявність умислу в обвинуваченого на збут психотропних речовин, висновок суду першої інстанції про правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 та ч.2 ст. 307 КК України, та доведеність придбання і зберігання обвинуваченим психотропних речовин саме з метою збуту є безпідставним, необґрунтованим і таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.
Таким чином, враховуючи наведені обставини є необхідним перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_6 з ч.1 та ч.2 ст. 307 КК України на ч.1 ст. 309 КК України, а саме, незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.
При цьому вирішуючи вказане питання, колегія суддів, керуючись вимогами ст. 5 КК України, яким передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, який пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі, визначає правову кваліфікацію скоєного злочину обвинуваченим ОСОБА_6 за ч.1 ст. 309 КК України в редакції Закону України від 22 листопада 2018 року за № 2617-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень, який набрав чинності з 01 липня 2020 року, оскільки цим законом внесено зміни до ст. 309 КК України, де з ч.2 ст. 309 КК України виключено кваліфікуюча ознака повторність, а тому два епізоди інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_6 придбання і зберігання психотропних речовин без мети збуту охоплюються єдиним складом злочину за ч.1 ст. 309 КК України.
Щодо доводів сторони захисту в апеляції на недоведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину за епізодом від 25.09.2018 року, посилаючись на недопустимість доказів, а саме протоколу огляду речей від 29.09.2018 року з підстав порушення порядку проведення цієї слідчої дії, яка була проведена до внесення відомостей в ЄРДР, і свідки- поняті в судовому засіданні підтвердили порушення закону під час проведення цієї дії, то такі доводи, колегія суддів вважає хибними, безпідставними і необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження з огляду на таке.
Так, досліджений в судовому засіданні апеляційної інстанції, протокол огляду від 25.09.2018 року ( а.с.113-115 т.1), хоча і є з допискою речей, однак, колегія суддів вважає це опискою, оскільки даний протокол є оглядом місця події за адресою: за будинком АДРЕСА_2 , у період з 21год. 10 хв. до 21 год. 23 хв., під час якого ОСОБА_6 добровільно видав у присутності двох понятих і спеціаліста 13 сліп-пакетів з кристалічною речовиною білого кольору, які належним чином були вилучені і упаковані в сейф- пакет, що підтверджується відеозаписом цього огляду ( а.с. 116 т.1).
Обставини викладені в цьому протоколі огляду місця події підтвердженні показами свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , наданих ними в суді першої інстанції, де вони підтвердили свої підписи в цьому протоколі і викладені в ньому обставини, суттєвих суперечностей між їх показами не має, що спростовує ствердження захисника в апеляції, що вказані свідки не підтвердили обставин, які зафіксовані в протоколі огляду місця події від 25.09.2018 року.
Даний протокол складений у відповідності до вимог ст. 237 КПК України, є належним і допустимим доказом.
Після проведення огляду негайно відомості про вчинення кримінального правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2018 року об 00:22:20, що відповідає і узгоджується з вимогами ч.3 ст. 214 КПК України, згідно якої, у невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду).
Згідно висновку експерта №1/8.6/3860 від 23.10.2018 року, порошкоподібні речовини, вилучені у ОСОБА_6 масами 0,0209 г, 0,0231 г, 0,0252 г, 0,0205 г, 0,0258 г, 0,0197 г, 0,0160 г, 0,0214 г, 0,0209 г, 0,0264 г, 0,0279 г, 0,0197 г, 0,0220 г, містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Маса метамфетаміну становить відповідно 0,0161 г, 0,0167 г, 0,0184 г, 0,0153 г, 0,0198 г, 0,0144 г, 0,0093 г, 0,0159 г, 0,0158 г, 0,0199 г, 0,0209 г, 0,0147 г, 0,0159 г.
Ствердження захисника в апеляції, що покази свідка ОСОБА_13 наданими ним у суді першої інстанції не відповідають наведеними у вироку його показами, є також безпідставними і такими, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і суб`єктивно інтерпретуються захисником.
Так, згідно дослідженого в судовому засіданні апеляційної інстанції, протоколу огляду місця події від 27.01.2019 року ( а.с.134-135т.1), складеного у відповідальності до вимог ст. 237 КПК України, та протоколу перегляду відеозапису від 28.01.2019, ОСОБА_6 добровільно видав у присутності двох понятих і спеціаліста 8 сліп-пакетів з порошкоподібною речовиною, які належним чином були вилучені і упаковані в сейф- пакет.
В судовому засіданні суду першої інстанції свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які були понятими при вказаному вище огляді і підтвердили обставини зазначені в цьому протоколі.
В апеляційній інстанції обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував обставин викладених в зазначеному вище протоколі огляду від 27.01.2019 року і підтвердив, що добровільно надані ним і вилучені у нього сліп пакети з психотропною речовиною метамфетамін він придбав та зберігав без мети збуту для власного вживання.
Згідно висновку експерта №1/8.6/567, порошкоподібні речовини, вилучені у ОСОБА_6 27.01.2019 року, масами 0,0400 г, 0,0874 г, 0,0888 г, 0,0866 г, 0,0743 г, 0,0636 г, 0,0784 г, 0,0656 г, містять психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Маса метамфетаміну відповідно складає 0,0263 г, 0,0591 г, 0,0601 г, 0,0602 г, 0,0480 г, 0,0426 г, 0,0574 г, 0,0421 г.
Таким чином, сукупність наведених доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку, поза розумним сумнівом підтверджують доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального проступку за ч.1 ст. 309 КК України ( в редакції закону № 2617- VII від 22.11.2018 року), а саме незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.
Стосовно апеляції прокурора щодо не визначення судом першої інстанції обставин пом`якшуючих покарання та обтяжуючих, то вони підлягають частковому задоволенню з інших підстав і іншим шляхом.

Так, вирішуючи питання визначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за вчинення ним цього кримінального правопорушення, колегія суддів, керуючись вимогами ст. 50, 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, позитивно характеризується по місцю проживання, не працює, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває. Обставин, які пом`якшують покарання чи обтяжують не встановлено.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. ст. 69,75 КК України, колегія суддів не вбачає.

За наведено, колегія суддів вважає доцільним визначити покарання обвинуваченому у виді обмеження волі строком на 1 рік і 10 місяців та зарахувати йому в строк відбуття покарання на підставі ч.1 та ч.5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення за період з 23 лютого 2020 року по 01 лютого 2021 року, що при співвідношенні одного дня тримання під вартою відповідає двом дням обмеження волі, тобто весь зарахований період попереднього ув`язнення відповідає 1 року 10 місяцям обмеження волі, тому ОСОБА_6 слід вважати таким, що відбув призначене покарання.

З огляду на загалом вище наведене, апеляції захисника та прокурора підлягають частковому задоволенню, а вирок суду зміні,-

Керуючись ст.ст. 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 та прокурора Першотравенського відділу Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_7 - задовольнити частково.
Вирок Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2020 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 307 КК України, в частині кваліфікації дій та призначення покарання змінити.
Перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_6 з ч.1, ч.2 ст. 307 КК України на ч.1 ст. 309 КК України (в редакції закону № 2617- VII від 22.11.2018 року).
Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 10 місяців.
Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення, на підставі ст. 72 КК України, за період з 23 лютого 2020 року по 01 лютого 2021 року, з розрахунку один день позбавлення волі за два обмеження волі.
Вважати ОСОБА_6 таким, що відбув призначене покарання, та звільнити його -з під варти в залі суду, негайно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4