Справа № 482/2021/20
Номер провадження 1-кп/482/89/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000306 внесеного до ЄРДР 14.07.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сухий Єланець, Новоодеського району Миколаївської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого механізатором в ФГ «Удача-Агро», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Новоодеського районного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження №0000306 внесене до ЄРДР 14.07.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.
У судове засідання не з`явилися потерпіла, її законний представник та свідок ОСОБА_7 .
Обвинуваченим заявлено клопотання про залучення захисника ОСОБА_6 , яке судом було задоволено.

Залучений захисник ОСОБА_6 клопотав про відкладення судового засідання для надання йому можливості ознайомитися із матеріалами кримінального провадження.

Вищевказане клопотання підлягає задоволенню у звязку з чим та з огляду на неявку свідка ОСОБА_7 судовий розгляд необхідно відкласти.
Крім того 26.03.2021 року у судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , оскільки строк тримання його під вартою спливає 29.03.2021 року, судовий розгляд кримінального провадження до цього часу не може бути закінчений, а передбачені ст. 177 КПК України ризики не змінились, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив проти клопотання прокурора про продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши на те що він не має наміру переховуватися від суду або іншим чином порушувати свої обов`язки у кримінальному процесі..
Захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_6 заперечили проти клопотання прокурора вказуючи на те, що воно є не обґрунтованим, оскільки потерпіла та її законний представник не мешкають у м.Нова Одеса і обвинувачений відповідно не може вплинути на них, а інші ризики на які посилається прокурор обґрунтовані лише тим, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, при цьому вказане обвинувачення є необґрунтованим, інше обґрунтування клопотання про продовження запобіжного заходу відсутнє.

Посилаючись на вищевикладене захисники просили суд змінити ОСОБА_4 запобіжний захід із тримання під вартою на більш м`який цілодобовий домашній арешт.
Заслухавши думку учасників провадження, суд прийшов до наступного.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст.152 КК України.

Відповідно до ст.177 КПК України:

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Підозра, як визначено у постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, що можна перевірити у судовому розгляді, та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.152 КК України підтверджується, зокрема обвинувальним актом, направленим до суду.

02 грудня 2020 року ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дію якого було продовжено 28 січня 2021року на 60 днів і який спливає 29.03.2021 року.
На теперішній час розгляд кримінального провадження до спливу вказаного строку неможливий.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, якщо судове засідання не було завершене до його спливу.
При встановленні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом встановлено наявність ризиків передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
На даний час судовий розгляд неможливо закінчити з причин незалежних від суду.
Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, має постійно зареєстроване місце проживання на території Новоодеського району, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, що дає обґрунтовані підстави вважати, що існує ризик переховування обвинуваченого від суду, а зважаючи на проживання його за однією адресою із свідком ОСОБА_7 , яка на теперішній час не допитана судом, існує реальна загроза впливу обвинуваченого на неї та потерпілу та її законного представника які проживають у тому ж населеному пункті по сусідству .

Прокурором доведено, що відносно ОСОБА_4 ризики, передбачені п. 1, 3 ч 1 ст. 177 КПК України, які були наявні при обрані запобіжного заходу і на час розгляду клопотання не зменшились.
Зазначені ризики є суттєвими і їх неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою.
Проте, недоведеним є ризик можливості під час перебування на волі ОСОБА_4 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому він обвинувачується, достатніх доказів чого суду не надано.

Суд враховує положення п.4 ч.2 ст.183 КПК України про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При цьому суд враховує те, що відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою - є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Таким чином суд приходить до висновку про те, що є підстави вважати, що застосування обвинуваченому більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема його спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу.
Посилання захисника на те, що потерпіла та її законний представник не проживають в м. Нова Одеса, що свідчить про відсутність ризику впливу обвинуваченого на потерпілу та її законного представника підчас розгляду клопотання підтверджень не знайшли.

Суд також враховує, що під час судового розгляду допитано ще не усіх свідків у даному кримінальному провадженні.
Продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не заважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Враховуючи позиції сторін, суд вважає, що у задоволенні клопотання захисників про заміну запобіжного заходу на більш м`який слід відмовити, а клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
Суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 до 25.05.2021 року включно.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 315, 331 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України відкласти до 27.04.2021 року до 13год. 00хв.

У задоволенні клопотань захисників ОСОБА_5 таОСОБА_6 про заміну запобіжного заходу на більш м`який - відмовити.
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 25.05.2021 року включно з утриманням його в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити на виконання до Державної установу «Миколаївський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1