Справа № 369/3600/21
Провадження №1-кс/369/1003/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_6 від участі у розгляді клопотання слідчого Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному проваджені №000012 від 22 січня 2021 року відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадження судді ОСОБА_1 надійшла заява адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 від участі у розгляді клопотання слідчого Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному проваджені №000012 від 22 січня 2021 року відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 4 ст. 190 КК України.
В обґрунтування заяви про відвід сторона захисту вказує на три підстави, а саме: 1) порушення порядку розподілу справ між суддями, у зв`язку з не передачею на розгляд раніше визначеному судді та внесення до автоматизованої системи документообігу неправдивих відомостей; 2) порушення порядку розподілу судової справи між суддями шляхом внесення неправдивих відомостей до автоматизованої системи документообігу суду та повторного перерозподілу; 3) заінтересованості суддів Києво-Святошинського районного суду Київської області.
Щодо першої підстави заявник зазначає, що на його думку 18 березня 2021 року слідчим Бучанського РУП ГУ НП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 було незаконно подано до Києво-Святошинського районного суду Київської області клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000012 від 22 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2,4 ст. 190 КК України, так як слідчим суддею Ірпінського міського суду ОСОБА_8 ще не було розглянуто попереднє клопотання слідчого від 16 лютого 2021 року про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у тому самому кримінальному провадженні №0000012 (справа №369/2215/21).
Автоматизованою системою документообігу суду клопотанню слідчого від 18 березня 2021 року було присвоєно унікальний номер судової справи №369/3600/21 та визначено для судового розгляду слідчу суддю ОСОБА_9 .
Цього ж дня ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_9 (справа №369/3600/21) передано до канцелярії Києво-Святошинського районного суду Київської області матеріали клопотання слідчого Бучанського РУП ГУНП в Київській області про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу для вирішення питання його направлення до Київського апеляційного суду з метою визначення підсудності.
29 березня 2021 року ухвалою Київського апеляційного суду відмовлено у задоволенні подання Голови Києво-Святошинського районного суду ОСОБА_9 про визначення підсудності матеріалів клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 та повернуто матеріали до суду першої інстанції для судового розгляду.
Адвокат зазначає, що судова справа щодо розгляду повторно поданого слідчим клопотання від 18 березня 2021 року у кримінальному провадженні №0000012 на його переконання мала бути передана на розгляд раніше визначеному судді, у провадженні якого перебуває судова справа з єдиним унікальним №369/2215/21, а саме слідчому судді Ірпінського міського суду ОСОБА_10 згідно рішення Київського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року про визначення підсудності у цій справі для вирішення питання про їх об`єднання, що на думку заявника свідчить про порушення статей 9, 35 та 334 КПК, що викликає у нього обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого судді ОСОБА_6 .
Щодо другої підстави заявник зазначає, що 12 квітня 2021 року було проведено перерозподіл у автоматизованій системі документообігу на його думку з порушенням вимог законодавства судової справи №369/3600/21.
Так як відповідно до звіту авторозподілу судової справи №369/3600/21 від 12 квітня 2021 року серед суддів Києво-Святошинського районного суду Київської області, яких було виключено з розподілу, зазначена суддя ОСОБА_1 , яка нібито не є слідчим суддею, що не відповідає дійсності, у зв`язку з тим, що слідчий суддя ОСОБА_1 11 лютого 2021 року надала дозвіл на проведення обшуку у володінні ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №000012 від 22 січня 2021 року.
Також заявник зазначає, що згідно Єдиного державного реєстру судових рішень 10 квітня 2021 року слідчий суддя ОСОБА_1 , постановила ухвалу у справі №369/4708/21 про застосування запобіжного заходу. Звертає увагу на той факт, що у цій справі клопотання слідчого Бучанського РУП ГУ НП в Київській області надійшло до Києво-Святошинського районного суду Київської області та було розподілено саме на слідчу суддю ОСОБА_1 того ж дня 10 квітня 2021, що підтверджується звітом авторозподілу справ.
На підставі наведеного адвокат вважає, що на його думку умисне виключення судді ОСОБА_1 з переліку слідчих суддів під час розподілу судової справи №369/3600/21 може свідчити про домовленості із суддею ОСОБА_6 про наперед визначений результат судового розгляду.
Щодо третьої підстави заявник вказує, що 16 лютого 2021 року слідчим СВ Бучанського РУП ГУНП у Київській області ОСОБА_11 до Києво-Святошинського районного суду Київської області було подано клопотання, погоджене прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_12 , про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах досудового розслідування кримінального провадження №0000012 від 22 січня 2021 року (справа №369/2215/21).
25лютого 2021 року колегією суддів Київського апеляційного суду за головування судді ОСОБА_13 розглянуто та задоволено клопотання захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про передачу до Ірпінського міського суду Київської області судової справи №369/2215/21 щодо розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного в межах кримінального провадження №0000012 від 22 січня 2021 року.
15 березня 2021 року слідчим суддею Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_8 було призначено судове засідання з розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 (справа №369/2215/21), про що сторони були належним чином повідомлені.
Прокурор ОСОБА_12 не з`явився в жодне із судових засідань до Ірпінського міського суду Київської області для підтримання клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під варто.
01 квітня 2021 року до слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_8 , в провадженні якого перебували матеріали судової справи №369/2215/21 з розгляду клопотання про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, надійшов лист прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_12 від 01 квітня 2021 року №220вих-21 про залишення зазначеного клопотання без розгляду у зв`язку з повторним зверненням слідчого з таким самим клопотанням до Києво-Святошинського районного суду Київської області.
Отже, така відмова прокурора на думку заявника від розгляду клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу слідчим суддею Ірпінського міського суду Київської області та незаконне погодження і подання до Києво-Святошинського районного суду Київської області ще одного клопотання про застосування ОСОБА_5 такого самого запобіжного заходу в одному провадженні, ще до того як судом було вирішено попереднє, свідчить про заінтересованість сторони обвинувачення щоб судовий розгляд відбувався саме в Києво-Святошинському районному суді Київської області, так як, від клопотання від 18 березня 2021 року, поданого до Києво-Святошинського районного суду прокурор не відмовився.
На підставі наведеного заявник просив суд відвести слідчого суддю Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_14 від здійснення судового розгляду клопотання слідчого Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному проваджені №000012 від 22 січня 2021 року відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 4 ст. 190 КК України
У судовому засіданні адвокати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які представляють інтереси ОСОБА_5 заяву про відвід підтримали, наполягали на її задоволені.
Суддя, вивчивши заяву про відвід, дійшла до наступного висновку.
З метою дотримання загальновизнаних інституційних гарантій правосуддя таких як незалежність і безсторонність суду, усунення судді відбувається через самовідвід (самоусунення) або на підставі заяви про відвід, поданої особою, що бере участь у кримінальному провадженні.
Пункт 4 частини 1 статті 75 КПК України передбачає, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Суддя також не може брати участь у кримінальному провадженні у випадку, якщо порушено порядок визначення судді для розгляду справи.
Відповідно до частини 3-5 статті 80 КПК України, заява про відвід може бути заявлена як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження; заява про відвід під час судового провадження подається до початку судового розгляду; відвід повинен бути вмотивованим.
Відповідно до частини 1 статті 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду.
Аргументація заявника викладена в даній ухвалі. Окрім описаної вище аргументації, заява про відвід не містить інших аргументів, а також доказів на підтвердження фактів, зазначених у заяві. Таким чином, суд вбачає три підстави для відводу, на які посилається заявник: 1) порушення порядку розподілу справ між суддями, у зв`язку з не передачею на розгляд раніше визначеному судді та внесення до автоматизованої системи документообігу неправдивих відомостей; 2) порушення порядку розподілу судової справи між суддями шляхом внесення неправдивих відомостей до автоматизованої системи документообігу суду та повторного перерозподілу; 3) заінтересованості суддів Києво-Святошинського районного суду Київської області.
Суд бере до уваги, що у силу ст. 9 КПК України суд під час розгляду кримінального провадження зобов`язаний керуватися рішеннями ЄСПЛ.
Надаючи оцінку доводам заявника, суддя відзначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який з-поміж іншого обґрунтує будь-яке висунуте проти нього кримінальне обвинувачення.
У справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ зазначив, що безсторонність суду означає відсутність упередженості та включає в себе суб`єктивний та об`єктивний критерії.
Визначаючи суб`єктивну складову зазначеного поняття, ЄСПЛ у справі «Хаушильд проти Данії» визначив, що у ході перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
Таким чином, критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його об`єктивності.
Об`єктивну складову категорії «безсторонній суд» ЄСПЛ визначив у справі «Фей проти Австрії», зазначивши, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів у тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.
Таким чином, безсторонність слідчого судді може викликати сумніви, коли є підстави побоюватися, що суддя перебуває у прямій чи опосередкованій службовій, фінансовій, політичній тощо залежності від сторони у справі.
ЄСПЛ у справі «Хаушильд проти Данії» зазначив, що суддя вважається неупередженим, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді.
Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.
Крім того, поняття «обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.
Отже, при вирішенні питання відводу слідчого судді слід виходити із комплексної оцінки поняття неупередженості судді. Обставинами, що викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, можуть бути незаконні дії судді під час розгляду справи, висловлення думки щодо обґрунтованості вимог, що розглядаються, особистих якостей учасників процесу, ігнорування законних інтересів сторони, створення перешкод для реалізації процесуальних прав, неоднакове ставлення до сторін, нетактовна поведінка судді. Для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони мають бути доведені.
Заслухавши думку представників ОСОБА_5 , вивчивши матеріали справи суд не погоджується з доводами заявника. Оскільки особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, і у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення.
З матеріалів справи вбачається, що підставою для відводу слідчого судді стала суб`єктивна думка заявника щодо неупередженості слідчого судді ОСОБА_6 , а саме заявник вказує про порушення розподілу справ між суддями, у зв`язку з не передачею на розгляд Ірпінського міського суду Київської області клопотання від 18 березня 2021 року щодо обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , домовленість із судею ОСОБА_6 про наперед визначений результат судового розгляду, у зв`язку із виключенням судді ОСОБА_1 із складу слідчих суддів та заінтересованість суддів Києво-Святошинського районного суду Київської області у розгляді клопотання відносно ОСОБА_5 . Втім, суд констатує той факт, що його сумніви не були підтверджені жодними доказами, а тому не можуть бути визнані об`єктивно обґрунтованими.
Доводи заявника спростовується наступними фактами.
27 січня 2021 року зборами суддів Києво-Святошинського районного суду Київської області було ухвалено рішення здійснювати розгляд справ з індексом «1-кс» в порядку черговості в алфавітному порядку протягом робочого тижня (по тижню). В разі відсутності слідчого судді, який має чергувати, як наступний по списку (хвороби, відпустки та ін.), чергує наступний по списку після відсутнього чергового судді в алфавітному порядку. Після виходу слідчого судді, який мав чергувати по списку, але пропустив свою чергу (хвороба, відпустка та ін.) останній чергує першочергово у зв`язку з пропуском своєї черги. Чергування слідчих суддів на вихідні дні, які здійснювали чергування протягом робочого тижня, здійснюється одним із слідчих суддів, за домовленістю між собою.
Доводи заявника про неправдиві відомості у звіті про автоматизований розподіл судової справи №369/3600/21 від 18 березня 2021 року з приводу того, що суддя ОСОБА_1 не була слідчим суддею не знаходять свого підтвердження, оскільки з 22 березня 2021 року суддя ОСОБА_1 перебувала у відпусті. Дана інформація відображена в самому протоколі авторозподілу, де зазначено «Знятий згідно табелю (заборона призначення перед «Відпустка менше 14 днів»).
З приводу твердження захисника ОСОБА_3 про неправдиві відомості у звіті про автоматизований розподіл судової справи №369/3600/21 від 12 квітня 2021 року щодо виключення судді ОСОБА_1 з авторозподілу з позначкою «Не є слідчим суддею», суд зазначає наступне.
З 05 квітня 2021 року (понеділок) черговими слідчими суддями Києво-Святошинського районного суду Київської області протягом тижня були ОСОБА_1 та ОСОБА_15 . Черговим слідчим суддею на вихідні дні 10-11 квітня 2021 року було визначено слідчу суддю ОСОБА_1 .
В період з 12 квітня 2021 року по 16 квітня 2021 року в порядку черговості, визначеному Рішенням зборів суддів Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 січня 2021 року, черговим слідчим суддею був ОСОБА_14 .
Таким чином суддя ОСОБА_1 не була слідчим суддею у період чергування судді ОСОБА_6 , так як чергувала попередній тиждень.
Заявник не надав інформації щодо можливих видимих ознак неупередженості, а тому суд не може вважати такі сумніви об`єктивно виправданими. Відвід слідчому судді ОСОБА_6 також обумовлюється незгодою заявника з прийнятим раніше рішенням слідчого судді ОСОБА_9 щодо направлення клопотання відносно ОСОБА_5 до Київського апеляційного суду для визначення підсудності, проте жодного взаємозв`язку між клопотанням, від розгляду якого заявник просить відвести слідчого суддю, та обставинами його можливої упередженості на цій підставі не вбачається.
Суддя не досліджує зміст і законність судового рішення, яке було ухвалено слідчим суддею ОСОБА_9 при вирішенні справи №369/3600/21, натомість звертає увагу, що будь-яке рішення, яке постановляється за наслідками розгляду клопотань, скарг, заяв у кримінальному провадженні, виноситься слідчим суддею на підставі дослідження всіх матеріалів справи та оцінки доказів. Незгода з постановленим рішенням у випадках, передбачених законом, може бути предметом апеляційного, оскарження, а не підставою для відводу слідчого судді.
Таким чином, суд приходить до висновку, що в неупередженості слідчого судді ОСОБА_6 немає правомірних сумнівів, оскільки заява не вказує на певні факти, котрі можна перевірити, які дозволяють піддати сумніву безсторонність розгляду справи.
Ключовим моментом відводу як цілісного інституту кримінального провадження є упередженість слідчого судді при розгляді питання, що ним розглядається. Така упередженість, як вбачається із формулювань ст. 75, 76 КПК України, може виникнути у зв`язку з наявністю у нього родинних, професійних зв`язків, іншого процесуального статусу, порушенням правил визначення слідчого судді, попередньою участю у цьому провадженні тощо. Обставини, які викликають сумнів в неупередженості судді, мають бути обумовлені фактами відповідного питання, що розглядається, або пов`язаними з ними. Із змісту заяви про відвід вбачається, що заявник просить відвести слідчого суддю від розгляду клопотання. Отже, сумніви у неупередженості повинні виникати із тих фактів, що мають бути досліджені при вирішенні саме цього питання.
Дослідивши відомості, викладені в заяві, слідчий суддя дійшла висновку, що відвід слідчому судді ОСОБА_6 є необґрунтованим, а аргументи заявника не мають зв`язку з підставами для відводу. Так, як зі змісту поданої заяви про відвід не вбачається належне обґрунтування заявником правових підстав для відводу та їх доведення, заява має емоційне забарвлення та містить суб`єктивні висловлювання заявника.
Отже, доводи заявника не знайшли свого підтвердження під час судового засідання та не свідчать про упередженість слідчого судді ОСОБА_6 при розгляді заявленого клопотання. Суд окремо наголошує на тому, що об`єктивна неупередженість перебуває поза межами особистої поведінки судді та означає відсутність підтверджених фактів, що можуть спричинити сумнів у неупередженості судді. Отже, прояв внутрішнього переконання при розгляді інших питань, що передують відводу судді, не можуть вважатися упередженістю в цілях такого відводу.
Таким чином, передбачених ст.ст.75, 76 КПК України підстав, за яких слідчий суддя ОСОБА_6 не може брати участь у розгляді клопотання слідчого Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному проваджені №000012 від 22 січня 2021 року відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 4 ст. 190 КК України, не встановлено.
Суд вбачає, що автоматизований розподіл було здійснено у відповідності до вимог процесуального закону та внутрішніх документів суду та зазначає, що сумніви заявника стосовно справедливості розподілу справ не були підтверджені жодними доказами, а тому не можуть бути визнані об`єктивно обґрунтованими. Таким чином, суд приходить до висновку, що підстава для відводу стосовно порушення порядку визначення судді для розгляду справи, відсутня.
Враховуючи, наведене заява про відвід задоволенню не підлягає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.75, 76, 81, 309 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_6 від участі у розгляді клопотання слідчого Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному проваджені №000012 від 22 січня 2021 року відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 4 ст. 190 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1