ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 547/14/21 Номер провадження 11-кп/814/772/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000227 за апеляційними скаргами прокурора Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_7 на вирок Семенівського районного суду Полтавської області від 06.04.2021 року щодо ОСОБА_9 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербки Семенівського району Полтавської області, громадянина України, не працюючого, освіта середня, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.
За вироком суду ОСОБА_9 визнано винуватим в тому, що 15.11.2020, близько 16:30 він перебував у приміщенні літньої кухні за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , спільно із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , де разом вживали алкогольні напої.
У подальшому ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті ревнощів, вчинив сварку із ОСОБА_12 , після чого, маючи прямий умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс кулаками та ногами у взутті по голові та верхнім кінцівкам ОСОБА_12 не менше дванадцяти ударів, з яких: не менше чотирьох в область голови, не менше п`яти в область обличчя, не менше двох по лівій руці та не менше одного по правій руці, внаслідок яких останній помер на місці скоєння кримінального правопорушення.
Згідно висновку судово-медичних експертиз на трупі ОСОБА_12 виявлено наступні тілесні ушкодження:
- рани та гематоми обличчя; синці голови, обличчя, лівої кисті; садна голови, обличчя, верхніх кінцівках; перелом кісток носа; травматична екстракція 1-го зуба справа на верхній щелепі; хиткість 1-го зуба зліва на верхній щелепі; плямисті субарахноїдальні крововиливи по всій поверхні обох півкуль головного мозку та мозочку, більше виражені між півкулями потиличних ділянок; дрібнокрапкові крововиливи в речовину головного мозку і стовбур його; крововиливи в м`які тканини голови утворилися від дії тупих предметів з обмеженою, контактуючою поверхнею. Таким предметом могли бути як пальці кисті нападника стиснуті в кулаки та ноги у взутті і, в своїх сукупності та, відносно до живої людини, як, тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент їх спричинення;
- синці на лівій кисті, садна верхніх кінцівок, лінійна подряпина правої вушної раковини відносно до живої людини, як, легкі тілесні ушкодження.
Смерть ОСОБА_12 наступила 15.11.2020 у період часу із 17:00 по 17:16 год. від крововиливів в мозок і під його оболонки внаслідок тупої травми голови.
Не погоджуючись з вироком суду, до апеляційного суду з апеляційними скаргами звернулися прокурор та потерпілий.
Прокурор Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_10 у поданій апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його м`якість та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі.
Зазначає, що судом не враховано тяжкі наслідки, спричинені кримінальним правопорушення, а саме, смерть людини.
Вказує на те, що потерпілий в судовому засіданні наполягав на суворому покаранні.
Стосовно особи обвинуваченого зазначає, що останній хоча і є таким, що не судимий в силу ст. 89 КК України, проте характеризується негативно, схильний до вчинення правопорушень.
Вказує на те, що ОСОБА_9 своєї вини не визнав та протягом всього судового розгляду наполягав на тому, що вдарив потерпілого лише два рази, чим намагався зменшити ступінь своєї провини, а тому заслуговує на посилення призначеного покарання.
У поданій апеляційній скарзі потерпілий просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його м`якість та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання у виді 10 років позбавлення волі.
Вважає, що вибачення ОСОБА_9 перед ним були не щирими та вираженими з метою зменшення покарання, останній потерпілому збитків не відшкодував, тому така пом`якшуюча обставина, як щире каяття має бути виключена зі змісту вироку.
Звертає увагу, що померлий ОСОБА_12 неодноразово перебував на службі в зоні АТО, ризикуючи своїм життям, захищаючи країну, а смерть отримав від рук ОСОБА_9 на мирній території.
Зазначає, що судом не в повній мірі враховано те, що ОСОБА_9 спричинив потерпілому тілесні ушкодження, які призвели до смерті останнього, попри те, що мав можливість надати потерпілому допомогу, яка б могла врятувати йому життя, а також не враховано позицію потерпілого щодо призначення найвищої міри покарання.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора та потерпілого на підтримку поданих апеляційних скарг, заперечення обвинуваченого та захисника проти задоволення апеляційних скарг прокурора та потерпілого, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину за наведених у вироку обставин та кваліфікація його дій за ч.2 ст.121 КК України в апеляційних скаргах не оспорюються.
Доводи апеляційних скарг прокурора та потерпілого щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості є непереконливими.
Згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а відповідно до ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Як видно із законодавчих приписів, значення заходу примусу для досягнення його мети визначається не лише його суворістю, а й домірністю, яка є проявом справедливості.
При цьому, суд зобов`язаний враховувати як ступінь тяжкості вчиненого злочину, так і дані про особу винного та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання. Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, склад сім`ї, матеріальний стан тощо.
Суди повинні суворо додержуватись вимог даної норми закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізується принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Всупереч доводам прокурора та потерпілого, при призначенні покарання ОСОБА_9 суд першої інстанції дотримався наведених вимог закону.
Так, призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, характер та ступінь його суспільної небезпечності, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, його характеристики, а також те, що обвинувачений визнав вину, висловлює жаль з приводу своєї протиправної поведінки та, відповідно, наслідків, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Безпідставним є посилання прокурора в принесеній апеляційній скарзі на те, що судом при призначенні обвинуваченому покарання не було враховано тяжкі наслідки у виді смерті потерпілого, оскільки дана обставина є кваліфікуючою ознакою злочину, за який ОСОБА_9 і засуджений.
Не заслуговують на увагу й доводи як прокурора, так і потерпілого щодо відсутності обставини, що пом`якшує ОСОБА_9 покарання «щире каяття» з огляду на показання обвинуваченого в ході судового розгляду щодо кількості нанесених потерпілому ударів. Так, згідно показань обвинуваченого останній, беззаперечно визнав, що смерть потерпілого ОСОБА_12 настала саме внаслідок нанесених ним тілесних ушкоджень, розкаявся в скоєному та прохав вибачення в потерпілого як в ході судового, так і під час апеляційного розгляду.
Окрім того, потерпілий на підтримання доводів принесеної ним апеляційної скарги, зауважував на тому, що обвинувачений не відшкодував завданих збитків, водночас, в рамках даного провадження цивільний позов про відшкодування матеріальних та моральних збитків потерпілим заявлений не був.
Отже, рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , на думку колегії суддів, відповідає принципу індивідуалізації призначення покарання, належним чином умотивовано, є справедливим, а покарання - необхідним і достатнім.
Враховуючи наведене, підстав для скасування вироку у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, як про це йдеться у апеляційній скарзі прокурора та потерпілого, колегія суддів не вбачає.
Отже, апеляційні скарги прокурора та потерпілого не підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги прокурора Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Семенівського районного суду Полтавської області від 06.04.2021 року щодо ОСОБА_9 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою - в той самий строк, з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3