Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

20 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000750 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки м. Києва, громадянки України,

що зареєстрована та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.321 КК України,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 12 лютого 2021 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Ірпінського міського суду Київської області від 12.02.2021 ОСОБА_6 визнана винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.307, ч.3 ст.321 КК України і їй призначено покарання:

- за ч.2 ст.307 КК України 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є її власністю;

- за ч.3 ст.321 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього майна, яке є її власністю.

Судом прийнято рішення щодо речових доказів та про відшкодування процесуальних витрат.

В апеляційній захисник ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції змінити та призначити ОСОБА_6 покарання із застосуванням положень ст.ст.69, 75 КК України, не пов`язане з позбавленням волі.

Захисник не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, встановлені судом, які викладені у вироку, доведеність винуватості обвинуваченої та правильність кваліфікації її дій, однак вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченої і є явно несправедливим через суворість. Вказує, що суд не в повній мірі врахував, що його підзахисна під час досудового розслідування щиро розкаялася та активно сприяла розкриттю злочинів, оскільки за її добровільною участю було проведено чотири слідчих експерименти, в ході яких стали відомі обставини вчинення трьох латентних фактів збуту наркотичних засобів, про які органам досудового розслідування відомо не було. При проведенні цих слідчих дій та під час допиту в якості підозрюваної ОСОБА_6 прямо вказувала на інших членів групи зі збуту наркотичних засобів та викривала їх злочинну діяльність, а в суді повністю визнала вину в пред`явленому обвинуваченні, дала чіткі та послідовні показання.

З огляду на викладене та наявність на утриманні обвинуваченої малолітньої дитини, батько якої помер, стверджує, що суд недостатньо мотивував призначення покарання, яке належить відбувати реально, та безпідставно не застосував положення ст.ст.69, 75 КК України. Крім того, захисник посилається на правові позиції у постановах Верховного Суду від 06.08.2020 у справі № 759/13520/18, від 19.02.2019 у справі № 337/3654/16-к та від 28.05.2020 у справі № 753/19372/17, які є обов`язковими і не були враховані судом.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду законним, обґрунтованим і вмотивованим; провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її належить залишити без задоволення, з таких підстав.

Вироком суду визнано доведеним, що ОСОБА_6 вчинила кримінальні правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних та сильнодіючих лікарських засобів за наступних обставин.

28 березня 2020 року близько 16 год. 32 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку № 19/1 на вул. Мечникова в м. Ірпінь Київської області, незаконно зберігала при собі з метою збуту, з корисливих мотивів, наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (фенадон) загальною масою 9,246 г у великих розмірах, та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) загальною масою 11,076 г у великих розмірах, які знаходились у поліетиленових пакетиках у неї в сумці.
Реалізовуючи умисел на збут наркотичного засобу та сильнодіючого лікарського засобу, ОСОБА_6 біля вказаного будинку поклала під деревом поліетиленовий пакетик з речовиною, що містить наркотичний засіб метадон (фенадон) масою 0,183 г та 2 таблетками, що містять сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) масою 0,087 г, де продовжила їх зберігати з метою збуту. Після цього ОСОБА_6 в період з 16 год. 46 хв. до 18 год. 13 хв.:
- біля будинку № 14 на вул. Ярославській поклала під лавку пакетик з речовиною, що містить наркотичний засіб метадон (фенадон) масою 0,207 г та 2 таблетками, що містять сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) масою 0,087 г;
- біля будинку № 26 на вул. Грибоєдова поклала під металевим парканом пакетик з речовиною, що містить наркотичний засіб метадон (фенадон) масою 0,165 г та 2 таблетками, що містять сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) масою 0,086 г;
- біля будинку № 107 на вул. Соборній поклала під вентиляційною решіткою пакетик з речовиною, що містить наркотичний засіб метадон (фенадон) масою 0,164 г та 2 таблетками, що містять сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) масою 0,086 г.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які досліджувалися в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України.

За встановлених судом фактичних обставин кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.307 КК України незаконне зберігання наркотичних засобів з метою збуту, предметом якого були наркотичні засоби у великих розмірах, та за ч.3 ст. 321 КК України незаконне зберігання з метою збуту сильнодіючих лікарських засобів, предметом якого були сильнодіючі лікарські засоби у великих розмірах, є вірною.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли потягти зміну або скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Всупереч доводам апеляційної скарги суд дотримав вимог закону, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Суд відповідно до вимог ст.65 КК України врахував, що ОСОБА_6 вчинила нетяжке і тяжке кримінальні правопорушення, особу винної, яка судимості не має, з 2019 року перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з діагнозом розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, посередньо характеризується за місцем проживання, утримує малолітню дитину 2011 року народження, а також обставину, що пом`якшує покарання, щире каяття, та відсутність обставин, що його обтяжують.

Згідно з ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Дані про особу винної, яка вже притягувалася до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України і була звільнена від неї на підставі ч.4 ст.309 КК України, не працює, вчинила дії з метою збуту наркотичного та сильнодіючого лікарського засобів, обравши це способом заробітку, та лише одна обставина, що пом`якшує покарання, оскільки докази, на які посилається захисник, стверджуючи про активне сприяння ОСОБА_6 розкриттю злочинів, у кримінальному провадженні відсутні, не дають підстав вважати, що ступінь тяжкості кримінальних правопорушень істотно знижено, і застосовувати до обвинуваченої положення ч.1 ст.69 КК України.

Не може бути ОСОБА_6 звільнена і від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, рішення про що може ухвалити суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, якщо дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Непереконливими є і посилання захисника на постанови Верховного Суду, які містять тлумачення поняття суддівської дискреції і не є висновками щодо застосування відповідних норм права в розумінні ч.6 ст.368 КПК України.

Отже, суд взяв до уваги зазначені раніше дані й обставини, в тому числі ті, на які є посилання в апеляційній скарзі, і правильно призначив ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на мінімальні строки, встановлені відповідними санкціями, та додаткове покарання у виді конфіскації майна, оскільки вона вчинила кримінальні правопорушення з корисливим умислом. До того ж, призначаючи покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, суд обрав спосіб поглинення менш суворого покарання більш суворим, який є найбільш сприятливим для обвинуваченої.

Саме таке покарання, на переконання колегії суддів, буде необхідним й достатнім для досягнення його мети, яка полягає не тільки в карі, а й виправленні обвинуваченої та запобіганні вчиненню злочинів як нею, так і іншими особами.

Тому підстави для пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, як про це порушується питання в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Ірпінського міського суду Київської області від 12 лютого 2021 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3