Справа№ 953/1942/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2021 Київський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова кримінальне провадження № 0000763 від 21.08.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чернігівське, Лозівського району, Харківської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Молодший сержант ОСОБА_4 , проходячи військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира 1 відділення 1 взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронеавтомобілях) 3 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 , в порушення ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2, 4 Закону України «Про національну гвардію України», діючи умисно з метою тимчасово ухилитись від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 26 липня 2019 року о 08 год. 00 хв. не з`явився вчасно без поважних причин до місця служби військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та до теперішнього часу до місця служби не повертався.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно здійснив злочин, який йому інкриміновано та зазначено в обвинувальному акті, обставини злочину не оспорював, пояснив причини та обставини скоєного, вказуючи, що він самовільно залишив службу у зв`язку із сімейними обставинами - хворобою його дитини.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обстави н та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, суд вважає доведеною та підтвердженою сукупністю зібраних по кримінальному провадженню доказів, які ніким із учасників судового розгляду не оспорюються і на підставі вимог ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувались.

Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, пом`якшуючі покарання обставини, дані про особу обвинуваченого.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебуває, військовозобов`язаний, є учасником бойових дій, на даний час не працює, але на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира 1 відділення 1 взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронеавтомобілях) 3 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у військовому званні молодший сержант, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає та зареєстрований в с. Чернігівське, Лозівського району, Харківської області з родиною, за місцем мешкання має позитивну характеристику, за місцем служби характеризується не задовільно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховуючі всі обставини, встановлені судом, вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкцій статті, інкримінованої йому, а саме у вигляді позбавлення волі, не застосовуючи максимального покарання, визначеного санкцією даної статті. Посилання захисту на обставини вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу сімейних обставин не знайшло свого підтверджено під час судового розгляду наданими до суду доказами.

В силу вимог ст. 75 КК України, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього в силу ч.1 ст.76 КК України обов`язки.

При вирішеного даного питання судом враховані всі дані по особистості обвинуваченого, надані до суду та повідомлені сторонами, враховані обставини вчиненого, суспільну небезпечність зазначеного кримінального правопорушення, його тяжкість та відношення обвинуваченого до скоєного.

Дослідивши зазначене, суд вказує, що призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Речових доказів та витрат по справі немає, запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. 369, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ч.1 ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1