Справа № 930/2417/20
Провадження №11-кп/801/676/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження №0000233 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 27 квітня 2021 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою , відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
в с т а н о в и в :

До Немирівського районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
27.04.2021 прокурором Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_8 в судовому засіданні було заявлено клопотання про продовження раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Прийняте рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 6 років, що дає підстави вважати, що ОСОБА_6 , розуміючи невідворотність та суворість покарання передбаченого санкцією ч.2 ст.186 КК України, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та застосувати до останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби з 22:00 год. до 06:00 годин (за адресою АДРЕСА_1 , мотивуючи свої вимоги тим, що обвинувачений раніше не судимий, в межах даного кримінального провадження в розшуку не перебував, тривалий час перебуває під вартою, в даному провадженні допитано більшість свідків та потерпілу; обвинувачений має постійне місце проживання де проживає разом із матір`ю.
Наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України ґрунтуються на припущеннях сторони обвинувачення та не підтвердженні письмовими доказами.
Сторона захисту просила здійснювати розгляд апеляційної скарги у її відсутність.
До початку апеляційного розгляду від прокурора ОСОБА_9 надійшло клопотання в якому останній просив здійснювати судовий розгляд у його відсутність, проти апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 заперечив, вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, просить залишити її в силі.
Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив їх задовольнити; перевіривши матеріалами кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її слід залишити без задоволення.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для становлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 дотримався вказаних вище вимог кримінального процесуального закону.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.
Так, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України, з чим і погоджується колегія суддів, суд першої інстанції, відповідно до ст.178 КПК України, врахував, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за яке передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років, перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні щодо дачі ними неправдивих показів, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом неявок до суду та продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення; ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися, нових доказів, які б слугували підставою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою учасниками судового розгляду в ході апеляційного перегляду їх не надано, а ті що містяться в матеріалах провадження свідчать про обґрунтованість прийнятого слідчим суддею рішення.
Відповідно до пункту 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, в даному випадку ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, в цьому полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Враховуючи вище викладені обставини, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, оскільки ухвалена у відповідності до вимог закону, та винесена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 27 квітня 2021 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4