Справа № 1407/5219/2012
Номер провадження 1-в/473/57/2021
УХВАЛА
Іменем України

"03" березня 2021 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську в порядку пункту 14 частини першої статті 537 КПК України питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 березня 2014 року в частині стягнення заподіяної матеріальної шкоди за цивільним позовом, в зв`язку з прийняттям Постанови Кабінету Міністрів України №604 від 15 липня 2020 року «Про затвердження переліку озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості», на підставі якої втратила чинність Постанова Кабінету Міністрів України №880 від 02 листопада 1995 року «Про затвердження переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості» за заявою засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Золіно Володарського району Нижегородської області, Російської Федерації, громадянина України, освіта повна вища, пенсіонера, сімейний стан одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, учасника бойових дій, на момент інкримінованих йому кримінальних порушень обіймав посаду командира військової частини НОМЕР_1 в військовому званні полковник, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 31 березня 2014 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.410 КК України до 05 /п`яти/ років 02 /двох/ днів позбавлення волі, із стягненням з засудженого на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 405000 гривень спричиненої матеріальної шкоди. /єдиний унікальний номер справи №1407/5219/2012/.

Учасники процесу
прокурор ОСОБА_4 ,

представник цивільного позивача в особі юрисконсульта військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 ,

засуджений /цивільний відповідач/ ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 березня 2014 року /єдиний унікальний номер справи №1407/5219/2012/ ОСОБА_6 був визнаний винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.410 КК України та йому було призначено покарання у вигляді 05 /п`яти/ років 02 /двох/ днів позбавлення волі, із стягненням з засудженого на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 405000 гривень спричиненої матеріальної шкоди.

Цивільний позов за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 березня 2014 року задоволено за наступним епізодом.

В один із днів першої декади липня 2007 року підсудний полковник ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що в приміщенні сховища №37 відділу зберігання оптико електронних засобів військової частини НОМЕР_1 знаходяться на зберіганні біноклі "Б8х30" другої категорії, вирішив заволодіти даним військовим майном, зловживаючи своїм службовим становищем.

З цією метою 12 липня 2007 року підсудний полковник ОСОБА_6 зловживаючи наданою йому як командиру військової частини розпорядчою владою стосовного підлеглих, дав вказівку начальнику відділу зберігання оптико електронних засобів військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_7 та завідуючій сховищем №37 цього ж відділу військової частини НОМЕР_1 працівнику Збройних Сил України ОСОБА_8 підготувати для видачі йому шістсот біноклів "Б8х30" другої категорії. При цьому підсудний полковник ОСОБА_6 приховав від підлеглих те, що будь яких документів, які були б підставами для видачі зі сховища даних біноклів, у військову частину не надходило, а також те, що він має намір заволодіти цими біноклями. Будучи введеними підсудним полковником ОСОБА_6 в оману, підлеглі йому майор ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виконали зазначену вказівку командира частини, вважаючи, що діють правомірно.

У той же день 12 липня 2007 року підсудний полковник ОСОБА_6 на службовому автомобілі "УАЗ", військовий номерний знак НОМЕР_2 , прибув до сховища №37 відділу зберігання оптико електронних засобів військової частини НОМЕР_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , та зловживаючи своїм службовим становищем, дав незаконне розпорядження завідуючій сховищем ОСОБА_8 видати йому без складання встановлених видаткових документів шістсот біноклів "Б8х30" другої категорії, з чим ОСОБА_8 не погодилась, мотивуючи це з його сторони неправомірні вимоги.

У зв`язку з цим, підсудний полковник ОСОБА_6 того ж дня 12 липня 2007 року, продовжуючи реалізовувати свій намір на незаконне заволодіння військовим майном, особисто склав і надав ОСОБА_8 письмову розписку про отримання ним із сховища №37 шістсот біноклів "Б8х30". При цьому ОСОБА_6 умисно ввів ОСОБА_8 в оману, запевнивши останню в тому, що необхідні видаткові документи про видачу йому цих біноклів надасть їй пізніше.

З огляду на це, перебуваючи у службовій залежності від підсудного полковника ОСОБА_6 , та будучи введеною останнім в оману, ОСОБА_8 12 липня 2007 року видала ОСОБА_6 із сховища №37 відділу зберігання оптико електронних засобів військової частини НОМЕР_1 шістсот біноклів "Б8х30", другої категорії залишковою вартістю кожного 225 гривень 00 копійок та загальною вартістю 135000 гривень 00 копійок, які за допомогою інших працівників вказаного сховища перемістила в салон та багажник службового автомобіля "УАЗ", військовий номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням підсудного полковника ОСОБА_6 .

Після цього підсудний полковник ОСОБА_6 12 липня 2007 року, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, з мотивів незаконного заволодіння військовим майном, незаконно вивіз шістсот біноклів "Б8х30", другої категорії загальною вартістю 135000 гривень 00 копійок, на службовому автомобілі "УАЗ", військовий номерний знак НОМЕР_2 , через контрольно пропускний пункт №2, незаконно заволодівши таким способом військовим майном військової частини НОМЕР_1 , яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок умисного вчинення підсудним полковником ОСОБА_6 вказаних злочинних дій, державі заподіяно істотну шкоду у вигляді матеріальних збитків на загальну суму 135000 гривень 00 копійок. Таким чином підсудний полковник ОСОБА_6 12 липня 2007 року за наведених вище обставин, будучи військовою службовою особою командиром військової частини НОМЕР_1 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, вчинив заволодіння військовим майном військової частини НОМЕР_1 , а саме оптичних приладів біноклів "Б8х30" другої категорії в кількості шістсот одиниць загальною залишковою вартістю 135000 гривень 00 копійок, що заподіяло істотну шкоду державі у вигляді матеріальних збитків на вказану суму.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №880 від 02 листопада 1995 року «Про затвердження переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості» за вироком суду ухвалено стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 405000 гривень за спричинення матеріальної шкоди, з врахуванням трикратного коефіцієнту, тобто / НОМЕР_3 гривень/.

На теперішній час вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 березня 2014 року відносно засудженого ОСОБА_6 виконується в частині стягнення грошових коштів на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 з засудженого ОСОБА_6 за спричинення матеріальної шкоди у кратному співвідношенні.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 просив привести у відповідність до закону вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 березня 2014 року в частині відшкодування спричиненої ним матеріальної шкоди, в зв`язку з прийняттям Постанови Кабінету Міністрів України №604 від 15 липня 2020 року «Про затвердження переліку озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості», на підставі якої втратила чинність Постанова Кабінету Міністрів України №880 від 02 листопада 1995 року «Про затвердження переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості», внаслідок чого оптичні прилади в тому числі біноклі усіх типів виключені з переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується у трикратному розмірі. В зв`язку з чим, в судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 просив суд ухвалити судове рішення, згідно з яким в частині стягнення грошових коштів на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 з нього б стягувалась спричинена ним матеріальна шкода без трикратного співвідношення, тобто 135000 гривень, а не 405000 гривень.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 та представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 заперечували проти задоволення заяви засудженого ОСОБА_6 та вважали, що нормативно правові акти, якими є Постанови Кабінету Міністрів України не мають зворотної дії в часі.

З`ясувавши думки учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

В зв`язку з прийняттям Постанови Кабінету Міністрів України №604 від 15 липня 2020 року «Про затвердження переліку озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості», на підставі якої втратила чинність Постанова Кабінету Міністрів України №880 від 02 листопада 1995 року «Про затвердження переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості», внаслідок чого оптичні прилади в тому числі біноклі усіх типів виключені з переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується у трикратному розмірі.

Нормативно правові акти, якими є Постанови Кабінету Міністрів України в аспекті питань темпоральної дії /тобто дії у часі/ не можуть тлумачитись за приписами ст. ст. 4 та 5 КК України, так як вони не є законами про кримінальну відповідальність.

Але залежно від напряму дії нормативно правових актів у часі, в тому числі і Постанов Кабінету Міністрів України, дія даних нормативно правових актів в часі може бути прямою, зворотною або переживаючою (ультраактивною).

Пряма дія полягає в тому, що новий нормативно правовий акт або нова правова норма поширюється на факти й правовідносини, що виникли та/або існують після набрання ним чинності.

Зворотна дія полягає в тому, що новий нормативно правовий акт або нова правова норма застосовується до фактів та правовідносин, які існували до набрання цим актом /нормою/ чинності.

Переживаюча дія полягає в тому, що правова норма продовжує свою дію після втрати чинності внаслідок скасування всього нормативно правового акта чи зміни відповідної його частини.

Статтею 5 КК України визначено низку умов, за яких допускається надання зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.

Так, відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч.2 ст.4 КК України чинність закону про кримінальну відповідальність у часі визначається щодо злочинності, караності, а також інших кримінально правових наслідків діяння.

Варіанти темпоральної дії закону про кримінальну відповідальність у часі законодавець виділяє також і в статті 5 КК України, що нерозривно пов`язана та застосовується в системному взаємозв`язку зі ст.4 КК України, залежно від трьох умов: чи цей закон скасовує /або встановлює/ злочинність діяння, пом`якшує /чи посилює/ кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує /чи погіршує/ становище особи.

Але, нормативно правові акти, якими є Постанови Кабінету Міністрів України в аспекті питань темпоральної дії /тобто дії у часі/ не можуть тлумачитись за приписами ст. ст. 4 та 5 КК України, так як вони не є законами про кримінальну відповідальність.

При розгляді питання про протиріччя, що виникають при виконанні вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 березня 2014 року в частині стягнення заподіяної матеріальної шкоди за цивільним позовом, в зв`язку з прийняттям Постанови Кабінету Міністрів України №604 від 15 липня 2020 року «Про затвердження переліку озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості», на підставі якої втратила чинність Постанова Кабінету Міністрів України №880 від 02 листопада 1995 року «Про затвердження переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості» за заявою засудженого ОСОБА_6 , суд вважає за можливе застосувати конституційну норму, передбачену статтею 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Норми Постанови Кабінету Міністрів України №604 від 15 липня 2020 року «Про затвердження переліку озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості», на підставі якої втратила чинність Постанова Кабінету Міністрів України №880 від 02 листопада 1995 року «Про затвердження переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості», внаслідок чого оптичні прилади в тому числі біноклі усіх типів виключені з переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується у трикратному розмірі, кореспондують з нормою статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

В даному випадку норми Постанови Кабінету Міністрів України №604 від 15 липня 2020 року «Про затвердження переліку озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості», на підставі якої втратила чинність Постанова Кабінету Міністрів України №880 від 02 листопада 1995 року «Про затвердження переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості», внаслідок чого оптичні прилади в тому числі біноклі усіх типів виключені з переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується у трикратному розмірі, для засудженого ОСОБА_6 мають кримінально правові та цивільно правові наслідки, в аспекті поліпшення його становища іншим чином, тобто охоплюють собою всі інші кримінально правові та цивільно правові наслідки діяння, окрім злочинності й караності, та всі можливі аспекти впливу на кримінально правове та цивільно правове становище засудженого ОСОБА_6 , в якому він опинився внаслідок його засудження за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 березня 2014 року. Перелік таких наслідків та аспектів кримінально правового та цивільно правового становища засудженого ОСОБА_6 не є вичерпним і охоплює, зокрема, виключення оптичних приладів в тому числі біноклів усіх типів з переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується у трикратному розмірі, відповідно до норм Постанови Кабінету Міністрів України №604 від 15 липня 2020 року «Про затвердження переліку озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості», на підставі якої втратила чинність Постанова Кабінету Міністрів України №880 від 02 листопада 1995 року «Про затвердження переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості»,

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява засудженого ОСОБА_6 про вирішення протиріччя, що виникає при виконанні вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 березня 2014 року в частині стягнення заподіяної матеріальної шкоди за цивільним позовом, в зв`язку з прийняттям Постанови Кабінету Міністрів України №604 від 15 липня 2020 року «Про затвердження переліку озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості», на підставі якої втратила чинність Постанова Кабінету Міністрів України №880 від 02 листопада 1995 року «Про затвердження переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості» підлягає задоволенню.

На підставі ст.58 Конституції України, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

За вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 березня 2014 року /єдиний унікальний номер справи №1407/5219/2012/ стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 135000 /сто тридцять п`ять тисяч/ гривень за спричинення матеріальної шкоди, без застосування трикратного співвідношення до вартості військового майна, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №604 від 15 липня 2020 року «Про затвердження переліку озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості», на підставі якої втратила чинність Постанова Кабінету Міністрів України №880 від 02 листопада 1995 року «Про затвердження переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості».

Апеляційні скарги на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області учасники процесу у встановленому законом порядку можуть подати до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 7 /семи/ днів з моменту її проголошення.

Суддя Вознесенського

міськрайонного суду ОСОБА_1