ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/5482/20 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1433/21 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 17 грудня 2020 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17.12.2020 року відмовлено в задоволенні подання начальника ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» та голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_7 , а саме: виправними роботами замість позбавлення волі.

Вказане рішення суд обґрунтував тим, що раніше до ОСОБА_7 було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком. Однак, при цьому новий злочин вчинено ОСОБА_7 саме в період іспитового строку за попереднім вироком і остаточне покарання призначено за ст. 71 КК України, а саме за сукупністю вироків.

Окрім цього заначив, що на засіданнях дисциплінарної комісії установи від 12.12.2018 розглянуто питання щодо можливого застосування до засудженого ОСОБА_7 ст.ст. 100, 101 КВК України та відмовлено у застосуванні даної статті як особі, яка не стає на шлях виправлення.

07.08.2019 комісією установи розглянуто питання щодо можливого застосування ст. 82 КК України до засудженого ОСОБА_7 , за результатами розгляду відмовлено у застосуванні даної статті як особі, яка не стає на шлях виправлення з чим погодився суд при ухвалення оскаржуваного рішення.

Не погодившись з рішенням районного суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 17.12.2020 року та ухвалити нову, якою повністю задовольнити вимоги клопотання про застосування до нього ст. 82 КК України.
В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що суд безпідставно врахував відсутність на теперішній час у нього працевлаштування в умовах відбуття покарання, наявність стягнення, призначення остаточного покарання з застосуванням ст. 71 КК України, заначивши, що злочин він вчинив в період іспитового строку. Не врахував наявність 3 заохочень, міцних соціальних зав`язків, а саме дружини, дітей та матері пенсіонерки, забезпечення можливості працевлаштування після звільнення.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів, вважає необхідним залишити апеляційну скаргу засудженого без задоволення зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Згідно ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
Постанова Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» роз`яснює, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК України, може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк та лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконанні в тому, що він став шлях виправлення.
Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.10.2017 року за ч.3 ст. 186 КК України, яким його засуджено до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 визначено шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.08.2014 року та призначено покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13.11.2018 року зараховано ОСОБА_9 в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення з 26.10.2017 року по 15.03.2018 року включно, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України.
Засуджений ОСОБА_7 є особою, яка раніше неодноразово судима за скоєння корисливих злочинів, злочин за який відбуває покарання ОСОБА_7 вчинив в період іспитового строку.
За час відбування покарання з 26.10.2017 року засуджений має лише 3 заохочення у виді подяк, які були оголошені 10.10.2018 року, 15.07.2019 року та 15.07.2020 року та 1 стягнення- 22.11.2017 року.
Окрім цього 12.12.2018 року на засіданні дисциплінарної комісії установи вирішувалось питання щодо можливості застосування до ОСОБА_7 вимог ст.ст. 100, 101 КВК України та було відмовлено, як особі, яка не стає на шлях виправлення.
07.08.2019 року комісією установи розглянуто питання щодо можливості застосування до ОСОБА_7 вимог ст.82 КК України та було відмовлено, як особі, яка не стає на шлях виправлення.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає рішення районного суду законним та обґрунтованим, яке було ухвалено з дотриманням справедливого балансу між інтересами суспільства і вимогами захисту приватних інтересів засудженого, та приходить до висновку про неможливість застосування до засудженого заміни невідбутої частини покарання більш м`яким тому апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 405,407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 17.12.2020 року, якою відмовлено в задоволенні подання начальника ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» та голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -