Номер провадження: 11-кп/813/1233/21
Номер справи місцевого суду: 493/1348/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Роздільнянського райсуду Одеської області від 16.02.2021 у кримінальному провадженні № 0000232 від 06.08.2020 стосовно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дачне Біляївського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України
установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, та йому призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України - у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислено з часу фактичного затримання, тобто з 06.08.2020.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 5230,40 грн. Вирішено питання щодо долі речових доказів.

Відповідно до оскаржуваного вироку суду 1-ої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 , приблизно восени 2018 року, більш точної дати та часу встановити не вдалось можливим, здійснив придбання шляхом знахідки ручної осколкової гранати РГД-5 з метою подальшого її незаконного носіння та зберігання.

Так у цей день ОСОБА_7 , діючи умисно, не маючи законних підстав на придбання та носіння вказаної ручної осколкової гранати РГД-5 і без отримання дозволу, обов`язковість якого регламентовано Положенням про дозвільну систему, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою Наказом МВС України №622 від 21.08.1998, з метою незаконного придбання бойового припасу, знайшов вказану ручну осколкову гранату РГД-5 та поклав до кишені куртки.

В той самий день, ОСОБА_7 достовірно знаючи про те, що знайдена ним ручна осколкова граната РГД-5, є придатним для здійснення вибуху бойовим припасом, умисно, з метою носіння та подальшого зберігання, переніс вказаний предмет до підсобного приміщення свого домоволодіння по АДРЕСА_1 , тим самим здійснив носіння та зберігання до 06.08.2020 бойового припасу без передбаченого законом дозволу.

Окрім того 06.08.2020 приблизно о 03 годині ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , внаслідок конфлікту з ОСОБА_9 , який розпочався на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, розуміючи противоправний характер своїх дій, керуючись прямим умислом, направленим на заподіяння смерті ОСОБА_9 , способом, небезпечним для життя багатьох осіб, в тому числі потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а саме шляхом вчинення вибуху, озброївшись наявною у нього придатною для здійснення вибуху ручною осколковою гранатою РГД-5, яку, з метою спричинення смерті вказаній особі, умисно кинув на подвір`я вказаного домоволодіння, в сторону де перебували ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , та після вибуху залишив територію зазначеного домоволодіння, вважаючи, що вчинив всі необхідні дії, направлені на позбавлення життя вказаної особи.

В результаті вибуху ОСОБА_10 спричинено забійно-рвані рани кінцівок, ОСОБА_9 спричинено забійно-рвані рани тулубу та правої нижньої кінцівки, ОСОБА_11 спричинено забійно-рвані рани тулубу та кінцівок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли у них короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином ОСОБА_7 вчинив всі свої злочинні дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але його не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 зазначає, що в даному кримінальному провадженні допущена невірна правова кваліфікація за ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, а в діях її підзахисного вбачається склад злочину, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене із застосуванням вогнепальної або холодної зброї.
Так, під час розгляду справи в суді 1-ої інстанції були встановлені обставини, які свідчать, що обвинувачений ОСОБА_7 не бажав і не допускав, що наслідком його дій буде спричинення потерпілим тілесних ушкоджень, не припускав, що його дії можуть призвести до смерті.
Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду, ухвалити новий вирок, яким перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 4 ст. 296 КК України та призначити покарання:
- за ч. 1 ст. 263 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;
- за ч. 4 ст. 296 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, натомість обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 підтримали подану стороною захисту апеляційну скаргу та просили її задовольнити.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частина 1 ст. 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Колегія суддів вважає, що суд 1-ої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину свою у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав частково. Визнав свою винуватість у незаконному придбанні та зберіганні гранати, однак вказав, що ніяких дій, спрямованих на позбавлення життя потерпілих і в тому числі ОСОБА_9 він не вчиняв, гранату в їх напрямку не кидав.

Суду показав, що восени 2018 року знайшов гранату на вулиці на дорозі, яку заніс в сарай та сховав. Про те, що це бойова граната та може вибухнути, розумів, так як служив в армії.

06.08.2020 біля 02 години ночі в гості до нього додому прийшли ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , вони були напідпитку та запропонували ще випити. Вони випивали на кухні, він випив біля ста грам горілки та пішов спати в іншу кімнату, а потім біля третьої години встав до туалету.

Коли вийшов з будинку, то ОСОБА_9 сидів на порозі будинку та не давав йому пройти, він зробив йому зауваження та пішов до туалету. ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та його дружина ОСОБА_12 сиділи на вулиці за столом біля порогу. Коли він повертався до хати, ОСОБА_9 вдарив його декілька разів по обличчю, спочатку бив руками, а коли він впав на землю, почав бити його ногами. ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та його дружина були поруч та спостерігали за всім. Йому вдалось вирватись і він побіг до сараю, щоб взяти якийсь предмет для оборони. Після побиття його ОСОБА_9 у нього був психічний стрес, підвищився тиск, він погано розумів, що робить. В сараї він згадав за гранату, схопив її та побіг назад. Гранату взяв, щоб налякати ОСОБА_9 . Однак в дворі вже нікого не було. На ньому була футболка, яка була порвана та вся в крові після побиття його ОСОБА_9 , він вирішив її зняти, при цьому граната була у нього в руці. Коли він знімав футболку, граната спрацювала в нього в руках, він злякався та відкинув її за кут приблизно метрів на 10, вона вибухнула у дворі. Він не бачив потерпілих, так як в дворі будо темно, спеціально в них гранату не кидав, умислу на позбавлення їх життя не мав. Після вибуху він побачив, що біля забору на землі лежать ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_9 стоїть на ногах. Він підійшов до них, однак ОСОБА_9 побіг від нього і він його не наздогнав. Повернувшись до двору, він підійшов до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 запитав чи все з ними добре, на що вони відповіли, що все добре та вони зможуть самі дійти до дому.

Після цього він взяв вдома сумку з речами та пішов до товариша, так як боявся, що ОСОБА_9 повернеться до нього з друзями та продовжить бити його. Коли приїхала поліція, він злякався та втік. Дійшов до околиці села, зателефонував дружині та попросив повідомити дільничному де його забрати. Приблизно за рік до цієї події, у нього вже був конфлікт з ОСОБА_9 , той його побив, про що він написав заяву до поліції. ОСОБА_9 06.08.2020 наніс йому біля 8-10 ударів, після побиття у нього були тілесні ушкодження синці на обличчі, збиті коліна, рвані рани та садна. Коли він вибіг з сараю, дружини його вже в дворі не було, вона зайшла до будинку. Уламки гранати до нього не долетіли, так як він кинув її за кут та ще відбіг ближче до порогу будинку.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини, вона підтверджується наявними у справі та дослідженими судом 1-ої інстанції доказами.

Так допитаний в режимі відеоконференції потерпілий ОСОБА_9 суду показав, що ОСОБА_7 знає, на даний час ОСОБА_7 проживає з його колишньою співмешканкою ОСОБА_13 . Раніше в нього з ним був конфлікт, але вони примирились. 05.08.2020 він разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 прийшли до ОСОБА_7 випити. Вони сиділи всі разом і випивали. В ночі 06.08.2020 року на ґрунті ревнощів, між ним та ОСОБА_7 почалась бійка, ОСОБА_7 приревнував його до своєї дружини. Під час сварки він вдарив його 3-4 рази по обличчю долонею, а потім ОСОБА_7 побіг до сараю. Не бажаючи продовження конфлікту, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 умовили його йти додому. Вони вже підходили до хвіртки, щоб війти з подвір`я, як ОСОБА_7 вибіг з сараю, підпалив якийсь предмет в руках та кинув в них. Після вибуху ОСОБА_10 та ОСОБА_14 впали на землю, його оглушило, але він залишився стояти на ногах. Це побачив ОСОБА_7 , після чого забіг в будинок і вибіг звідти з ножем, та побіг за ним, наздоганяючи його та погрожуючи, що доб`є його. Він втік від нього в поле. На вулиці було темно, коли ОСОБА_7 кидав гранату, однак він їх бачив і гранату кидав саме в них.

Аналогічні покази в суді дала допитана в режимі відеоконференції потерпіла ОСОБА_11 , яка суду показала, що вперше прийшла в гості до ОСОБА_7 та його дружини 05.08.2020 пізно ввечері разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . Вони всі разом сиділи випивали, ОСОБА_7 був добре напідпитку. Вночі 06.08.2020 між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 почалась бійка на ґрунті ревнощів, ОСОБА_7 приревнував ОСОБА_9 до своєї дружини. ОСОБА_9 два рази вдарив ОСОБА_7 по обличчю. Під час бійки ОСОБА_7 побіг до сараю, про його наміри ніхто не знав, а вона умовила ОСОБА_9 піти додому з метою уникнення продовження конфлікту і вони з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вже були біля воріт та виходили з подвір`я, коли ОСОБА_7 вибіг з сараю та кинув в них якийсь предмет, який блиснув в повітрі й вибухнув безпосередньо біля неї, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . Від вибуху вона та ОСОБА_10 впали на землю, ОСОБА_9 залишився стояти. Далі вона нічого не пам`ятає, її оглушило, тільки бачила, що вона вся в крові. Вона разом з ОСОБА_10 пішли додому, по дорозі в полі зустріли ОСОБА_9 , який розповів, що втік від ОСОБА_7 , так як той після вибуху ганявся за ним. Дружина ОСОБА_10 викликала поліцію, а потім швидку.

Допитаний в режимі відеоконференції потерпілий ОСОБА_10 підтвердив покази інших потерпілих та в суді показав, що він також 05.08.2020 був разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_11 у його знайомого ОСОБА_7 , вони всі разом випивали. Коли вони вийшли покурити, ОСОБА_9 почав сваритися з ОСОБА_7 , а потім вдарив його декілька разів по голові рукою, ногами не бив. Вони, бажаючи припинити бійку, разом з ОСОБА_11 забрали ОСОБА_9 . ОСОБА_7 в цей час побіг до сараю, а коли вони дійшли вже до воріт, той вибіг з приміщення сараю, щось запалив та кинув в їх бік їм під ноги. Він та ОСОБА_11 впали на землю від вибуху. ОСОБА_7 після цього забіг в будинок, щось взяв та побіг за ОСОБА_9 , він бачив в його руках предмет, схожий на ніж і з цим предметом він почав доганяти ОСОБА_9 та кричав, що доб`є його. Вони з ОСОБА_15 після травмування пішли додому, ОСОБА_7 їм з ОСОБА_16 в цей день не погрожував, конфлікт був у обвинуваченого лише з ОСОБА_9 .

Також показання потерпілих в суді частково підтвердила допитана в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_12 , яка показала, що обвинувачений ОСОБА_7 є її чоловіком, раніше вона проживала з потерпілим ОСОБА_9 05.08.2020 ввечері до чоловіка в гості прийшли ОСОБА_17 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 . Вони сиділи випивали. З початку між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 виникла сварка та він вдарив ОСОБА_11 . Потім між її чоловіком та ОСОБА_9 почалась сварка, яку спровокував той же ОСОБА_9 , так як заважав ОСОБА_7 зайти в будинок. ОСОБА_9 бив ОСОБА_7 руками, ногами, після побиття у нього були тілесні ушкодження. Коли вибухнула граната, вона курила, а потім була в будинку.

Також допитаний в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_18 суду показав, що 06.08.2020 біля 06 години ранку дійсно до нього з речами прийшов ОСОБА_7 . Однак він розповів йому, що посварися з дружиною, тому пішов з дому. На його обличчі він не бачив тілесних ушкоджень, запаху алкоголю від нього не чув.

На переконання колегії суддів, Суд 1-ої інстанції правомірно взяв до уваги вищевказані показання, та поклав їх в основу обвинувального вироку оскільки вони узгоджуються між собою та з іншими зібраними по справі доказами.

Крім того, вищевказані покази підтверджуються іншими зібраними по справі доказами, у тому числі:

- протоколом огляду місця події від 06.08.2020 з фототаблицями, згідно з яким під час огляду домоволодіння та прибудинкової території по АДРЕСА_1 , належних ОСОБА_12 , де відбулися події, було виявлено і біля дерев`яних воріт в подвір`ї домоволодіння на відстані 50 см воронку від вибуху зі слідами термічної дії у виді обуглення та нашаруванням кіптяви чорного кольору, біля вирви та в дерев`яному заборі, в стіні будинку виявлено численні металеві осколки, які містять сліди термічного оплавлення; перед вхідними воротами у домоволодіння виявлено плями бурого кольору, а також біля вирви виявлено фрагменти синтетичної синьої футболки із слідами обуглення та оплавлення із нашаруванням кіптяви, тобто виявлено сліди, характерні для вибуху гранати (т. 1, а.с.153-178);

- постановою про приєднання предметів до справи як речових доказів від 15.08.2020, згідно якої до матеріалів справи в якості речових доказів, було долучено осколки гранати РГД-5, зразки ґрунту, футболку, фрагменти тканини, поміщенні на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Балтського ВП ГУНП в Одеській області відповідно до квитанції №000385, які були вилучені під час огляду місця вчинення злочину (т.1, а.с.193-194, 195);

- висновком судово-медичної експертизи №60 від 14.08.2020 згідно якого у потерпілого ОСОБА_10 після вчинення відносно нього злочину були виявлені забійно-рвані рани кінцівок, які враховуючи множинність, локалізацію та характер ушкоджень, могли бути спричинені від вибухового пристрою 06.08.2020 і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (більше 6-ти днів) (т.1, а.с.181-183);

- висновком судово-медичної експертизи №61 від 14.08.2020, згідно якого у потерпілої ОСОБА_11 були виявлені забійно-рвані рани тулубу та кінцівок, які могли утворитися від дії тупого (тупих) предмета, а враховуючи множинність, локалізацію та характер ушкоджень, таким предметом (предметами) міг бути вибуховий пристрій і вони могли бути спричинені 06.08.2020. Ці ушкодження також спричинили розлад здоров`я тривалістю понад 6-ть днів, за цим критерієм відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (т. 1, а.с.185-187);

- висновком судово-медичної експертизи №62 від 14.08.2020, згідно якого у потерпілого ОСОБА_9 , були виявлені забійно-рвані рани тулубу та правої нижньої кінцівки, які могли утворитися від дії тупого (тупих) предмета і не виключено, що таким предметом (предметами) міг бути вибуховий пристрій і вони могли бути спричинені 06.08.2020. Ці ушкодження спричинили розлад здоров`я тривалістю понад 6-ть днів, за цим критерієм, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (т. 1, а.с.189-191);

- протоколом огляду від 06.08.2020, згідно якого 06.08.2020 у потерпілого ОСОБА_10 в приміщенні «Балтської багатопрофільної лікарні», куди він був доставлений після травмування гранатою з діагнозом: уламкові вогнепальні поранення правої гомілки та правого передпліччя, із ноги ОСОБА_10 був вилучений металевий уламок, який було в якості речового доказу долучено до матеріалів справи. (т.1, а.с.196-198).

Даний металевий уламок визнано речовим доказом (т.1, а.с.180), що підтверджується постаново слідчого судді від 07.08.2020 і разом з іншими речовими доказами, які були вилучені під час огляду місця події від 06.08.2020 з подвір`я домоволодіння ОСОБА_12 після вчинення злочину обвинуваченим, були предметом дослідження комплексної вибухотехнічної експертизи;

- висновком №126-В від 14.08.2020, згідно якого на місці вчинення злочину по АДРЕСА_1 мав місце вибух вибухового пристрою промислового виготовлення - ручної осколкової гранати РГД-5. Ручній осколковій гранаті РГД-5 притаманні уражаючи фактори - фугасна та осколкова дія. На металевих фрагментах, в зразку ґрунту з вирви, на пошкодженій футболці та на чисельних фрагментах тканини виявлені сліди бризантної вибухової речовини тротилу.

Надані на дослідження металеві фрагменти (вилучені із подвір`я та з ноги ОСОБА_10 ) є осколками ручної осколкової гранати РГД-5. Ручна осколкова граната РГД-5 є вибуховим пристроєм промислового виробництва та належить до бойових припасів (т.1, а.с.226-245);

- висновком судово-медичної експертизи №63 від 07.08.2020, згідно якого під час огляду ОСОБА_7 у останнього також були виявлені тілесні ушкодження: садна голови та нижніх кінцівок, які могли утворитися від дії тупого (тупих) твердого предмета (предметів) без відображення індивідуальних особливостей контактуючої поверхні предмета шляхом тертя-ковзання тупих предметів і могли бути спричинені 06.08.2020. Ушкодження у вигляді саден, не с небезпечними для життя, мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цим критерієм відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (т.1, а.с.246-248);

- висновком судово-імунологічної експертизи №795 від 01.09.2020 згідно якого при дослідженні вилучених 06.08.2020 при огляді місця події домоволодіння по АДРЕСА_1 та приєднаних до матеріалів справи в якості речових доказів марлевих тампонів зі змивами-виявлена кров людини, при визначенні групової належності в усіх зразках виявлено антиген А, а в одному із об`єктів і ізогемаглютинін анти-В, які властиві групі крові А з ізогемаглютиніном анти-В, що не виключає походження виявленої крові від особи (осіб) з даною групою крові у тому числі як від потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_7 (який теж є носієм даної групи крові) (т.1, а.с.215-218).

Апеляційний суд вважає, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України вірна, оскільки обвинувачений вчинив закінчений замах на умисне вбивство ОСОБА_9 , тобто замах на умисне протиправне заподіяння їй смерті способом, небезпечним для життя багатьох осіб, а саме, шляхом підриву 06.08.2020 гранати РГД-5 на подвір`ї свого домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Необґрунтованими є доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про те, що у матеріалах провадження відсутні докази вчинення ОСОБА_7 , замаху на вбивство способом, небезпечним для життя багатьох осіб, а під час вчинення кримінальних правопорушень він діяв без наявності умислу на заподіяння тілесних ушкоджень, не бажав настання тяжких наслідків, а саме смерті потерпілих.

Дані твердження сторони захисту спростовуються комплексом доказів, а саме, зазначеними вище показаннями потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , довіряти яким та сумніватись у правдивості їх показань у суду немає ніяких підстав, які підтвердили, що 06.08.2020 вони перебували на території домоволодіння ОСОБА_7 , де вживали алкогольні напої. ОСОБА_7 приревнував ОСОБА_9 до своєї дружини, після чого між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 почалась бійка, під час якої ОСОБА_7 побіг до сараю. Не бажаючи продовження конфлікту, вони вирішили піти додому, та коли вони вже підходили до хвіртки, щоб війти з подвір`я, ОСОБА_7 вибіг з сараю, підпалив якийсь предмет в руках та кинув в них, після чого роздався вибух. ОСОБА_7 забіг в будинок і вибіг звідти з ножем, та побіг за ОСОБА_9 , погрожуючи, що доб`є його.

Наведені обставини підтверджують виникнення раптово неприязних відносин між обвинуваченим та потерпілим на ґрунті ревнощів та свідчать про те, що свої дії ОСОБА_7 контролював і мав час для усвідомлення наслідків, а всі його дії були невід`ємною складовою частиною загального обсягу дій, які вчиняються для досягнення поставленої мети - закінченого замаху на умисне вбивство ОСОБА_9 , тобто замаху на умисне протиправне заподіяння йому смерті способом, небезпечним для життя багатьох осіб, а саме, шляхом підриву гранати РГД-5, і перебувають у причинному зв`язку з наслідками, які настали потерпіли отримали забійно-рвані рани тулубу та кінцівок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли у них короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, сукупність наведених у вироку доказів, переконливо свідчить про те, що ОСОБА_7 вчинив саме злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК, і підстав для перекваліфікації його дій, зокрема за ст. 296 КК, про що зазначає захисник в апеляційній скарзі, не має.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд врахував тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який є таким, що не має судимості, задовільно характеризується по місцю проживання, притягався до адміністративної відповідальності за насилля в сім`ї. Взяв до уваги суд і наявність обставини, що обтяжує його покарання відповідно до ст. 67 КК України: вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння; обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо недоведеності факту перебування обвинуваченого ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння під час вчинення злочину є безпідставними, оскільки спростовуються показаннями самого обвинуваченого, який цей факт не заперечував та давав послідовні показання щодо вжиття ним 100 грамів горілки напередодні вчинення ним злочину, потерпілих та свідка ОСОБА_12 , які пояснювали про спільне вживання ними з обвинуваченим алкоголю.

З урахуванням практики Верховного Суду (постанова від 15.03.2018 у справі 372/2291/16-к, постанова від 11.02.2020 у справі № 643/20474/15-к, постанова від 17.11.2020 у справі 521/16204/13-к), на підставі дослідження всієї сукупності доказів, суд 1-ої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 інкримінованого злочину в стані алкогольного сп`яніння, відповідно обґрунтовано визнав цю обставину обтяжуючою у згідно з вимогами ст. 67 КК України.

Отже призначене обвинуваченому покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Підстав для його пом`якшення колегія суддів не вбачає.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суд 1-ої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін. З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про те що оскаржуваний вирок є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає залишенню без задоволення, а вирок суду залишенню без змін Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Роздільнянського райсуду Одеської області від 16.02.2021, яким ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набранням ним законної сили, а засудженим, який утримується під вартою у той самий строк з дня отримання її копії.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4