У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.03.2021 року, якою відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України

-продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08.05.2021 р. включно
учасники судового провадження:

обвинувачений: ОСОБА_5
захисник: ОСОБА_6 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги обвинуваченого.

Апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу. Відмовити в задоволенні клопотання про продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати домашній арешт.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою суду продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів по 08.05.2021 включно з утриманням його в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Обвинувачений ОСОБА_5 не погоджується з рішенням суду першої інстанції та просить його скасувати.

Зазначає, що рішення прийняте з неповнотою судового розгляду, істотним порушенням вимог КПК та припущеннях в супереч вимог Конституції України та КПК України.

Посилаючись на практику ЄСПЛ, зазначає, що у суду не було підстав для продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вважає, що суд під час розгляду клопотання про продовження відносно нього запобіжного заходу, був упередженим.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
На розгляді Заводського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді, виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Суд першої інстанції, прийшовши до висновку про необхідність продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивував це рішення тим, що прокурором в судовому засіданні доведено, що заявлені при обранні запобіжного заходу ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшилися, оскільки судовий розгляд не розпочався. Крім того, суд врахував відомості про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не має стабільного джерела доходу, не одружений, дітей на утриманні немає, раніше судимий, 13.11.2020 звільнився з місць позбавлення волі, де відбував покарання за вчинення злочинів проти життя, здоров`я, статевої свободи та недоторканості, тобто є особою схильною до вчинення злочинів.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідача, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в їх межах, суд визнає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, судом першої інстанції під час призначення кримінального провадження до судового розгляду, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 до 08.05.2021 року.
Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, не зменшились, оскільки судовий розгляд не розпочався.
Крім того, суд врахував відомості про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не має стабільного джерела доходу, не одружений, дітей на утриманні немає, раніше судимий, 13.11.2020 звільнився з місць позбавлення волі, де відбував покарання за вчинення злочинів проти життя, здоров`я, статевої свободи та недоторканості, тобто є особою схильною до вчинення злочинів.

Так, як слідує із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, офіційно не працевлаштований, не має стабільного джерела доходів, 13.11.2020 року звільнився з місць позбавлення волі, де відбував покарання за вчинення злочинів проти життя, здоров`я, статевої свободи та статевої недоторканності особи.
Крім того, підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри Волошину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
З урахуванням тяжкості злочину, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а інший, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Беручи до уваги доведеність обґрунтованої підозри, ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування запобіжного заходу, про що просить апелянт.
Судом першої інстанції у повній мірі та у визначеному законом порядку враховано характер та тяжкість діянь, які інкримінуються обвинуваченому, його соціальні зв`язки та всі інші обставини, якими закон пов`язує вирішення питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали, не встановлено.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції в частині продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , а від так, і для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст. 7, 376, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.03.2021 року, якою відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08.05.2021 р. включно залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: