Справа № 317/968/19
№/п 1-кп/317/52/2021

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого (неповнолітнього) ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження № 0000212 від 15.02.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мокрий Став Чернігівського району, Запорізької області, українця, громадянина України, на працює офіційно, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого

В скоєнні правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України

В С Т А Н О В И В:
14.02.2019 приблизно о 10 годині 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_5 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи умисно, через паркан, проник на територію домоволодіння б. АДРЕСА_2 та знаходячись на вищезазначеній території, неповнолітній ОСОБА_5 шляхом зняття скла вікна проник до житлового будинку звідки таємно викрав майно ОСОБА_6 , а саме планшет «Lenovo Tab 2 А7-10F» вартість якого згідно висновку експерта № 702/19 від 22.02.2019 р складає 1619 гривень 18 коп.

У результаті протиправних дій неповнолітнього ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 було завдано матеріальний збиток на суму 1619 гривень 18 копійок.

Щодо обставин скоєного правопорушення ОСОБА_7 пояснив, що за вказаних в обвинувальному акті обставин скоїв його. Він приїхав до свого одногрупника в гості в с.Наталівка Запорізького району, на повернення до дому знадобились гроші, а тому вирішив скоїти правопорушення. В скоєному щиро розкаявся. Потерпілому відшкодував спричинену шкоду повернувши викрадене.

Потерпілий ОСОБА_6 в судові засідання не з`являвся, заяв не надавав. Цивільного позову не заявлено.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в житло.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор, обвинувачений та адвокат обвинуваченого не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не є інвалідом), характеризуючі особистість обвинуваченого обставини скоїв правопорушення у неповнолітньому віці, раніше не судимий, не одружений, офіційно не працює.

Обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченого, є щире каяття, що підтверджується його поведінкою під час досудового розслідування та неповнолітній вік. Обставини, обтяжуючі покарання ОСОБА_5 судом не встановлені.

Суд приходить до висновку, що достатнім буде покарання з випробуванням із застосуванням ст.104 КК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349 ч.3, 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання:

у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на один рік.
Відповідно до вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти вказаний уповноважений орган про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1