Справа № 211/6017/20
Провадження № 1-кп/211/343/21
В и р о к

і м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000020 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, одружений , має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з середньо-технічною освітою, не працює, раніше судимий 07.07.2020р. Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу за ч.1 ст. 289 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 п.п.1,2, ч.1 п.2 ч.3 ст. 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу № 411/9777/12 від 28.01.2013 року ОСОБА_5 зобов`язано до виплати аліментів на утримання дітей: сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення ними повноліття на користь їх матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з 26.11.2012 року.

На підставі виконавчого листа № 411/9777/2012 від 28.01.2013 року старшим державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області ОСОБА_9 01.04.2013 року відкрито виконавче провадження № 37283007, відносно боржника ОСОБА_5 .

Однак ОСОБА_5 знаючи про свій обов`язок утримувати дітей, будучи ознайомленим 26.05.2020 року під особистий підпис про те, що згідно вище вказаного рішення суду він зобов`язаний до виплати аліментів на утримання дитини, в період часу з 26.05.2020 року до 30.09.2020 року включно злісно ухилявся від сплати аліментів.

Так, ОСОБА_5 ,в період з 26.05.2020 року до 25.06.2020 року не працював, заходів до працевлаштування не приймав, до центру зайнятості з питань працевлаштування не звертався та на обліку не перебував, однак з 25.06.2020 по теперішній час влаштувався на офіційну роботу, про що не повідомив державного виконавця та аліменти не сплачував, що свідчить про злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини ( аліментів ).

Згідно довідки-розрахунку, наданої державним виконавцем Довгинцівського ВДВС м. Кривого Рогу у ОСОБА_5 станом на 01.10.2020 року утворилася сума заборгованості з виплати аліментів перед ОСОБА_6 в сумі 309 054 гривень 92 копійок.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України у разі ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до вимог ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний протягом 3-х робочих днів письмово повідомити державного виконавця про місце роботи або зміну місця роботи, але ОСОБА_5 не повідомляв про свій щомісячний дохід та місце своєї роботи державного виконавця, що свідчить про злісне приховання свого доходу та злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), спрямованні на невиконання рішення суду.

В результаті злісного ухилення від сплати аліментів, встановлених вищевказаним рішенням суду, у ОСОБА_5 в період 26.05.2020 року до 30.09.2020 включно перед потерпілою ОСОБА_6 утворилась заборгованість в сумі 33 511 грн 00 коп,що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю. У вчиненому кримінальному правопорушенні розкаюється. Пояснив, що дійсно не сплачує аліменти на утримання дітей на користь потерпілої ОСОБА_6 , які стягнуті за рішенням суду. Не сплачує аліменти оскільки не має можливості, зараз не працює. Просить суворо не наказувати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 не сплачує аліменти на утримання двох дітей, які стягнуті за рішенням суду. Іншої допомоги не надає. Просить призначити суворе покарання .

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак, за згодою учасників судового провадження, в силу ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Свідки не допитувалися, матеріали справи не досліджувалися. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. При цьому їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 та кваліфікує його дії за ст. 164 ч 1 КК України, за ознаками: злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитей (аліментів).

Відповідно до ст.65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Суд, призначаючи ОСОБА_5 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засуджених так і іншими особами.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є проступком.

Суд, при визначені покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості вчиненого проступку, особу винуватого, який за місцем проживання характеризується посередньо; на обліку у лікарів психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності . Тяжких наслідків від кримінального правопорушення не настало. Обставини, що пом`якшують покарання згідно вимог ст. 66 КК України щире каяття.Обставина, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжує покарання рецидив кримінального правопорушення.

Враховуючи вище викладене, позицію потерпілої, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, оскільки саме це покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому суд вважає, що його виправлення не можливо без ізоляції від суспільства.
Також суд враховує, що обвинуваченим у даному кримінальному провадженні вчинено триваюче кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КК України, який вчинений в період з 26 05 2020 року по 30 09 2020 року, тобто кримінальне правопорушення закінчено 30 09 2020 року , після постановлення Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу вироку від 07 07 2020 року , в період іспитового строку, тому остаточне покарання слід призначити на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 07 07 2020 р.
Таке покарання, на думку суду, буде достатньо для його виправлення та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень.
Керуючись ст. ст. 369371, 373376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 1 ( одного ) року обмеження волі .

На підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднати до призначеного покарання невідбуту частину ОСОБА_5 покарання за вироком Довгинцівського районного суду містаКривого Рогу Дніпропетровської області від 07 07 2020 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 ( трьох) років 1 ( одного ) міс. обмеження волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 вираховувати з моменту його фактичного затримання з метою виконання даного вироку після набрання ним законної сили.
Запобіжний захід ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню не обирався.

Процесуальних витрат та речових доказів по кримінальному провадженню не має.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1