КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3228/2021 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 квітня 2021 року,

за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30.04.2021 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_10 , погоджене прокурором першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.06.2021 року включно, в межах строку досудового розслідування із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 5 384 (п`ять тисяч триста вісімдесят чотири тисячі) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 7 268 400 (сім мільйонів двісті шістдесят вісім тисяч чотириста) гривень із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бедевля, Тячівського району, Закарпатської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого на посаді юридичного консультанта в Фонді військової розвідки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_6 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30.04.2021 року скасувати, та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, а тому, підлягає скасуванню.

Так, на думку захисника, в матеріалах, наданих органом досудового розслідування до суду разом із клопотанням відсутні будь-які підтвердження причетності ОСОБА_7 до інкримінованого кримінального правопорушення. Натомість, ті докази, які були долучені слідчим, неможливо перевірити та фактично не підтверджують обґрунтованість підозри.

Підозрюваний ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, зареєстрований та постійно проживає у м. Києві, є одруженим та виховує двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_11 , 2014 року народження та ОСОБА_12 , 2008 року народження, працевлаштований та має позитивні характеристики за місцем роботи. Усе це, на думку, захисника, свідчить про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на які у своєму клопотанні посилається слідчий. Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється вже протягом місяця, за який органом досудового розслідування уже проведено усі слідчі (розшукові) дії та зібрано необхідні докази. Крім того, запобіганню ризику переховування підозрюваного можливо запобігти шляхом відібрання у останнього паспорту для виїзду за кордон.

Крім того, на думку захисника, визначений слідчим суддею розмір застави є необґрунтованим, оскільки його перевищення понад 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб допускається лише у крайніх випадках. Проте, слідчим не зазначено, а слідчим суддею не перевірено, у чому полягає виключність вказаного кримінального провадження. При визначенні такого розміру застави, слідчим суддею не було враховано даних про особу підозрюваного, наявності на його утриманні неповнолітніх дітей та майнове становище родини підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисників, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити в повному обсязі, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
З матеріалів, наданих до апеляційного суду вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000469 від 31.03.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

Зокрема, органом досудового розслідування зазначено, що у неустановленому в ході досудового розслідування місці та у неуставлений слідством час, у ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, шляхом обману. Приблизно на початку 2021 р., більш точну дату в ході проведення досудового розслідування не встановлено, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 з метою створити в оточуючих враження про його участь у формуванні державної політики у сфері забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, а також надання поліцейських послуг, повідомив особам серед кола знайомих завідомо неправдиву інформацію, що у найближчому майбутньому його мають призначити на посаду Міністра внутрішніх справ України.

Відповідно до злочинного плану ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, та, передбачаючи їх наслідки, і, свідомо бажаючи їх настання, він, стверджуючи про своє призначення на посаду Міністра внутрішніх справ України, та, не маючи наміру на виконання взятих на себе зобов`язань, буде вводити в оману потерпілих, обіцяючи сприяння у здійсненні державної реєстрації (перереєстрації) та обліку транспортних засобів, а також у здійсненні добору кадрів у апарат Міністерства внутрішніх справ України, територіальні органи, заклади, установи і на підприємства, що належать до сфери управління цього міністерства.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у невстановленому в ході досудового розслідування місці та у невставлений слідством час, приблизно на початку 2021 р. ОСОБА_7 повідомив про свій план свого знайомого ОСОБА_13 , який схвалив його і надав згоду на участь у спільному вчиненні шахрайських дій з метою протиправного збагачення. Також у березні 2021 р. ОСОБА_14 , який обіймає посаду начальника відділу поліцейської діяльності № 3 Шепетівського районного управління поліції ГУ НП у Хмельницькій області, під час зустрічі із своїм товаришем, до якого органом досудового розслідування застосовано заходи безпеки, замінивши його дійсні дані на псевдоніми ОСОБА_15 , повідомив останнього про свій намір просунутись по службі та обійняти посаду середнього чи вищого складу поліції у м. Києві чи Київській області. З урахуванням вищезазначеного приблизно у середині березня 2021 р. ОСОБА_15 , будучи усвідомленим про знайомство свого товариша ОСОБА_16 , з чоловіком, який найближчим часом має бути призначений на посаду Міністра внутрішніх справ України, звернувся до нього з проханням дізнатися про наявність вакантних посад в структурі Національної поліції України на території м. Києва та Київської області, а також про проведення відповідних конкурсів або атестацій, які відповідно до ч. 4 ст. 52 Закону України «Про Національну поліцію» можуть передувати рішенню керівника, уповноваженого призначити на такі посади.

Враховуючи викладене, 19.03.2021 р. ОСОБА_16 під час телефонної розмови в мобільному додатку «WhatsApp» зі своїм знайомим ОСОБА_13 повідомив останнього про намір діючого співробітника поліції просуватись по службі та обійняти посаду середнього чи вищого складу поліції у м. Києві чи Київській області. Відповідно до попередньої домовленості з ОСОБА_15 , який в подальшому був залучений до конфіденційного співробітництва під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій, ОСОБА_16 , володіючи неправдивою інформацію про призначення свого знайомого ОСОБА_7 на посаду Міністра внутрішніх справ України та про його товариські відносини з ОСОБА_13 , звернувся до останнього з проханням дізнатися про проведення відповідних конкурсів або атестацій, які можуть передувати рішенню керівника, уповноваженого призначити на керівні посади. Згідно відведеної ОСОБА_7 ролі ОСОБА_13 , діючи умисно та з корисливим мотивом 21.03.2021 р., будучи усвідомленим про завідомо неправдиву інформацію з приводу призначення ОСОБА_7 на посаду Міністра внутрішніх справ України, під час телефонної розмови з ОСОБА_16 в мобільному додатку «WhatsApp» попросив у нього надати інформацію про кандидата, яка необхідна для його призначення на відповідну посаду. Будучи залученим до конфіденційного співробітництва під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій, ОСОБА_16 того ж дня в мобільному додатку «WhatsApp» надіслав ОСОБА_13 текстове повідомлення із зазначенням анкетних даних ОСОБА_14 , діючої посади та його звання підполковника поліції, яку попередньо отримав від його знайомого ОСОБА_15 . Діючи спільно умисно, з корисливим мотивом, опираючись на дії один одного і, реалізовуючи вищевказану злочинну змову згідно відведеної ОСОБА_7 ролі, ОСОБА_13 , будучи усвідомленим, що призначення на посади поліцейських здійснюється у визначеному законом порядку, заздалегідь не маючи на меті виконати зобов`язання, шляхом обману під час телефонної розмови з ОСОБА_16 в мобільному додатку «WhatsApp» вказав останньому про те, що ОСОБА_7 може посприяти та гарантувати ОСОБА_14 у призначенні на посаду начальника Головного управління Національної поліції в Київській області, що не відповідало дійсності.

З метою незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб, 23.03.2021 р. ОСОБА_13 під час телефонної розмови з ОСОБА_16 в мобільному додатку «WhatsApp» повідомив останнього, що з ОСОБА_7 узгоджено призначення ОСОБА_14 на посаду начальника ГУ НП в Київській області та він зможе гарантувати таке призначення за що необхідно буде сплатити грошові кошти в сумі 220 000 доларів США. В період часу з 23.03.2021 р. по 07.04.2021 р. згідно відведеної ОСОБА_7 ролі та з метою реалізації спільного злочинного умислу ОСОБА_13 періодично телефонував до ОСОБА_16 та переконував останнього в узгодженні питання щодо призначення ОСОБА_14 на посаду начальника ГУНП в Київській області, що не відповідало дійсності, а також про необхідність сплати грошових коштів в сумі 220 000 доларів США.

Діючи спільно, умисно, з корисливим мотивом, ОСОБА_13 повідомив ОСОБА_16 , а в послідуючому залученому до конфіденційного співробітництва під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій ОСОБА_15 , що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України на всій території України діють карантинні заходи, по закінченню яких за умови сплати грошових коштів в сумі 220 000 доларів США ОСОБА_14 буде призначено на посаду начальника ГУ НП в Київській області. З метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_14 в особливо великих розмірах, ОСОБА_13 згідно відведеної йому ролі та відповідно до попередньої домовленості з ОСОБА_15 28.04.2021 р. о 08:30 год. авіасполученням прибув до м. Києва із м. Запоріжжя, про що повідомив ОСОБА_7 .

Діючи спільно, умисно, з корисливим мотивом, опираючись на дії один одного, і, реалізовуючи вищевказану злочинну змову, ОСОБА_13 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, 28.04.2021 р. приблизно о 10:30 год., перебуваючи в приміщенні офісу за адресою: м. Київ, вул. Інститутська, 16, черговий раз запевнив залученого до конфіденційного співробітництва під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій ОСОБА_15 та повідомив завідомо неправдиву інформацію про те,що за умови сплати грошових коштів в сумі 220 000 доларів США ОСОБА_14 буде призначено на посаду начальника ГУ НП в Київській області. Того ж дня близько опівночі у номер готелю «Orly Park» за адресою: м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 9-В, де перебував ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , прибув ОСОБА_7 . Під час розмови ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_15 , що питання призначення ОСОБА_14 на посаду начальника ГУ НП у Київській області вже вирішене на 99 %, а остаточний результат буде після 11.05.2021 р. ОСОБА_7 , достеменно знаючи, що призначення на керівні посади в системі Міністерства внутрішніх справ України відбувається у визначеному законом порядку і що можливості вплинути на призначення ОСОБА_14 на посаду у нього не має, реалізуючи спільний з ОСОБА_13 злочинний умисел на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_14 , пообіцяв ОСОБА_15 , що він самостійно завезе ОСОБА_14 на своєму автомобілі на територію Міністерства внутрішніх справ України, де заведе ОСОБА_14 у потрібний кабінет і вже через деякий час він вийде звідти, будучи на відповідній посаді.

9.04.2021 р. приблизно о 14:15 год. ОСОБА_13 згідно відведеної ОСОБА_7 ролі та з метою реалізації спільного злочинного умислу, перебуваючи в салоні автомобіля разом з ОСОБА_15 напроти кафе «Tin Tin» за адресою: м. Київ, вул. В`ячеслава Липинського, 15, зазначив останньому про необхідність передачі йому першої частини грошових коштів у сумі 120 000 доларів США, частину з яких 100 000 доларів США він має передати ОСОБА_7 за позитивне вирішення питання, щодо призначення ОСОБА_14 на посаду. Інша частина винагороди мала бути передана після того, як відбудеться призначення на посаду.

Далі 29.04.2021 р. приблизно о 14:20 год. ОСОБА_13 , виконуючи відведену йому роль, та, діючи з корисливих мотивів, отримав від залученого до конфіденційного співробітництва під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій ОСОБА_15 24 700 доларів США (справжніх грошових коштів) та несправжні (імітаційні) засоби, які імітують долари США у кількості 953 купюри номіналом по 100 доларів США кожна, на загальну суму 95 300 доларів США, тобто загальна сума імітаційних засобів та справжніх грошових коштів, склала 120 000 доларів США, що станом на 29.04.2021 р. за офіційним курсом Національного банку України еквівалентно 3 333 600 грн. в розрахунку 27,78 грн. за 1 долар США та є особливо великим розміром майнової шкоди. Після чого, вийшовши з автомобіля, та, маючи можливість розпорядитись отриманими від ОСОБА_15 грошовими коштами, ОСОБА_13 був затриманий працівниками поліції. При цьому ОСОБА_13 вважав, що отримує справжні грошові кошти в загальній сумі 120 000 доларів США, які належать потерпілому ОСОБА_14 .

30.04.2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 190КК України, а саме: у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах.

30.04.2021 року старший слідчий в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30.04.2021 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_10 , погоджене прокурором першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.06.2021 року включно, в межах строку досудового розслідування із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 5 384 (п`ять тисяч триста вісімдесят чотири тисячі) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 7 268 400 (сім мільйонів двісті шістдесят вісім тисяч чотириста) гривень із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах, а тому доводи щодо відсутності підтверджуючих доказів, наданих органом досудового розслідування є необґрунтованими.

Крім того, колегія суддів наголошує на тому, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Згідно повідомлення про підозру від 30.04.2021 року, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України. А тому доводи сторони захисту щодо необґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри є безпідставними.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та конкретні обставини кримінального провадження.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі та усвідомлюючи передбачене законодавством за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення покарання, може переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим, слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти зазначеним ризикам.

В сукупності із вищевикладеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя, врахував дані, які характеризують особу підозрюваного, зокрема його вік та стан здоров`я, тобто обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Щодо визначення слідчим суддею альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

За переконанням колегії суддів, всупереч доводам захисника, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави саме у розмірі 5 384 (п`ять тисяч триста вісімдесят чотири тисячі) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 7 268 400 (сім мільйонів двісті шістдесят вісім тисяч чотириста) гривень, який у даному кримінальному провадженні є відповідним і достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірним для нього.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо необхідності покладення на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, при цьому врахувавши наявність встановлених під час проведення досудового розслідування ризиків та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній.

За таких обставин, істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційна скарга, без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 квітня 2021 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_10 , погоджене прокурором першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.06.2021 року включно, в межах строку досудового розслідування із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 5 384 (п`ять тисяч триста вісімдесят чотири тисячі) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 7 268 400 (сім мільйонів двісті шістдесят вісім тисяч чотириста) гривень із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3