Справа № 161/2193/21 Провадження № 11-сс/802/65/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 і прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 лютого 2021 року у кримінальному провадженні № 0000006 щодо ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.02.2021 відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та заяв адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Бубнів Локачинського району Волинської області, мешканця АДРЕСА_1 , із вищою освітою, адвоката, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.27, ч.2 ст.15 ч.3 ст.369 КК України.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.02.2021 до ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці по 05.04.2021 включно, із покладенням на нього, згідно із ч.5 ст.194 КПК України, обов`язків: не залишати в період доби з 22.00 год по 06.00 год без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді чи суду місце проживання АДРЕСА_1 ; прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою їх вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місце роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання у відповідний орган Управління Державної міграційної служби паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд за кордон.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного подала апеляційну скаргу, у якій оскаржує його з мотивів істотного порушення норм кримінального процесуального закону. Посилається на те, що стороною обвинувачення не надані докази обставин, передбачених ч.2 ст.194 КПК України, та не доведені ризики, передбачені ст.177 КПК України, які слугували б підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Стверджує, що оголошена її підзахисному підозра є необґрунтованою. Тому просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу.
У поданій апеляційній скарзі прокурор оскаржує рішення слідчого судді у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке за ступенем тяжкості належить до категорії тяжких, заподіяло шкоди інтересам держави і має негативний суспільний резонанс. Вважає, слідчим суддею не надано належної юридичної оцінки ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та доведеним стороною обвинувачення, зокрема, можливостям ОСОБА_7 незаконно впливати на учасників даного провадження, оскільки він тривалий час працює адвокатом, що дає йому можливість використовувати свої професійні зв`язки. Крім того, сторона обвинувачення стверджує, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальні правопорушення. З огляду на наведене, просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.
Заслухавши доповідача, який виклав суть рішення слідчого судді та основні доводи апеляційних скарг, підозрюваного та його захисників, які підтримали апеляцію сторони захисту, заперечили доводи апеляційної скарги прокурора і просили скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у застосуванні до ОСОБА_7 будь-якого запобіжного заходу, прокурора, який підтримав подану ним апеляцію у повному обсязі, заперечив апеляційну скаргу сторони захисту і просив скасувати рішення слідчого судді та застосувати до ОСОБА_7 винятковий запобіжний захід, пояснення слідчого, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.
Положення п.9 ч.2 ст.131 КПК України регламентують, що застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, при розгляді клопотання слідчим суддею вказані вимоги закону дотримані.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 13.01.2021 до ЄРДР внесені відомості № 0000006 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.27, ч.2 ст.15 ч.3 ст.369 КК України.
03.02.2021 ОСОБА_7 затриманий, в порядку ст.208 КПК України, а 04.02.2021 повідомлений про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя у відповідності з вимогами кримінального процесуального законодавства, майнового та сімейного стану підозрюваного, міцності соціальних зв`язків, інших даних про його особу, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно якої рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, обґрунтовано обрав ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

При обранні запобіжного заходу слідчим суддею взято до уваги, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, який за ступенем тяжкості належить до категорії тяжких, санкція якого передбачає покарання на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Апеляційним судом встановлено, що підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, є особою пенсійного віку, працює адвокатом, має незадовільний стан здоров`я.

У суді апеляційної інстанції встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 порушень своїх процесуальних обов`язків не допускав.

На думку апеляційного суду, при винесенні рішення слідчим суддею враховані усі обставини, передбачені ст.ст.177, 178, 194 КПК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги сторони захисту про відсутність обґрунтованої підозри як підстави для відмови у застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу, то такі доводи не приймаються до уваги, так як повністю спростовуються матеріалами провадження.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.27, ч.2 ст.15 ч.3 ст.369 КК України, повністю стверджується такими доказами: копією заяви ОСОБА_16 (а.п.5), копією протоколу допиту свідка ОСОБА_16 (а.п.6-7), копією протоколу огляду місця події від 03.02.2021 (а.п.13-14), копіями протоколів освідування і огляду та вручення грошових коштів (а.п.8-12).

Вказаними доказами у їх сукупності повністю спростовуються доводи захисника про відсутність обґрунтованої підозри.

Апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що достатнім для запобігання вказаних слідчим та прокурором ризикам, а саме: можливостям ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків у даному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, буде застосування до першого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Щодо посилань прокурора на необхідність застосування щодо ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу, суд апеляційної інстанції вважає їх необґрунтованими.
Вимогами ч.1 ст.183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у рішенні від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29 вересня 2011 року у справі «Третьяковпроти України», рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинно мати безсумнівне обґрунтування, а також, що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Апеляційний суд також враховує і особу ОСОБА_7 , який має постійне місце роботи та проживання, характеризується виключно позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має захворювання.

На переконання суду апеляційної інстанції, з урахуванням даних про особу підозрюваного, обставин вчиненого кримінального правопорушення, лише такий запобіжний захід, як домашній арешт, зможе забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти доведеним стороною обвинувачення ризикам.
Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, апеляційним судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, законних підстав для скасування обґрунтованої та вмотивованої ухвали слідчого судді за викладених в апеляційних скаргах доводів, апеляційний суд не вбачає, а відмова в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , на думку суду апеляційної інстанції, відповідає позиції Європейського суду з прав людини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 і прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 лютого 2021 року у кримінальному провадженні № 0000006 щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді