ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/181/21 Справа № 705/3908/20 Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.ст.183, 199 КПК УкраїниДоповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

Головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання за участі: прокурора обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси виділені матеріали кримінального провадження №0000784 за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 грудня 2020 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Канів Черкаської області, українця, громадянина України, із середньо освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Умань, Черкаської області, українки, громадянки України, із середньою освітою, неодруженої, тимчасово непрацюючої, незареєстрованої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимої, обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 10.12.2020 до 07.02.2021 ,-

в с т а н о в и л а :

У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебувають матеріали кримінального провадження №0000784 від 15.08.2020 за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

У судовому засіданні 10 грудня 2020 року ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області продовжено обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 10.12.2020 до 07.02.2021.

Ухвала суду обґрунтована тим, що в судовому засіданні стороною обвинувачення доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, які є достатніми для переконання, що існують підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не зможе запобігти тим ризикам, які існують та забезпечити досягнення мети їх застосування.

Не погоджуючись з ухвалою суду, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 грудня 2020 року, обравши відносно нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, відповідно до ст.179 КПК України.

В апеляційній скарзі посилається на те, що обраний відносно нього найбільш тяжкий запобіжний захід не відповідає обставина справи та особі обвинуваченого, порушує вимог ст.ст.176-178, 193 КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 грудня 2020 року та постановити нову, якою обрати відносно обвинувачених запобіжний захід непов`язаний із обмеженням волі.

В апеляційній скарзі посилається на те, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з грубим порушенням КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думки обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які просили задовольнити їх апеляційні скарги, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення вимог апеляційних скарг та просив оскаржувану ухвалу залишити без змін, вивчивши матеріали провадження, та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.2 ст.392 КПК України ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До закінчення продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно положень ч.3 ст.407 КПК України постановляючи ухвалу за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, апеляційний суд вирішує питання щодо запобіжного заходу в порядку, передбаченому главою 18 розділу II цього Кодексу.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону. При цьому, місцевим судом ретельно перевірено доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованого їм злочину, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.
Крім норм національного законодавства, судом першої інстанції також враховано конкретні обставини справи, характер і обставини вчинення інкримінованого обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 діяння, як воно сформульовано у обвинуваченні.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області на розгляді перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000784 від 15.08.2020 по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та які обґрунтовано обвинувачується у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів.

Крім того, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 раніше неодноразово судимі, стосовно них перебувають кримінальні провадження в інших судах Черкаської області, непрацюють.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що в судовому засіданні стороною обвинувачення доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, які є достатніми для переконання, що існують підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не зможе запобігти тим ризикам, які існують та забезпечити досягнення мети їх застосування.

Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду, не здобуто даних, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Колегія суддів з врахуванням фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та дані про їх особу, вважає неприйнятними доводи апелянтів про те, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням норм КПК України.

Враховуючи вищевикладене, апелянтами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не надано належних та допустимих доказів, які б безумовно свідчили про неможливість їх тримання під вартою.

Істотних порушень суддею вимог кримінального процесуального закону та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які могли б бути безумовною підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, колегією суддів не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, постановленою на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом та у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим не вбачає підстав для її зміни чи скасування, а тому апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.183, 199, 331, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 грудня 2020 року, якою щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 10.12.2020 до 07.02.2021, залишити без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення іоскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді