Провадження № 1-кп/643/749/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2021 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченої: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003135 від 16.06.2020 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, не заміжньої, з середньою освітою, не працює, раніше не судимої, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , будучи особою, яка вживає психотропні речовини, 15 червня 2020 року, приблизно о 18 год. 00 хв., за допомогою мобільного телефону під`єднаного до мережі Інтернет, через додаток «Telegram», назва аккаунту якого під час досудового розслідування не встановлена, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, і реалізуючи його, замовила у невстановленої під час досудового розслідування особи, особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено, та здійснила за неї оплату через термінал, в сумі 300, 00 гривень.

Далі, ОСОБА_5 отримала повідомлення у Інтернет - додатку «Telegram», від невстановленої під час досудового розслідування особи, про точне місцезнаходження придбаної нею особливо небезпечної психотропної речовини, після чого попрямувала за адресою: АДРЕСА_1 , де у другому під`їзді на одинадцятому поверсі вказаного будинку, за сміттєпроводом, знайшла залишений їй невстановленою особою, полімерний пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною, який поклала до свого гаманця, а сам гаманець поклала до свого рюкзаку, після чого ОСОБА_5 із придбаною особливо небезпечною психотропною речовиною вийшла з під`їзду вказаного будинку, тобто незаконно придбала та почала зберігати для особистого вживання, без мети збуту, особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено.

Цього ж дня, 15 червня 2020 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, протиправні дії ОСОБА_5 були припинені працівниками поліції та у період часу з 23 год. 21 хв. до 23 год. 45 хв., біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , під час огляду місця події, слідчим СВ Московського ВП ГУ НП в Харківській області, в присутності двох понятих, у ОСОБА_5 вилучено полімерний пакет з комоподібною речовиною бежевого кольору, яка згідно висновку судового експерта, експертизи за експертною спеціалізацією 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», № 13/1/1964СЕ-20 від 05.08.2020, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину - PVP. Маса PVP, в перерахунку на масу представленої речовини, склала 0,2648 грам, обіг якої заборонено згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, PVP віднесено до списку № 2 таблиці №1, який затверджений вищевказаною постановою, яку ОСОБА_5 незаконно придбала та зберігала при собі для особистого вживання, без мети збуту, при вищевказаних обставинах.

ОСОБА_5 визнається винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена беззаперечно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та надала суду показання про обставини вчинення нею вказаного вище кримінального проступку. Не заперечувала фактичні обставини справи, викладені у обвинувальному акті. Зазначила, що в обвинувальному акті правильно зазначено час, місце, спосіб та інші обставини вчинення нею кримінального проступку, не заперечує докази, зібрані в ході досудового розслідування. Крім того обвинувачена пояснила, що показання надає добровільно. У вчиненому щиро розкаялася.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин проступку, добровільності та істинності її позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи визнання обвинуваченою ОСОБА_5 своєї вини, неоспорення нею фактичних обставин справи, суд за згодою обвинуваченої та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння проступку обвинуваченою, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченої; інші обставини, які характеризують особу обвинувачуваної, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України обмежившись допитом обвинувачуваної та вивченням даних, які характеризують її особу. Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, учасникам судового провадження роз`яснено.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує класифікацію кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінального проступку.
Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше не судима, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, вдова, з середньою освітою, має постійне місце мешкання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання за вчинене кримінальне правопорушення, суд враховує наступне.
Відповідно до вимог статей 50, 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
В даному випадку, з урахуванням вищезазначених обставин суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинувачуваної і попередження вчинення нею нових правопорушень, призначеним їй основне покарання у вигляді обмеження волі у межах санкції встановленої ч. 1 ст. 309 КК України.
Проте, зважаючи на те, що обвинувачена щиро розкаялася у скоєному, раніше не судима, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без реального відбуття призначеного їй покарання, однак в умовах здійснення контролю за її поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Суд вважає, що вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, що також підтверджується її поведінкою після вчинення проступку, її критичним ставленням до скоєного, усвідомлення своєї провини і засудженням своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання.
Крім того, на думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченій сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені нею протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.
Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.
Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.
Питання про процесуальні витрати у розмірі 1 144, 15 грн., пов`язані з проведенням експертизи № 13/1/1964СЕ-20 від 05.08.2020, суд вирішує у відповідності до вимог ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України, згідно яких вказані витрати стягуються з обвинуваченої на користь держави.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19.06.2020 року накладено арешт на полімерний пакет, з невідомою речовиною, вилучений слідчим Московського ВП ГУНП в Харківській області у ОСОБА_5 , 1974 року народження, в ході проведення огляду місця події 15.06.2020, в період часу 23:21 год. до 23:45 год., за адресою: АДРЕСА_2 .
Враховуючи, що підстави, передбачені ч. 4 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України для продовження існування арешту відсутні, то накладений арешт на підставі ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 19.06.2020 року підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.
Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 19.06.2020 року, на полімерний пакет, з невідомою речовиною, вилучений слідчим Московського ВП ГУНП в Харківській області у ОСОБА_5 , 1974 року народження, в ході проведення огляду місця події 15.06.2020, в період часу 23:21 год. до 23:45 год., за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний, 85.
Речовий доказ: паперовий конверт, в якому знаходиться полімерний пакет з комоподібною речовиною бежевого кольору, який переданий на зберігання в камеру схову управління логістики та МТЗ ГУНП в Харківській області - після набрання вироком законної сили знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави, в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, витрати на проведення експертизи № 13/1/1964СЕ-20 від 05.08.2020 у розмірі 1 144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн. 15 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1