Справа №642/3806/19
Провадження №1-кп/639/101/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року м. Харків

Колегія суддів Жовтневого районного суду м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному 21.08.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №00004668 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , -

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебуває вищевказаний обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч.5 ст. 186 КК України; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 186 КК України; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Під час судового засідання прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , з огляду на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: у разі зміни запобіжного заходу обвинувачені можуть переховуватись від суду, можуть вчинити інше кримінальне правопорушення, можуть незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні, менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, не зможуть забезпечити виконання покладених на них процесуальних обов`язків та запобігти зазначеним ризикам.

Захисник ОСОБА_13 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт або особисту поруку, оскільки прокурором в судовому засіданні не підтверджено існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КК України належними та допустимими доказами, ОСОБА_10 має на утриманні двох малолітніх дітей та непрацюючу дружину, а також мати похилого віку, яка хворіє та потребує допомоги, тобто має міцні соціальні зв`язки, у зв`язку із чим більш м`який запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Голова громадської організації «Всесвітня конфедерація Персо-Арабо-Тюркомовних та кавказьких народів» ОСОБА_19 , голова релігійної організації «Мусульманська релігійна громада «Імам Хусейн» ОСОБА_20 , голова громадської організації «Пак Замін» Аяз Мохаммад, голова громадської організації «Міжнародний центр ісламського мистецтва та культури» ОСОБА_21 , голова релігійної організації «Мусульманська релігійна громада «Імам Алі» ОСОБА_22 , голова громадської організації «Харківська регіональна організація «Конгрес азербайджанців України» ОСОБА_23 , голова громадської організації «Товариство азербайджанських жінок м. Харкова» ОСОБА_24 також просили змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 з тримання під вартою на особисту поруку.
Вищевказані особи ,які бажають бути поручителями, в судовому засіданні повідомили про те, що їм відомі обставини справи щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , дані про його особу, тяжкість пред`явленого йому обвинувачення, з урахуванням чого просили змінити обвинуваченому запобіжний захід на особисту поруку, оскільки належне виконання ОСОБА_10 процесуальних обов`язків можливо шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу, про що надали суду відповідні заяви про особисту поруку. Зазначили, що їм роз`яснені обов`язки як поручителів та наслідки їх невиконання.
Захисник ОСОБА_17 підтримав клопотання захисника ОСОБА_13 , заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки прокурором в судовому засіданні не підтверджено існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КК України належними та допустимими доказами, ОСОБА_11 відшкодував матеріальну та моральну шкоду потерпілим в повному обсязі, має постійне місце реєстрації та проживання, до затримання проживав разом з багатодітною родиною, до затримання навчався в 10 класі вечірньої школи №37, позитивно характеризується з місцем навчання.

Захисники адвокати ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 підтримали клопотання захисників ОСОБА_13 та ОСОБА_17 , також заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили змінити обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_25 , ОСОБА_9 запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою, який буде співмірним і відповідати завданням кримінального провадження.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_26 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 підтримали думку своїх захисників.

Колегія суддів, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи в частині заявлених клопотань, приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За змістом ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Згідно з п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Судовим розглядом встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.02.2021 року обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_27 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, при цьому були враховані ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч.5 ст. 186 КК України, останній з яких є особливо тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 13 років з конфіскацією майна.

ОСОБА_26 , ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 186 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 13 років з конфіскацією майна.

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні декількох епізодів тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

При вирішенні клопотань прокурора та сторони захисту для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні клопотання прокурора та сторони захисту колегія суддів враховує існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_28 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 :

- розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує їм у разі визнання винними, можуть вчинити дії, направлені на переховування від органів досудового розслідування та суду, як на території України так і виїхати за межі держави, з метою уникнення від кримінальної відповідальності;

-незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки наразі триває судовий розгляд, всі потерпілі та свідки обвинувачення ще не допитані, що не виключає можливості обвинувачених їх схилити до зміни раніше наданих показів;

-враховуючи дані про особу обвинувачених, обставини інкримінованих кримінальних правопорушень, свідчить про наявність злочинних намірів і схильність обвинувачених до подальшого вчинення кримінальних правопорушень, можуть вчинити інше кримінальне правопорушення.

Проте, у судовому засіданні прокурор, на думку колегії суддів, не обґрунтував неможливість застосування до обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 більш м`яких запобіжних заходів з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, щодо даних про їх особу в сукупності, зменшення на теперішній час ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, відсутністю у потерпілих будь-яких претензій до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за епізодами злочинів в яких вони приймали участь.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.

Колегія суддів під час розгляду клопотання бере до уваги дані про особу обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які раніше не судимі, мають місце реєстрації та постійне місце проживання, позитивно характеризуються, до затримання проживали разом з багатодітною родиною, відшкодували потерпілим матеріальну та моральну шкоду за епізодами злочинів в яких вони приймали участь, до кримінальної відповідальності притягуються вперше.

Вказані обставини свідчать про міцність соціальних зв`язків обвинувачених, що свідчить про зниження наявності ризиків переховування від суду, впливу на потерпілих, свідків та інших обвинувачених, вчинення іншого злочину.

Крім того, особам, які погодились взяти обвинуваченого ОСОБА_10 на поруки, а саме: голові громадської організації «Всесвітня конфедерація Персо-Арабо-Тюркомовних та кавказьких народів» ОСОБА_19 , голові релігійної організації «Мусульманська релігійна громада «Імам Хусейн» ОСОБА_20 , голові громадської організації «Пак Замін» Аязу Мохаммаду, голові громадської організації «Міжнародний центр ісламського мистецтва та культури» ОСОБА_21 , голові релігійної організації «Мусульманська релігійна громада «Імам Алі» ОСОБА_22 , голові громадської організації «Харківська регіональна організація «Конгрес азербайджанців України» ОСОБА_23 , голові громадської організації «Товариство азербайджанських жінок м. Харкова» ОСОБА_24 роз`яснені та зрозумілі положення ст.180 КПК України, вони є особами, які заслуговують на довіру та, на думку колегії суддів, спроможні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого і виконати покладені на нього обов`язки.
При цьому колегія суддів враховує, що поручителі свідомо взяли на себе зобов`язання, відповідно до вимог ст.180 КПК України, та на даний час відсутні будь-які перешкоди для їх належного виконання.
Колегія суддів також враховує і тяжкість інкримінованого ОСОБА_10 та ОСОБА_11 злочину, однак відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Свершов проти України» тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Таким чином, зважаючи на правову позицію, викладену в рішенні Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», відповідно до якої при розгляді клопотанні про обрання або ж продовження строку тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення клопотання сторони захисту.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів не погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо доцільності продовження строків тримання під вартою і вважає доцільним задовольнити клопотання сторони захисту та змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт у певний час доби строком на 2 місяці та змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжний захід з тримання під вартою на особисту поруку, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, у зв`язку із чим клопотання захисників ОСОБА_13 та ОСОБА_17 підлягають задоволенню.

В той же час, обставин про зменшення або відсутність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховані як слідчим суддею при обранні запобіжного заходу так і колегією суддів при продовження строків тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , колегією суддів не встановлено.
Оцінюючи в сукупності обставини, які визначені ст.178 КПК України, колегією суддів враховується: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_29 , ОСОБА_9 кримінальних правопорушень; 2) тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними у вчиненні кримінальних правопорушень, 3) вік та стан здоров`я обвинувачених, які тяжких захворювань чи інвалідності не мають; 4) дані про особу обвинувачених та їх репутацію, які ніде не працюють, не мають стійких соціальних зв`язків та офіційних джерел отримання прибутку, а тому застосування менш суворих запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам, тому з метою забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків, колегія суддів приходить до висновку про необхідність продовження дії у відношенні обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 06 червня 2021 року.

Стороною захисту на теперішній час не доведено, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, зменшились або відпали в такому обсязі, що є достатніми для переконання колегії суддів в необхідності зміни запобіжного заходу, будь-яких доказів на підтвердження фактів та обставин, зазначених у судовому засіданні надано не було.

Враховуючи складність кримінального провадження, обсяг та специфіку процесуальних дій, кількість обвинувачених, потерпілих та свідків по вказаному кримінальному провадженню, колегія суддів вважає, що на даний час відсутні підстави вважати строки тримання під вартою обвинувачених, такими, що виходять за рамки розумних.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п.35 ЄСПЛ «Летельє проти Франції», а також враховуючи суспільну небезпеку злочинів, колегія суддів вважає виправданим продовження щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливим застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Таким чином колегія суддів приходить до висновку про необхідність продовження відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 06 червня 2021 року, частково задовольнивши клопотання прокурора, у зв`язку із чим клопотання захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ОСОБА_16 , про зміну запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою, задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 180, 181, 183, 194, 331, 369 372, 376, 392 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання прокурора - задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинувачених ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», на 60 днів, тобто до 06 червня 2021 року включно.

У задоволенні клопотання захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ОСОБА_16 , про зміну запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою відмовити.

Клопотання захисників ОСОБА_13 та ОСОБА_17 задовольнити.

Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід з тримання під вартою на особисту поруку, передавши його під особисту поруку голові громадської організації «Всесвітня конфедерація Персо-Арабо-Тюркомовних та кавказьких народів» ОСОБА_19 , голові релігійної організації «Мусульманська релігійна громада «Імам Хусейн» ОСОБА_20 , голові громадської організації «Пак Замін» Аязу Мохаммаду, голові громадської організації «Міжнародний центр ісламського мистецтва та культури» ОСОБА_21 , голові релігійної організації «Мусульманська релігійна громада «Імам Алі» ОСОБА_22 , голові громадської організації «Харківська регіональна організація «Конгрес азербайджанців України» ОСОБА_23 , голові громадської організації «Товариство азербайджанських жінок м. Харкова» ОСОБА_24 .

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_10 з-під варти в залі суду негайно та покласти на нього наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3)не виїжджати за межі Харківської області без дозволу суду;

4)здати на зберігання відповідному державному органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_10 , що у разі невиконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід, крім того, на нього може бути накладено грошове стягнення.

Роз`яснити поручителям ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , Аязу Мохаммаду, ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , що у разі невиконання ними взятих на себе зобов`язань поручителів щодо виконання обвинуваченим ОСОБА_10 покладених на нього обов`язків, а також щодо забезпечення ними його доставки до суду на першу про те вимогу, на них може бути накладено грошове стягнення в розмірі від двадцяти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистої поруки покласти на процесуального керівника прокурора по вказаному кримінальному провадженню.

Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, строком на 2 місяці, тобто до 08 червня 2021 року, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно та поклавши на нього наступні обов`язки:

1) прибувати по першому виклику до суду за кожною вимогою;

2) не залишати місце його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22-00 год. до 07-00 год., без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи.

4) здати на зберігання відповідному державному органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на ХРУП №2 ГУНП в Харківській області.

Копію ухвали направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та до органу поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_11 .

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, що перебувають під вартою - у той же строк з дня отримання копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3