Справа № 743/1117/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/129/21
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000409 від 16.10.2014 року, за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 18 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ріпки Ріпкинського району Чернігівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 122 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Ріпки Ріпкинського району Чернігівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 122 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 18 листопада 2020 року закрито кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000409 від 16.10.2014 року, в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 122 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 122 КК України, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Закриваючи кримінальне провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення суд І інстанції мотивував своє рішення тим, що потерпілий ОСОБА_11 протягом тривалого часу був обізнаний про те, що судом розглядається кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення, в якому він визнаний потерпілий, був ознайомлений з правами та обов`язками потерпілого, однак свідомо нехтує своїми процесуальними обов`язками, не цікавиться процесом розгляду справи судом, не вживає будь-яких заходів щодо активної участі в судових засідання, а також не подає клопотання про розгляд справи без його участі. У відповідності ч. 6 ст. 340 КПК України, повторне неприбуття в судове засідання потерпілого прирівнюється до його відмови від обвинувачення і має наслідком закриття кримінального провадження за відповідним обвинуваченням.

Органом досудового розслідування, неповнолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються в тому, що вони 14.10.2014 року, у точно не встановлений досудовим розслідуванням час, групою осіб без попередньої змови, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в житловому будинку в АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_11 , умисно, нанесли останньому численні удари руками та ногами по грудній клітці, правій кінцівці та голові, заподіявши останньому: середньої тяжкості тілесні ушкодження, за ознакою тривалого розладу здоров`я у вигляді переломів 8,9 ребер справа по середньо-пахвинній лінії та 11 ребра по задньо-пахвинній лінії; легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді закритої непроникаючої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, перелому кісток носа зі зміщенням, синців та забиття м`яких тканин обох вушних раковин, саден обличчя; легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної втрати працездатності у виді синців та забиття м`яких тканин правої верхньої кінцівки, грудної клітки, саден шиї, правої верхньої кінцівки, грудної клітки.

Такі дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я, вчинене групою осіб, без попередньої змови між собою.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор просив скасувати вказану ухвалу суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді 1 інстанції.

В обґрунтування доводів зазначив, що суд, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України послався на положення ч. 6 ст. 340 КПК України, розцінивши неприбуття потерпілого у судові засідання як його відмову від обвинувачення.

Проте, на думку апелянта, за своїм змістом ст. 340 КПК України врегульовує питання відмови від державного обвинувачення. Застосовування положень ч. 6 ст. 340 КПК України можливе за умови настання обставин, передбачених у частинах другій та третій цієї статті, а саме у разі відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення в суді та якщо потерпілий висловив згоду на підтримання обвинувачення в суді.

Під час судового розгляду ні прокурор, ні потерпілий ОСОБА_11 не відмовлялися від підтримання державного обвинувачення, також потерпілий не надавав заяви про закриття кримінального провадження відносно обвинувачених.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з викладених в ній підстав.

Обвинувачені та їх захисники у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні судового рішення

Заслухавши доповідача, думку прокурора, позицію обвинувачених та їх адвокатів, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції не дотримані.

Відповідно до ст. 477 КПК України, інкриміноване ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінальне правопорушення відноситься до правопорушення, провадження за яким проводиться у формі приватного обвинувачення.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч. 6 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8 частини першої цієї статті виявляться під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, потерпілий ОСОБА_11 протягом досудового розслідування і судового слідства не відмовлявся від обвинувачення, та не подавав відповідну заяву.

Частиною ч.6 ст.340 КПК України встановлено, що повторне неприбуття в судове засідання потерпілого, який був викликаний у встановленому цим Кодексом порядку (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом у інший спосіб), без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття після настання обставин, передбачених у частинах 2 i 3 статті 340 КПК України, прирівнюється до його відмови від обвинувачення i має наслідком закриття кримінального провадження за вiдповiдним обвинуваченням.

Системний аналіз норм кримінального процесуального законодавства свідчить про те, що обвинувачення може підтримуватися потерпілим та/або його представником лише у випадках, передбачених ч. 3 ст. 338 КПК України (зміна прокурором обвинувачення в суді) та ч. 2 ст. 340 КПК України (відмова прокурора від підтримання державного обвинувачення).

При цьому, кримінальне провадження може бути закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення тільки у випадку відмови від обвинувачення і органів прокуратури, проте, в даному кримінальному провадженні прокурором у порядку ч.2 ст.340 КПК України жодні процесуальні документи щодо відмови від державного обвинувачення не виносились, що свідчить про неможливістъ закриття судом 1 інстанції даного кримінального провадження.

Допущені судом 1 інстанції порушення згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України є істотними, оскільки перешкодили ухваленню законного та обґрунтованого судового рішення.

Також колегія суддів звертає увагу, що судом 1 інстанції не вжито заходів для встановлення поважності причин неявки до суду потерпілого ОСОБА_11 , зокрема, не враховано обставини, передбачені п.п.3, 4, 8 ч.1 ст.138 КПК України, а саме вiдсутнiсть особи у мiсцi проживання, пов`язана з особистими справами; обставин непереборної сили, в тому числі епідемії; або інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з призначенням нового розгляду в суді 1 інстанції, під час якого необхідно врахувати наведене та ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 412, 415, 419 КПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 18 листопада 2020 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4