Справа№751/7273/20
Провадження №1-кс/751/4/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2021 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перекладача ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,

адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_6 на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 про видачу особи (екстрадицію) до Російської Федерації,

ВСТАНОВИВ:

29.10.2020 до суду надійшла скарга ОСОБА_6 на постанову про його видачу (екстрадицію) до Російської Федерації, в якій просить скасувати вказану постанову з підстав його переслідування у Російській Федерації за політичними та релігійними мотивами, також вважає, що існує загроза його катування та позбавлення життя без суду та слідства.

У судовому засіданні ОСОБА_6 скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав скаргу ОСОБА_6 , надав письмове доповнення до скарги на рішення про видачу особи (а.с. 72-75), згідно якого просить скасувати постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 від 13 жовтня 2020 року про видачу громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування скарги зазначає, що Департаментом міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора не в повній мірі встановлені обставини екстрадиційної справи щодо ОСОБА_6 , зокрема, останній брав участь у змаганнях зі змішаних єдиноборств, в тому числі представляючи Україну на міжнародній арені в період 2014 2015 років. Ці обставини доводять той факт, що ОСОБА_6 не має жодного відношення до того правопорушення, у якому його звинувачує уряд Російської Федерації, а справа проти нього сфабрикована. Крім того, Департаментом міжнародно-правового співробітництва не вжито заходів щодо встановлення фактів, періодів та напрямків перетину ОСОБА_6 державного кордону України, а також факти щодо його звернення із заявою про надання йому статусу біженця України. Зазначає, що ОСОБА_6 неодноразово намагався подати заяву до УДМС України в Чернігівській області про надання йому статусу біженця в Україні, однак своєю бездіяльністю представники вказаного органу фактично позбавили ОСОБА_6 реалізувати своє право на отримання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні. З цього приводу 19.02.2021 року адвокатом ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_6 до Чернігівського окружного адміністративного суду подано адміністративний позов. Вважає, що у разі видачі ОСОБА_6 компетентним органам Російської Федерації, його права та свободи будуть порушеними, існує реальна загроза неминучого ризику застосування тортур та нелюдського поводження, а отже життю та здоров`ю ОСОБА_6 зі сторони компетентних органів Російської Федерації.

Прокурор просив відмовити в задоволенні скарги, оскільки екстрадиційна перевірка можливості видачі останнього була проведена в рамках законодавства, уповноваженими на те особами Центрального органу України та підстави, які б унеможливлювали здійснення екстрадиції, відсутні. Також посилався на вимоги ч.4 ст. 591 КПК України щодо не дослідження слідчим суддею під час розгляду скарги питання про винуватість ОСОБА_6 та законності процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами Російської Федерації щодо нього.

Вивчивши скаргу, додані до неї матеріали, матеріали ектрадиційної перевірки щодо ОСОБА_6 ( ОСОБА_11 ) у наглядовому провадженні Чернігівської обласної прокуратури № 19-2317-19, вислухавши учасників судового засідання, слідчий суддя доходить висновку про залишення скарги без задоволення за наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 591 КПК України, рішення про видачу особи (екстрадицію) може бути оскаржено особою, стосовно якої воно прийняте, її захисником чи законним представником до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого така особа тримається під вартою, крім випадку, передбаченого статтею 588 цього Кодексу. Якщо до особи застосовано запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, скарга на рішення про видачу такої особи (екстрадицію) може бути подана до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого розташований відповідний центральний орган України.

В судовому засіданні встановлено, що постановою начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 про видачу особи (екстрадицію) від 13 жовтня 2020 року вирішено видати до Російської Федерації громадянина цієї держави ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 208 КК Російської Федерації (а.с. 84-87).

Відповідно до ч.2 ст. 574 КПК України, Офіс Генерального прокурора є центральним органом України щодо видачі (екстрадиції) підозрюваних, обвинувачених у кримінальних провадженнях під час досудового розслідування.

Згідно ч.1 ст. 587 КПК України, екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі особи, проводиться центральним органом України або за його дорученням чи зверненням відповідною обласною прокуратурою.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів ектрадиційної перевірки щодо ОСОБА_6 ( ОСОБА_11 ) у наглядовому провадженні Чернігівської обласної прокуратури № 19-2317-19 убачається, що до Генеральної прокуратури України (тепер Офіс Генерального прокурора) 12.09.2019 надійшов Запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_6 для притягнення до кримінальної відповідальності.

Запит російської сторони та інші документи про видачу відповідають вимогам Європейської конвенції про видачу правопорушників 19571 року (ETS 024) та Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, якими врегульовано відносини між Україною та Російською Федерацією із питань екстрадиції.

Згідно із запитом ОСОБА_6 є громадянином Російської Федерації.

У провадженні слідчої частини слідчого управління Міністерства внутрішніх справ Російської Федерації по Кабардино-Балкарській Республіці знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 208 КК Російської Федерації (участь на території іноземної держави у збройному формуванні, непередбаченому законодавством даної держави, з метою, що суперечать інтересам Російської Федерації) (а.с. 89-90).

Органом досудового розслідування 05.04.2017 винесена постанова про притягнення ОСОБА_6 як обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного злочину.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що 21.10.2009, поділяючи цілі та задачі міжнародної терористичної організації «Ісламська держава», реалізуючи виниклий умисел на участь в діяльності незаконного збройного формування на території Сирії та, усвідомлюючи протиправність своїх дій, через пункт пропуску «Сочі авіа» рейсом Сочі-Стамбул вилетів до Турецької Республіки, звідки незаконно перетнув Турецько-Сирійський кордон і добровільно вступив до лав незаконного збройного формування, яке діє на території Сирії під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що не передбачено законодавством зазначеної держави і в період з лютого 2014 року до листопада 2015 року брав участь в її діяльності проти урядових військ в цілях, що протирічать інтересам Російської Федерації.

У зв`язку з ухиленням від слідства 05.04.2017 ОСОБА_6 оголошено у розшук (а.с. 91-93). У зв`язку з переховуванням обвинуваченого ОСОБА_6 від правоохоронних органів Російської Федерації на території іноземної держави 06.04.2017 його оголошено у міжнародний розшук (а.с. 94-95).

Постановою Нальчикського міського суду Кабардино-Балкарської Республіки від 19.04.2017 обвинуваченому ОСОБА_6 змінено міру запобіжного заходу з підписки про невиїзд на взяття під варту (а.с. 96).

Співробітниками відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України 31.08.2018 об 11 годині 10 хвилин в порядку, передбаченому ст. 191 КПК України, затримано ОСОБА_6 на підставі ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.03.2018, якою надано дозвіл на його затримання з метою приводу до Новозаводського районного суду м. Чернігова для участі у розгляді питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_6 та інших осіб, матеріали стосовно яких на сьогодні виділені в окреме провадження, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України, яке розслідувалося слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області (а.с. 97-99).

Того ж дня ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України, та ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.09.2018 до нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (а.с. 100-102).

Станом на день розгляду скарги у суді вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 27.01.2020 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 та ч. 4 ст. 187 КК України та засуджено, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України, до одинадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна (а.с. 103-120)

Рішення суду не набрало законної сили та переглядається в апеляційному порядку.

На теперішній час ОСОБА_6 утримується в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» на підставі вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 27.01.2020.

Отже, судом встановлено, що до Генеральної прокуратури України надійшов запит компетентних органів Російської Федерації про видачу ОСОБА_6 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого йому злочину, який за законодавством України відповідає кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 1 ст. 258-3 КК України і є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк не менше одного року.

Діяння, вчинення яких інкримінується ОСОБА_6 , не належать до військових злочинів і не мають політичного характеру.

Встановлений ст. 49 КК України строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вказаний злочин не закінчився.

З повідомлень УДМС у Чернігівській області від 02.11.2020 та 17.02.2021 заступнику керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_12 , слідує, що за відомостями Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області громадянин Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_11 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , не перебуває в процедурі розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Інформація щодо його звернення із заявою про надання громадянства України, отримання ним громадянства України, існування причин, що унеможливлюють його видачу компетентним установам Російської федерації, в Управлінні відсутня (а.с. 82-83).

Частиною 4 ст. 591 КПК України, передбачено, при розгляді скарги слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу (екстрадицію).

Відповідно до ч. 4 ст. 590 КПК України, рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України.

Отже, враховуючи наведені норми та виходячи з сукупного аналізу наданих до суду доказів та долучених листів УДМС в Чернігівській області, суд доходить висновку, що ОСОБА_6 на момент винесення постанови начальником Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 про видачу особи (екстрадицію) від 13.10.2020 у процедурі визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, не перебував.

Доводи адвоката ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про те, що ним були вчинені відповідні дії та подані необхідні документи для отримання визначеного статусу, не підтверджені в судовому засіданні, та спростовані наведеними вище повідомленнями УДМС у Чернігівській області від 02.11.2020 та 17.02.2021.

Крім того, згідно із запитом ОСОБА_6 є громадянином Російської Федерації. При цьому російська сторона надала гарантії того, що кримінальне переслідування щодо нього не має дискримінаційного характеру, він не буде підданий катуванню, жорстокому або такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню, йому буде забезпечено право на захист, у тому числі допомогу адвокатів. ОСОБА_6 буде притягнутий до кримінальної відповідальності лише за той злочин, за який буде виданий, і після закінчення судового розгляду та відбуття покарання він зможе вільно залишити територію Російської Федерації.

У ході екстрадиційної перевірки, проведеної прокуратурою Чернігівської області за дорученням Генеральної прокуратури України, не встановлено передбачених ст. 589 КПК України та міжнародними договорами обставин, що перешкоджають видачі ОСОБА_6 для притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 5 ст. 591 КПК України, за результатами розгляду скарги про видачу особи слідчий суддя виносить ухвалу, якою: 1) залишає скаргу без задоволення; 2) задовольняє скаргу і скасовує рішення про видачу (екстрадицію).

З урахуванням викладеного, слідчий суддя доходить висновку, що скарга громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 про видачу особи (екстрадицію) до Російської Федерації від 13 жовтня 2020 року належними доводами не обґрунтована, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 590-591 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 про видачу особи (екстрадицію) до Російської Федераціївід 13 жовтня 2020 року залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий cуддя ОСОБА_1