Ухвала
Іменем України

06 липня 2021 року

м. Київ
справа № 415/7596/20
провадження № 51-3346ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Лисичанського міського суду Луганської області

від 15 січня 2021 року та ухвалу Луганського апеляційного суду від 27 травня

2021 року,

встановив:
вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 15 січня 2021 року засуджено
ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Петрівка Станично-Луганського району Луганської області, жителя

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- за ч. 2 ст. 307 КК до покарання, із застосуванням положень ст. 69 КК, у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Як встановив суд, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної та особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту, за невстановлених обставин, незаконно придбав психотропну та особливо небезпечну психотропну речовину. У подальшому, маючи умисел на подальший збут психотропних речовин, здійснював «закладки» та фотографував місцезнаходження з їх детальною адресою та направляв повідомлення невстановленим під час досудового розслідування особам за допомогою мобільного інтернет додатку «Telegram».
22 вересня 2020 року о 12 год 35 хв. год ОСОБА_5 , маючи умисел, направлений на незаконне зберігання психотропної та особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту, знаходячись біля будинку № 49 на вулиці Генерала Потапенка у м. Лисичанськ, для невстановленого під час досудового розслідування покупця, заховав один полімерний пакет, всередині якого знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, - PVP, масою - 0,3244 грама.
Далі, ОСОБА_5 о 12 год. 41 хв., знаходячись за вищевказаною адресою, для невстановленого під час досудового розслідування покупця, заховав один полімерний пакет, всередині якого знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, - PVP, масою - 0,2813 грам.
У подальшому, ОСОБА_5 о 12 год. 15 хв., знаходячись у районі Нафтохімічного технікуму м. Лисичанська, який розташований на вулиці Генерала Потапенка, під бордюром у траві, для невстановленого в ході досудового розслідування покупця, сховав один полімерний пакет, всередині якого знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, - PVP, масою - 0,2891 грам.
Після цього, ОСОБА_5 о 13 год. 01 хв., знаходячись біля будинку № 109, що на проспекті Перемоги м. Лисичанська, під бордюром, для невстановленого під час досудового розслідування покупця, сховав один полімерний пакет, всередині якого знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, - PVP, масою - 0,3453 грама.
Далі, ОСОБА_5 о 13 год. 11 хв., знаходячись біля будинку № 197, що на вулиці ім. В. Сосюри у м. Лисичанськ, поруч із бордюром, для невстановленого під час досудового розслідування покупця, сховав один полімерний пакет, всередині якого знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, - PVP, масою - 0,2769 грам.
У подальшому, ОСОБА_5 о 13 год. 30 хв., знаходячись біля будинку

АДРЕСА_2 , для невстановленого під час досудового розслідування покупця сховав в траві один полімерний пакет, всередині якого знаходилась психотропна речовина, обіг якої обмежено, - амфетамін, загальною масою - 0,2081 грам.
При цьому, ОСОБА_5 здійснював фіксацію всіх зазначених місць розташування «закладок» шляхом фотозйомки на мобільний телефон, який використовував в якості засобу вчинення злочину та надсилав відразу ж через месенджер «Telegram» фото місця схрону з координатами адреси невстановленій особі, з тим, щоб отримати винагороду від збуту вказаних психотропних речовин.
22 вересня 2020 року, у період часу з 17 год.10 хв. до 17 год. 42 хв., під час обшуку затриманої особи, підозрюваної у вчиненні злочину, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , працівниками поліції у ОСОБА_5 виявлено та вилучено: 1 пачку з-під цигарок,

9 згортків, в яких знаходилась психотропна речовина, обіг якої обмежено, - амфетамін, загальною масою 1,6896 грам, що є великим розміром, яку він незаконно зберігав при собі з метою збуту.
Ухвалою Луганського апеляційного суду від 27 травня 2021 року залишено без змінвирок Лисичанського міського суду Луганської області від 15 січня 2021 року.
Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись

на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить переглянути вказані рішення в касаційному порядку та застосувати до засудженого ОСОБА_5 положення ст. 75 КК. Обґрунтовуючи свої вимоги, захисник ОСОБА_4 зазначає, що судами не взято до уваги всі обставини, що позитивно характеризують особу засудженого, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання.
Розглянувши наведені у касаційній скарзі доводи та перевіривши надані до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Доводи захисника ОСОБА_4 щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що полягає у незастосуванні до засудженого ОСОБА_5 положень ст. 75 КК, є безпідставними.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності

та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених

дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні враховуватися обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК якщо суд, крім випадків засудження

за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Мотивуючи своє рішення про призначення засудженому ОСОБА_5 покарання із застосуванням положень ст. 69 КК судом першої інстанції, з чим правильно погодився й суд апеляційної інстанції, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким, дані про особу засудженого, який має молодий вік, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, наявність на його утриманні бабусі. Крім того, враховано те, що засуджений є членом організації «Козацьке товариство» та приймає активну участь в організаційних і патріотичних заходах. При цьому, судом враховано обставину, що пом`якшує покарання щире каяття та наявність на утриманні бабусі, яка є особою похилого віку, страждає на хронічні захворювання і потребує допомоги.

Водночас, як правильно зазначає у своєму рішенні суд першої інстанції, з чим обґрунтовано погодився й апеляційний суд, враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК є тяжким злочином, вчинений засудженим з корисливих спонукань, предметом якого є психотропні та особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких на території України заборонено, а також те, що припинення вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень відбулось лише за допомогою правоохоронних органів, колегія суддів касаційного суду не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_5 положень ст. 75 КК.

При цьому, судами вірно врахувано правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 466/4884/15-к, відповідно до якої, одні й ті ж самі обставини не можуть бути визнані судом як такі, що дають підстави для застосування до обвинуваченого як положень ст. 69 КК, так і положень ст. 75 КК.

З урахуванням викладеного, касаційний суд погоджується з тим, що судом першої інстанції обґрунтовано призначено ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 69 КК, без застосування положень ст. 75 КК. Призначене засудженому ОСОБА_5 покарання за своїм розміром

та видом є справедливим та співмірним вчиненому кримінальному правопорушенню і особі засудженого, буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність судами першої та апеляційної інстанцій колегія суддів касаційного суду не вбачає.

Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження щодо

ОСОБА_5 дотримався вимог кримінального процесуального закону, доводи в апеляційній скарзі захисника суд перевірив та дав на них змістовні відповіді, а ухвала відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу

про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги

та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Таким чином, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, враховуючи, що з касаційної скарги

та копій оскаржених судових рішень вбачається, що підстави для задоволення скарги відсутні, колегія суддів приходить до висновку, що необхідно відмовити

у відкритті касаційного провадження.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Лисичанського міського суду Луганської області від 15 січня 2021 року та ухвалу Луганського апеляційного суду від 27 травня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3