Справа № 442/3641/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/558/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 травня 2021 року,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

встановила:
цією ухвалою відмовлено в задоволенні заяви та клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 покликається на те, що рішення суду є необґрунтованим.

Вважає, що місцевим судом йому безпідставно відмовлено в застосуванні положень ст. 82 КК України.

Акцентує, що працює адміністратором дому побачень у ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)» і позитивно характеризується, сумлінно виконує вказівки адміністрації.

Звертає увагу на те, що дирекція КП Львівської обласної ради «Технічний нагляд» зобов`язується працевлаштувати його на посаду кур`єра.

Зазначає, що є єдиним сином, батько помер, а його матір похилого віку хворіє та потребує догляду.

Просить скасувати ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 травня 2021 року та винести нове рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просить її задоволити, думку прокурора про її заперечення і залишення ухвали суду першої інстанції без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч.1, ч.3 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, встановлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Висновок про можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.
При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 засуджений вироком Сихівського районного суду м. Львова від 06 лютого 2018 року за ч.1 ст. 115 КК України до восьми років позбавлення волі. В місцях позбавлення волі перебуває з 20 лютого 2017 року (початок строку відбування покарання 15 лютого 2017 року, кінець 22 жовтня 2023 року).
Так, колегія суддів вважає, що процес виправлення і перевиховання має бути стабільним та послідовним, і суд першої інстанції, дотримавшись вказаних вимог та вимог закону, всебічно й повно дослідив особу засудженого, який посередньо характеризується, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, отримані заохочення та стягнення, його поведінку за весь період відбування покарання, невідшкодування заподіяної моральної шкоди та процесуальних витрат по справі і прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність переконливих доказів, які б свідчили про доведеність виправлення засудженого, з чим погоджується і апеляційний суд.
Відтак, на думку колегії суддів, місцевий суд підставно відмовив в задоволенні заяви та клопотання ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки в даному конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави, а поведінка засудженого повинна бути зразковою впродовж всього строку відбування покарання.
Щодо можливості ОСОБА_6 , в подальшому, працевлаштуватись у КП Львівської обласної ради «Технічний нагляд», то така, на переконання колегії суддів, сама по собі, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення, однак може розцінюватись як зародження позитивних змін і прагнення останнього довести своє виправлення.
Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 травня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні заяви та клопотання ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4